GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמה מנחמי: או כשהעבריין עובר לאזור שלו.
ליאת קליין: אבל אין אפשרות כזאת.
ליאת קליין: מה שאת אומרת לא כתוב פה.
מיכל רוזין: אין אפשרות שאם העבריין עובר - - -
עמית מררי: הנפגע מודיע על האיזה אזור שהוא מעוניין לדעת.
נעמה מנחמי: הודעה על כך שמי שהוצא נגדו צו פיקוח כאמור מתגורר או עובד או עבר להתגורר או לעבוד.
נעמה מנחמי: כלומר, אם אני גרה באזור מסוים ומבקשת מיחידת הפיקוח להודיע לי על אותו אזור, אז היה ועבריין המין יעבור לאזור שלי יחידת הפיקוח תהיה אחראית להודיע לי על זה שהוא עבר לאזור שלי.
ורד וינדמן: נכון אבל אם נפגע העבירה רוצה לשקול כמה אופציות - של עבודה או מגורים - ולא רוצה לגור - - -
נעמה מנחמי: אז תפני ליחידה.
ורד וינדמן: לא תמסרו לי את האינפורמציה.
דוד רותם: כתוב בהמשך: או שנפגע העבירה הודיע שהוא מתעתד לעבור אליו.
מיכל רוזין: אתה צריך להוכיח שאתה אכן מתעתד.
נעמה מנחמי: הוכחה מנהלית.
נעמה מנחמי: אנחנו לא מרים על הצהרה מול עורך דין.
ורד וינדמן: מטילים עליו את הנטל, אומרים לו להודיע לכם על כל תכניותיו.
ענת אסיף: הוא רוצה לשקול את השיקול, זה שיקול רלוונטי.
ורד וינדמן: אז אתם יכולים להגיד לו את מקום המגורים והוא יכלכל את צעדיו.
נעמה מנחמי: אני רוצה להדגיש שכרגע זו הוראת שעה לשנה.
נעמה מנחמי: אנחנו מקווים שזה יעבוד היטב ולא יטיל על יחידת הפיקוח יותר מדי נטל, ואז אפשר יהיה להמשיך הלאה.
נעמה מנחמי: נראה לי שכרגע ההסכמה היא לגבי אופציה ב'.
אלי אפללו: למה זו הוראת שעה?
אלי אפללו: ואם לא, אז מה הפתרון?
דוד רותם: אז צריך יהיה למצוא פתרון אחר, כי אם זה לא עובד זה לא עובד.
דוד רותם: זה שכותבים סעיף בחוק, זו חוכמה קלה לכתוב סעיפים שאחר כך אי אפשר לבצע אותם.
אלי אפללו: הוראת שעה, אחר כך מבטלים אותה ואחר כך אי אפשר לעשות שום ר.
עמית מררי: הכוונה היא להמשיך, אבל החשש הוא שזה יטיל נטל רב מדי על יחידת הפיקוח.
אלי אפללו: מה הפתרון אם יהיה נטל?
עמית מררי: נחשוב על הפתרון, יהיה לנו את הניסיון.
דוד רותם: הפתרון פשוט מאוד; מכיוון שאתה בעל השפעה רבה, תדאג לתקציב של עוד עשרה מפקחים ובזה נפתור את הבעיה.
ענת אסיף: זה לרמת הניסוח, אבל אני לא חושבת שצריך ברמת החוק להתחייב שיחידת הסיוע היא בהכרח הגורם בתוך הפרקליטות שיעשה את זה.
נעמה מנחמי: איפה מופיע יחידת הסיוע?
ענת אסיף: זה דובר פה.
נעמה מנחמי: בסדר, זה לא בנוסח.
דוד רותם: אני רק רוצה להיות בטוח שלא יהיה מצב שיחידת הפיקוח תצטרך לבצע.
ענת אסיף: לא, הפרקליטות.
ענת אסיף: אני רק אומרת מי הממונה בתוך הפרקליטות זה לא צריך להיות בחוק.
ורד וינדמן: שתי הערות נוספות לגבי הסעיף הזה.
ורד וינדמן: קודם כול, התקופה - במשך איזו תקופה הנפגע יהיה זכאי לקבל את האינפורמציה הזו.
ורד וינדמן: משרד המפשטים מציע תקופת הפיקוח.
ורד וינדמן: אני שואלת מה רלוונטית תקופת הפיקוח.
ורד וינדמן: אם בתקופת המרשם יש אינפורמציה, אפילו קבענו באחת הישיבות הקודמות שהאינפורמציה צריכה להיות מעודכנת אז יש אינפורמציה מעודכנת, מדוע הנפגע לא יכול לקבל את האינפורמציה הזו כאשר תקופת המרשם היא עשר שנים מתקופת הפיקוח?
ורד וינדמן: זאת אומרת, הכירו בזה שיש תקופה נפרדת, מה רלוונטי נושא הפיקוח לצורך של נפגע העבירה?
דוד רותם: יחידת הפיקוח יוצאת מהתמונה.
דוד רותם: איך נדע אם הוא עבר כתובת או לא עבר כתובת?
ורד וינדמן: זה מופיע במרשם.
דוד רותם: אז מי ידווח על זה?
ורד וינדמן: מי שיש לו גישה למרשם.
נעמה מנחמי: אבל אין לו מפקח אישי.
נעמה מנחמי: אין ספק שמבחינת נפגע העבירה יכול להיות שיש לו אינטרס להמשיך ולדעת את זה - - -
ורד וינדמן: לא אינטרס, צורך.
נעמה מנחמי: צורך.
נעמה מנחמי: העניין הוא האם אנחנו לא מטילים על יחידת הפיקוח נטל גדול מדי.
נעמה מנחמי: תנו לחוק הזה להתחיל לזוז, לראות איך זה קורה.
דוד רותם: הערה שניה.
ורד וינדמן: יש משהו שאני חושבת שמאוד חשוב לאפשר ליחידת הפיקוח לעשות, גם אם לא בעצמם באופן ישיר.
ורד וינדמן: סיטואציה שבה יש ליחידת הפיקוח אינפורמציה, שיחידת הפיקוח בעצמה חושבת שהיא מאוד חשובה וחיונית להגנת הקורבן.
ורד וינדמן: אני חושבת שחשוב לאפשר ליחידת הפיקוח להיות יכולה, רשאית, להעביר את המידע הזה לנפגע העבירה - אם אתם לא רוצים בצורה ישירה אז לא בצורה ישירה, אבל שתהיה מסוגלת.
ורד וינדמן: היום, לפי הנוסח הזה, אם יש אינפורמציה חיונית להגנת הנפגע יחידת הפיקוח לא יכולה להעביר את האינפורמציה הזו.
דוד רותם: ואם אכניס סעיף כזה ויחידת הפיקוח אחר כך טעתה בשיקול הדעת, אז תהיה תביעה כי הנפגע יגיד: אוי, איזה נזק נפשי נגרם לי.
ורד וינדמן: על יסוד הטענה הזו אפשר להגיד אם לא נעשה פיקוח כמו שצריך - - -
דוד רותם: אפשר הרבה רים.
ורד וינדמן: לכן זה שיקול דעת ולא עניין שבחובה.
ליאת קליין: אני רוצה להעיר לגבי משך המרשם ולגבי המידע שיימסר.
ליאת קליין: הזכרנו בדיון הקודם וזה קצת נשמט במהלך הדיון עכשיו, אבל יש זיקה שמתקיימת בפועל בין המידע שמרים עליו כאן
ליאת קליין: לבין חוק מגבלות חזרתו של עבריין מין לסביבת הנפגע.
ליאת קליין: דיברנו על זה שבהיעדר יכולת לנפגע העבירה לדעת היכן נמצא עבריין המין, זה מרוקן מתוכן את היכולת שלו להגיש בקשה לפי חוק מגבלות חזרתו של עבריין מין לסביבת הנפגע.
ליאת קליין: נכון שהגשת בקשה לפי חוק מגבלות חזרתו של עבריין מין לסביבת הנפגע מוגבלת לשלושה חודשים מרגע שהוא משתחרר מהמאסר, אבל זה מדובר רק על בקשה ראשונה.
ליאת קליין: מי שהגיש בקשה ראשונית כזאת במועד יכול לבקש להאריך מבלי שהר מותנה בזמן.
ליאת קליין: לכן, מעבר לצורך של נפגע העבירה לא להיתקל בעבריין המין, חשוב שיוכל להגיש בקשה בהתאם לחוק שמאפשר לו להגיש בקשה כזאת, כדי לא לרוקן מתוכן את היכולת שלו להגיש בקשה או להאריך את המועד.
ליאת קליין: צריך שיהיה לו את המידע לגבי שינוי בסביבת מגוריו של עבריין המין, שיידע איפה הוא נמצא כדי שיוכל להשתמש בכלי החוקי שהמחוקק נתן לו.
עמית מררי: אבל אם יש לו צו בתוקף הוא יכול לפנות לבית המשפט.
ליאת קליין: אבל הוא לא יודע אם הוא שינה את כתובת מגוריו.
עמית מררי: יש לו צו בתוקף, הוא לא יכול פתאום להגיש צו אחרי שנה.
ליאת קליין: זה לא צריך להיות בניגוד לצו.
ליאת קליין: יכול להיות שהצו מגביל אותו לא - - -
דוד רותם: רבותיי, זו תהיה אפשרות ב', עם תיקוני הנוסח כמו שצריך.
נעמה מנחמי: התיקון העקיף הנוסף שהתחלנו לדון בו בדיון הקודם הוא התיקון העקיף לחוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה.
נעמה מנחמי: התיקון הוצע על-ידי ארגון נוגה ואני חושבת שגם לסנגוריה וגם למשרד המשפטים אין התנגדות.
חגית לרנאו: אבל לא לנוסח הזה כי הנוסח הזה עושה הרחבה.
נעמה מנחמי: מה התיקון שאת רוצה להציע?
חגית לרנאו: לא אם הוטל עליו פיקוח בצו אלא אם הוטלה הרחקה מנפגע העבירה בצו הפיקוח.
חגית לרנאו: זה הפתרון.
נעמה מנחמי: הבנתי.
נעמה מנחמי: בסדר?
נעמה מנחמי: אם הוטלה עליו הרחקה במסגרת צו הפיקוח.
ליאור שני: אבל איסור יצירת קשר הוא גם סוג של הרחקה.
נעמה מנחמי: ננסח את זה כך - - -
ליאור שני: הרי גם בקשה למגבלות יכולה להיות אותו ר.
ליאור שני: יכולות להיות גם מגבלות מידתיות, לא כאלה שמגבילות אותו 500 מטר.
חגית לרנאו: אם עבריין המין הורחק מנפגע העבירה בגלל הצו וכשהצו פקע בא נפגע העבירה ואומר שעכשיו מתחיל מועד שלושה החודשים – זה הגיוני.
חגית לרנאו: לא אם יש איזשהו צו וברגע שהצו נכנס - - -
עמית מררי: הוא מר על תנאי של יצירת קשר, להבדיל מהרחקה.
עמית מררי: נכון?
עמית מררי: זה כולל גם תנאי של יצירת קשר ולא רק הרחקה ברדיוס מסוים.
חגית לרנאו: אם עבריין המין ונפגע העבירה הם שכנים – הוא עבר לגור בשכנות - והצו לא מרחיק אותו, הוא רק אומר לו: אל תיצור קשר, יתכבד נפגע העבירה ובמועד של אותם שלושה חודשים יגיש את התלונה להרחקה.
ליאור שני: הוא מבין שהוא גר אתו בבניין ובסוף צו הפיקוח הוא יגיש לצו מגבלות.
ליאור שני: כל מה שהוא יבקש זה איסור יצירת קשר או הרחקה - - -
חגית לרנאו: מה פתאום?
חגית לרנאו: בן-אדם שכבר גר במקום שנה וחצי, שנתיים או שלוש ועכשיו ירחיקו אותו?
ליאור שני: יש פסיקה אחרונה של מלצר בעליון.
ליאור שני: היא קבעה כניסה אחרת לבניין והם גרים עדיין יחד.
ליאור שני: זה כל הסיפור.
ליאת קליין: הוא מר על זה שצו המגבלות יכלול תנאים שהם לא הרחקה אלא איסור יצירת קשר.
ליאור שני: נכון, זה גם יכול לקרות.
דפנה ביינוול: וזה לא קיים היום.
חגית לרנאו: אני חושבת שזה לא הגיוני שעבריין מין יצא מהכלא, עבר לגור איפה שהוא, גר איפה שהוא גר, ואז פתאום בא נפגע העבירה ואומר: עכשיו אני רוצה להרחיק אותך מהדירה שבה אתה נמצא.
דוד רותם: לא, לא להרחיק.
דוד רותם: הוא לא יכול, רק לבקש שלא ייצור אתו קשר.
דפנה ביינוול: את זה אנחנו נותנים כמעט בכל תנאי הפיקוח – אי יצירת קשר עם הנפגע.
ליאור שני: אם הוא לא ביקש בתחילת צו המגבלות שירחיקו את העבריין ממנו, גם בצו המגבלות הוא לא יבקש פתאום, שלוש שנים אחרי, שהוא יעבור לגור במקום אחר.
חגית לרנאו: זה מה שאומרת ההחלטה של סוקולוב – זה לא הגיוני לבקש מנפגע העבירה לקיים איזה צו נוסף באוויר, כדי שיום אחד הוא יצטרך להשתמש בו.
ליאור שני: במקרה הספציפי הזה, זה מה שאמר סוקולוב.
נעמה מנחמי: חגית, אני חושבת שכולם בחדר מסכימים עם זה שאם הוא היה מורחק אפשר במסגרת צו המגבלות לבקש הרחקה, ואם הוא היה רק באיסור על יצירת קשר, אז מסגרת צו ההגבלה תהיה רק לאיסור מניעת - - - אין היום כזה, ברור.
נעמה מנחמי: עכשיו צריך רק לראות איך עושים את זה.
חגית לרנאו: אם רוצים לחזור ולתקן לגמרי את חוק מגבלות חזרה - - -
נעמה מנחמי: אני לא יודעת.
חגית לרנאו: אבל זה בטח לא כאן, בטח לא בתיקון העקיף הזה.
נעמה מנחמי: אפשר להגיע להרחקה ואז?
נעמה מנחמי: מאחר שחבר הכנסת רותם צריך להגיע לוועדת הכנסת ב-11:30 אז אנחנו צריכים לסיים.
נעמה מנחמי: המרכז לטיפול ייעודי נותר מהדיון ב-16 בנובמבר.
נעמה מנחמי: ההצעה של משרד המשפטים היא להוריד את המילים "בו-זמנית", כך שההגדרה של מרכז לטיפול ייעודי תהיה: "מקום המשמש או שנועד לשמש למתן טיפול ייעודי לשלושה מטופלים לפחות".
נעמה מנחמי: אז התיקון העקיף אושר.
נעמה מנחמי: אפשרות ב' לגבי התיקון העקיף לחוק זכויות נפגעי העבירה אושר.
דוד רותם: אנחנו דנים בהצעה דחופה של חבר הכנסת יעקב כץ.
יעקב כץ: תודה אדוני יושב הראש.
יעקב כץ: לצערנו הרב, אני ביקשתי את ההצעה הדחופה בעקבות העובדה ---
דוד רותם: אתה לא צריך להצטער, אם אתה רוצה אתה יכול לבטל את הדיון.
יעקב כץ: לא, אני אגיד עוד מעט למה אני מצטער, משום שאומה שסבלה במשך שנים מאפליה ומגזענות ומרדיפה, נתקלת בתופעה דומה, לפחות חלקים ממנה, פה בארץ ישראל במדינת ישראל של היום.
יעקב כץ: כאשר היום בפועל מדובר על ציבור, לפי נתוני משרד הפנים, סוף 2010, קרוב ל-330,000 יהודים נמצאים תחת דין מיוחד של מערכת, ואני מנסה לדבר בלשון נקייה, שרודפת ---
דוד רותם: אני מסתכל על השעון לראות כמה זמן זה ייקח.
יעקב כץ: ייקח כמה דקות.
יעקב כץ: רודפת באופן שיטתי ממניעים לא ענייניים ציבור שלם, כאשר בראש המערכת עומד אדם שלמרות שממשלת ישראל קיבלה את החלטתו, הצעתו של שופט בית המשפט העליון של היום, אליקים רובינשטיין לבטל את הצוות הזה, לפחות בדברים שנוגעים לגבי איכפת הנהלים ביש"ע, לקח לעצמו ---
דוד רותם: ביו"ש, יותר נכון.
יעקב כץ: ביו"ש, כן.
יעקב כץ: את הע' כבר הורידו לנו, עכשיו רוצים להוריד לנו עוד כמה דברים, אבל זו התוכנית.
יעקב כץ: ובאופן שיטתי, כאשר יש מכסה של תיקים שצריך למלא אותם, יחס משפיל ומבזה רודף.
יעקב כץ: אני לקחתי, לא רציתי לקחת את הנייר שלנו של יו"ש של המעקב אחרי פעולותיו של האיש שי ניצן וצוותו ---
דוד רותם: לא, אתה לא קראת את ההצעה שלך.
יעקב כץ: כן, אני קראתי את ההצעה.
דוד רותם: אתה אומר ככה – מעיון בהחלטות הישנות של הממשלה מתברר שביטלו את ההחלטה על קיום ---
יעקב כץ: נכון, לכן אני אמרתי ---
דוד רותם: ואף על פי כן צוות זה קיים.
יעקב כץ: נכון, זו ההצעה.
דוד רותם: ואני ביקשתי שתעבירו לוועדה את ההחלטות על ביטול הצוות, כי אני קיבלתי ממשרד המשפטים ---
רז נזרי: לנו יש לכאורה כאלה הצהרות, ככל ש-, אני מניח שלזה חבר הכנסת מתכוון, אבל הוא קורא לזה ביטול.
רז נזרי: אם תרצו אני ---
קריאה: הייתה החלטת ממשלה?
רז נזרי: לא, אני לא מכיר החלטות כאלה.
יעקב כץ: כן הייתה החלטה.
יעקב כץ: לא משנה, אבל אני רוצה לומר על מה שמסתתר אחרי.
יעקב כץ: אנחנו קיבלנו, גם מועצת יש"ע קיבלה, הוא יודע בדיוק למה אני מתכוון, על המלצתו של היועץ המשפטי לממשלה שהמליץ.
יעקב כץ: אבל אני לא מדבר כרגע על זה, זה הדיון פה, ואני רוצה לומר מה מסתתר מאחורי, ואני מבקש שתאפשר לי.
דוד רותם: לא, אבל אני רוצה רגע לומר לך משהו.
דוד רותם: בוא נאמר, אם אתה רוצה לדון בהתנהלות הצוות זה דבר אחד ---
יעקב כץ: לא, אני אמרתי ---
דוד רותם: לא, כצל'ה, תן לי שנייה אחת, בוא תן לי לעזור לך.
יעקב כץ: מכולם אנחנו מסתתרים, דודו.
דוד רותם: אתה מוכן לתת לי לנהל את הדיון ולא להשתלט עליו?
דוד רותם: כי אתה ביקשת נושא בדבר ספציפי.
יעקב כץ: נכון.
דוד רותם: ולכן, מכיוון שאני לא ידעתי שאתה מתכוון לדון בפעילותו של שי ניצן ובפעילות הצוות שלו, אלא ביקשת לדון בנושא – האם קיים צוות שהממשלה החליטה על ביטולו.
דוד רותם: וזה שני נושאים שונים.
דוד רותם: אתה יודע, אני מסתכל פה על האנשים שנמצאים ---
יעקב כץ: בספטמבר, לכן אני רוצה להתייחס קודם כל לנקודה הזאת.
יעקב כץ: אז אני אקרא את הדברים.
יעקב כץ: ב-1998 מחקר שלנו, של יש"ע, חושף את קיומו של הנוהל המיוחד למתנחלים, והנושא מועלה בישיבת ממשלה ---
דוד רותם: באיזה 1,000?
יעקב כץ: ב-1998, בימי שלטונו הראשון של ביבי קיסר ירום הודו.
דוד רותם: אני לא זוכר שב-98 אתה היית קשור למועצת יש"ע.
דוד רותם: חשבתי אתה מדבר, אנחנו, אנחנו, אנחנו.
יעקב כץ: דודו רותם, אז כיועץ המשפטי של יש"ע חשף את הדברים.
יעקב כץ: ורק אז מתגלה הנוהל ליועמ"ש רובינשטיין שנחשף במלואו.
רז נזרי: יכול להיות שהיושב ראש בניגוד עניינים.
יעקב כץ: כן, הוא תמיד בניגוד עניינים.
דוד רותם: אני תמיד בניגוד עניינים.
יעקב כץ: ואני הקדמתי אותו.
יעקב כץ: וגורר ביקורת ציבורית חריפה.
יעקב כץ: הממשלה מחליטה שצריך לשנות את הנוהל, ורובינשטיין מבצע עבודת מטה לצורך כך.
יעקב כץ: ספטמבר 1998 – הנוהל המעודכן מוגש לממשלה בליווי מכתב מקדים של רובינשטיין, בו מובטח לשרים שנוהל מעקב התיאום בוטל, ואיתו בוטל גם הצוות שהפעיל אותו.
יעקב כץ: הצוות היחיד שימשיך לפעול יהיה צוות אחראי על עבירות הסתה והמרדה.
יעקב כץ: זה אולי מה שיאמר לנו עוד מעט הפרקליט, שזה הדבר שהם תחת הכותרת הזו עובדים.
יעקב כץ: כלל ארצי וכלל מגזרי, ולא נוגע דווקא ליהודי יהודה ושומרון המופלים לרעה.
יעקב כץ: כך מודיע רובינשטיין לשרים.
יעקב כץ: ההודעה הרשמית הזאת נשלחת על ידי רובינשטיין למועצת יש"ע, ושם כתוב – נוהל המעקב והתיאום בוטל.
יעקב כץ: הוא אומר שזה לא בוטל, אז הדבר הזה צריך בדיקה.
יעקב כץ: עכשיו, הדברים האלה נחשפים לאחר מכן.
יעקב כץ: אני טוען שההודעה הזו מטעם רובינשטיין – בוטלה.
יעקב כץ: אז אני רוצה אבל באותו עניין גם לומר – זו אמנם טענה, ואני לא יודע מה הטענה המשפטית, המילולית שיטען היועץ המשפטי המכובד שיושב פה מולנו.
יעקב כץ: אבל אני רוצה לדבר לגופו של עניין, גם כן וירשה לי כבוד ראש הוועדה.
יעקב כץ: בדצמבר 2009, ואני רוצה לומר דברים שנכתבו בעיתוני ישראל, על הפרוטוקולים שמנהל שי ניצן על המכסה הנדרשת למלא את הכמות של המעצרים, על התופעה של התיקים הנפתחים כנגד חיילים.
יעקב כץ: ויסכים איתי היועץ המשפטי שיושב מולי, שללא ספק ---
רז נזרי: הוא שדרג אותי.
יעקב כץ: אני לא יודע, מי זה העורך דין המכובד שמטעם המשרד ---
דוד רותם: רז נזרי?
דוד רותם: היה רוצה להיות היועץ המשפטי לממשלה.
דוד רותם: הוא רק עוזרו.
קריאה: הוא יהיה פעם.
יעקב כץ: הוא רק עוזרו.
יעקב כץ: אתה רז נזרי?
רז נזרי: כן, נעים מאד.
יעקב כץ: אני פשוט לא זוכר שמות.
יעקב כץ: נעים להכיר.
יעקב כץ: על כל פנים, רז נזרי, איש משרד המשפטים ---
דוד רותם: זה מעניין, הוא לא זוכר שמות, הוא לא זוכר תאריכים, הוא לא זוכר עובדות, אבל הוא תמיד היה מעיד, ככה ישר.
יעקב כץ: אנחנו נתמוך בו שיהיה פעם שר המשפטים.
דוד רותם: לא, יש לי בקשה אליך.
יעקב כץ: נוכל להגיד שהחבר שלי נהיה שר משפטים.
דוד רותם: לא, לא, לא, אתה לא רוצה את זה.
יעקב כץ: כי יש לנו כבר אחד, יש לנו כבר שמה כמה.
יעקב כץ: על כל פנים, ידידי נזרי, אני רוצה לומר שלכולם, ואתה תסכים איתי, שגם לפי דבריכם שזה הנהלים, הנוהל הזה מפלה.
יעקב כץ: המציאות הזאת היא מפלה בין, יש דין שונה ליהודי יש"ע, ל-330,000 יהודי יש"ע וליהודי ארץ ישראל האחרים.
יעקב כץ: יש דין מיוחד שאומר שלגבי ---
רז נזרי: אני אגיב בתורי, רק אני לא מתאפק מלומר שאת הדין קובעת הרשות המחוקקת, שאתה חבר בה ולא אני.
יעקב כץ: יפה, יפה, בסדר.
דוד רותם: רגע, רגע, עכשיו תשתוק.
דוד רותם: בבקשה, אני מבקש שאדוני יחזור על המשפט האחרון שלו.
רז נזרי: אמרתי שאת הדין במובן של החוק של תושבי יש"ע וכו', קובעת הרשות המחוקקת, ומה כוונתי, ואם אתה רוצה שאני ארחיב עכשיו, אני ארחיב עכשיו אדוני.
דוד רותם: לא, אני אגיד לך, אתה יודע – כל מילה שאתה אומר נרשמת.
דוד רותם: רז, כל מילה שאתה אומר מוקלטת ומצולמת.
רז נזרי: אני מודע לזה ואני מודה לאדוני.
דוד רותם: ואתה מבין שאתה עכשיו אומר לי, ואני יודע מה מצפה לי בעקבות זה עם עשרות הצעות חוק, אתה בעצם החלת את המשפט הישראלי במשפט שלך על יהודה ושומרון.
רז נזרי: אני אמרתי בדיוק ההיפך, לא יודע איך הבנתי אותי ככה.
רז נזרי: מה שהתכוונתי לומר ---
דוד רותם: אמרת שאת הדין קובע המחוקק.
דוד רותם: אז אם המחוקק קובע את הדין ביהודה ושומרון, אז זאת אומרת ---
רז נזרי: לא, לא, אז אני אסביר.
רז נזרי: את הדין קובע המחוקק ---
יעקב כץ: המחוקק קבע שאנחנו חסרי דין.
רז נזרי: לא, עכשיו אני אסביר, לא, לא.
רז נזרי: אני מרשה לעצמי להתפרץ לאור זה ש---
יעקב כץ: מרשים לך, הכל חופשי.
דוד רותם: זה בסדר, הדיון פה הוא דיון חופשי, כל זמן שכצל'ה מסכים ובלבד ולא תיכנס לדבריו ותפריע לו, כי אחרת לא יהיה לו ---
רז נזרי: אין בעיה, אני כבר ידידו הוא אמר לפני שתי דקות.
יעקב כץ: כל ישראל אחים.
רז נזרי: אין בעיה, כל ישראל חברים.
קריאה: אתה צריך להיות מפיוס היום.
יעקב כץ: אני ממש מפויס.
רז נזרי: חבר הכנסת כץ אמר כמה משפטים שכמו מדגדג לי לומר שכמעט, לפחות בהתחלה בכל הכבוד, ככה רשמתי לי שניים, שלושה – גם הם דברים לא מדויקים וגם הם דברים לא נכונים, שבכל הכבוד הם גם פשוט מוציאים דיבת אנשים רעה.
רז נזרי: התחלת בדין מיוחד, ובזה אני ---
יעקב כץ: אבל אני עוד לא סיימת.
יעקב כץ: אגב, אם זו הרצאה, אז תיתן לי לסיים.
דוד רותם: רז, תן לו לגמור.
יעקב כץ: תן לי לגמור.
יעקב כץ: אני רוצה לומר שאתם יודעים שהעיתונות בישראל היא לא מאוהבות, המדיה הישראלית היא לא לצדנו, לצד המתיישבים שנאבקים עשרות שנים לתנאים שווים ונגד אפליה.
דוד רותם: חוץ מעיתון בשבע.
יעקב כץ: אתם רואים שאנחנו אחרי פורים, ודודו מצליח לשמח אותנו.
יעקב כץ: על כל פנים, אני רוצה רק להביא פה כותרת של NRG, מתאריך 11.12.09, וכמה שנים אחרי שהתמנה שי ניצן לתפקיד שלו בשנת 2004 או בשנת 2005.
יעקב כץ: והכותרת היא – "שי ניצן, האיש שמשליט סדר ביהודה ושומרון".
יעקב כץ: הוא מביא פה עדות של פרוטוקולים והוא מתבטא במילים האלה – "הפרוטוקולים מראים מה מקור השנאה".
יעקב כץ: יוני 2008, ניצן, ציטוט – "מה מקור השנאה".
יעקב כץ: אני מביא ציטוטים מעיתון, כי היום עיתונים הם יותר בעלי משמעות מנתונים אחרים.
רז נזרי: אני אומר הרבה פעמים העיתונים מצטטים אנשים שאומרים דברים.
יעקב כץ: אני רק רוצה לומר, כשאני אומר NRG, מי שיקרא את NRG יודע שהוא לא עיתון של המתיישבים.
יעקב כץ: אבל אם עיתון כזה, אם מערכת אינטרנטית כזאת מוצאת לנכון לבוא ולומר ש-שי ניצן שונא, אני רוצה להביא את זה בפני הציבור, הציבור צריך לדעת את זה.
יעקב כץ: ובפרוטוקולים מופיעים שם ציטוטים של ניצן, שפשוט תצלנה האוזניים: "אבקש מנציגי החטיבה היהודית בשב"כ לשקול אם יש צורך בהוצאת צווים מגבילים לפעילים מרכזיים בחוות גלעד".
יעקב כץ: ולאחר מכן – "אבקש מהיועץ המשפטי להכין רשימה של אנשים", וכהנה וכהנה דברים.
יעקב כץ: דרישה פעם אחרי פעם להעלות את רף הענישה.
יעקב כץ: קצרה היריעה מלצטט את הכל, ופשוט כיוון שהוא לא נמצא פה, אז אני לא רוצה להגביר, ומסכם רק עמדתי כי עמידה מנגד היא רעה חולה.
יעקב כץ: "ולכן יש להחמיר עם החיילים".
יעקב כץ: הוא מדבר על פעילות נגד חיילים שעומדים מהצד.
יעקב כץ: הוא דורש להשלים את מכסת התיקים כנגד המתיישבים.
יעקב כץ: אני רוצה באותה הזדמנות לבוא ולומר, העובדה שבמדינת ישראל של היום, אחרי 2000 שנות גלות שבהן היהודים היו מופלים לרעה מסיבות כאלה ואחרות, אנחנו פה בארץ ישראל עם 330,000 יהודים שאמורים לגדול בסוף דצמבר השנה.
יעקב כץ: לפי קצב הגדילה שלנו היום זה 350,000, ועד סוף הקדנציה של ירום הודו ראש הממשלה ל-400,000, ובעוד 7 שנים ל-500,000, ולאחר מכן תוך 15 שנה למיליון איש.
יעקב כץ: עומדים בדין שונה, בדין כפייתי של אישר שלא מסתיר את שנאתו למתיישביה של יש"ע, למתנחליה, מחפש אותם, רודף אותם, מפלה אותם, ואת הדברים האלה צריך לעקוב מן השורש.
יעקב כץ: עכשיו, אני אומר כאן בצורה ברורה, שזה יהיה ברור לך מר נזרי – שהיום תלמידיו של אהרון ברק לא מתביישים - שולטים במערכת.
יעקב כץ: בית המשפט לקח לעצמו החלטות, יכולת ---
יעקב כץ: רגע, תן לי לסיים עוד דקה.
דוד רותם: לא, לא, לא, אני לא אתן לך לסיים כי אתה מבין פה .... על בתי המשפט.
יעקב כץ: טוב, לא נדבר על בית המשפט העליון.
דוד רותם: לא, אתה לא תדבר על בתי משפט בכלל.
יעקב כץ: לא, לא, בכלל.
יעקב כץ: אני רק רוצה לומר ---
דוד רותם: אל תכניס לי פה את העניין הזה, תיכף תתחיל לדבר גם על ראש הממשלה.
יעקב כץ: אני רק רוצה לומר שאין ספק שכיוון שהכל אתם רושמים, נכון מר נזרי?
יעקב כץ: הכל בפרוטוקולים.
יעקב כץ: כל אמירה שלכם נכתבת, כל רדיפה שלכם, כל החלטה שלכם, בניגוד למה שאתם עושים כלפי יהודי ארץ ישראל.
יעקב כץ: כלפי היהודים היושבים ביו"ש, הדין המיוחד לגביהם, שאמרת שזו החלטת המחוקק שנתן להם כוח לרדוף.
יעקב כץ: אבל עדיין, החלטת המחוקק לא נתנה לכם את הכוח להיות רעים, ואת הכוח להיות רודפים, ואת הכוח להיות מתעללים, ואת הכוח לחפש אותנו על כל צעד ושעל, כדי לשים אותנו למלא את המכסה שלכם.
יעקב כץ: ולכן, אין לי ספק מר נזרי, תהיה רגוע, עוד שנייה תוכל להגיב.
יעקב כץ: אנחנו במדינה, לפחות אצלנו מתנהגים באופן דמוקרטי.
יעקב כץ: אצלנו אין הגבלה, דין שווה לכולם, אין דין שונה.
יעקב כץ: בעזרת ה', יבואו ימים, הדמוגרפיה משתנה.
יעקב כץ: בעוד 20 שנה, אתה עוד תהיה צעיר, וגם שי ניצן הוא רק בן 50, אולי עד אז הוא כבר יחזור בתשובה.
יעקב כץ: אנחנו, העם ישתנה, בית המשפט ישתנה, אמרנו לא להזכיר בית משפט.
יעקב כץ: המחוקק ישתנה, ואז יבקשו להביא את כל הפרוטוקולים של פעם ולראות מה הביא ציבור של פרקליטים בעלי דעה מאד מאד מסוימת, שהשתלטה על הפרקליטות, ומה הביא אותם לרדוף יהודים בארץ ישראל, ובמיוחד את מתיישבי יש"ע.
דוד רותם: רבותיי, אני רוצה לומר כמה דברים.
דוד רותם: קודם כל, חבר כנסת כץ הוא לא מתנחל יותר ממני ואני רוצה לומר לך שאני ---
יעקב כץ: קצת יותר נכה.
דוד רותם: כן, כי אצלי זה רק ברגל, אצלך זה בעוד כמה אברים.
דוד רותם: אבל בו נאמר ככה – אני מתנחל, אני גאה בזה שאני מתנחל.
דוד רותם: אני לא מרגיש רדוף או שנאה, שיהיה ברור.
דוד רותם: ואני מודיע לכם שבניגוד למה שאומר חבר הכנסת כץ, אני רוצה שיבדקו אותי כל יום במיקרוסקופ, ואם יתפסו אותי עובר עבירה, שיעמידו אותי לדין.
דוד רותם: משום שביהודה בשומרון, בניגוד למה שחושבים התקשורת ומה שמדווחים כל מיני כאלה שחפצים בכך, גרים 330,000 אנשים שומרי חוק.
דוד רותם: ולכן רבותיי, תבדקו מה שאתם רוצים.
דוד רותם: זה לא צריך להפחיד אף אחד, משום שלא יושבים שם עבריינים, לא יושבים שם בריונים.
דוד רותם: זה נורא קל להדביק לכל מתנחל את העץ שנעקר בזמן המבול, כשהיה גשם ונעקרו עצים, אפשר להדביק את זה גם על המתנחלים.
דוד רותם: אני לא מקבל את הגישה שאומרת שהמתנחלים הם עבריינים שהם צריכים לפחד שיבדקו אותם.
דוד רותם: שיבדקו אותנו כמה שהם רוצים.
דוד רותם: ולכן, אני לא מוכן שהגישה שלך ---
יעקב כץ: אני אמרתי שיש דין שונה.
יעקב כץ: שיש דין, שיש אכיפה שונה.
יעקב כץ: יש החלטות ---
דוד רותם: אני רוצה שיאכפו על המתיישבים ביהודה ושומרון ---
יעקב כץ: בדין מוגבר.
דוד רותם: בדין מוגבר, משום שבסופו של דבר, ואני מוכן לבדוק את זה מאז שיש התיישבות ביהודה ושומרון עד היום, את כמות התיקים שנפתחו ---
יעקב כץ: אז אתה מסכים להחלטה שצריך להיות בית דין מיוחד שהתנהגותו כלפי מתיישבי ארץ ישראל הם דין אחד, וכלפי מתיישבי יש"ע היהודים – דין שונה?
דוד רותם: כן, אין לי בעיה עם זה מסיבה אחת פשוטה ---
יעקב כץ: טוב, אחרי ההסכמה לחלוקת ירושלים הכל אפשרי כבר לצפות ממך.
דוד רותם: אני לא מסכים לחלוקת ירושלים, אני מסכים לחלוקת בית אל לבית אל א' ובית אל ב'.
קריאה: היא כבר מחולקת.
דוד רותם: לא, לא, השבוע איחדו שמעתי.
דוד רותם: כן, יושב ראש מועצת יש"ע, בבקשה אדוני.
דני דנון: קודם כל אני רוצה להסכים עם היושב ראש, גם אני בעד אכיפת החוק.
דני דנון: אני חושב שזה בהחלט ראוי שהחוק ייאכף בכל מקום שיש בו עבירות.
דני דנון: אני נגד ---
יעקב כץ: אגב, אני אמרתי את זה ואני מסכים איתך ואני מסכים איתו.
יעקב כץ: אל תעשה מאיתנו שונים.
דני דנון: אני בטוח, אני רק אומר.
יעקב כץ: לא על זה דיברתי, כבוד יושב הראש.
דני דנון: אומר את זה חבר הכנסת כץ כדי להגיד שאני בהחלט מתנגד לשימוש באכיפת החוק כקרדום לחפור בו למטרות זרות, ובמידה רבה זה מה שנעשה כאן.
דני דנון: אני מסכים איתך גם במשפט השני שאמרת, אדוני יושב הראש, שיבדקו אותנו, אנחנו שומרי חוק.
דני דנון: 330,000 שומרי חוק.
דני דנון: יש כמו בכל חברה גם עבריינים.
דני דנון: חברה נורמאלית.
דני דנון: אבל, הסימון הזה, במסקנה אני חולק עליך, אדוני.
דני דנון: הסימון הזה של אוכלוסייה של 330,000 איש ---
יעקב כץ: על איזה אדוני אמרת שאתה חולק עליו?
דוד רותם: אדוני זה רק אני.
יעקב כץ: לא, שלא יטעו לחשוב ש---
דוד רותם: הוא לא יכול להסכים איתך, אתה צריך גם לשמוע את כל המשפט.
דוד רותם: ברגע שהוא אומר אני מסכים איתך, אז זה לא יכול להיות איתך.
דני דנון: הסימון של אוכלוסייה של 330,000 איש כדי לעשות בה אכיפה מיוחד, בצוות כזה, עם שב", עם משטרה, עם פרקליטות, עם כל הגורמים שנועדו להילחם באויבי ישראל, היא קודם כל מבישה אתכם.
דני דנון: היא בושה וחרפה לכם.
דני דנון: היא גם מביישת אותי, נכון.
דני דנון: אני חושב שזה מעליב.
דני דנון: זה מעליב שקיים צוות כזה במשרד המשפטים, שפועל גם כנראה בניגוד להנחיות של היועץ המשפטי, אבל זה סיפור בפני עצמו; שמסמן קבוצת אוכלוסייה ועושה לה טיפול מיוחד.
דני דנון: עכשיו, אתה צודק נזרי, שהחוק נקבע על ידי המחוקק.
דני דנון: אבל אתם לימדתם אותנו עשרות פעמים, שזה לא רק עניין של חוק פורמאלי, יש גם ערכים של שמירת דמוקרטיה, יש שכל ישר, יש שיקול דעת, יש מידה נכונה.
דני דנון: החוקים המיוחדים שקיימים, התקנות,החוקים, אני לא משפטן, הצווים, אני לא יודע איך תקרא להם – שקיימים ביהודה ושומרון, נועדו להילחם באויב.
דני דנון: כאשר אתם מפעילים אותם כלפי אזרחים ---
יעקב כץ: לא, אבל אנחנו האויב.
יעקב כץ: אצל שי ניצן אנחנו האויב.
דני דנון: בוא אני אצטט את חבר הכנסת כץ שתמיד אומר – משרתים ביחידות הקרביות ביותר בצה"ל וראשונים בהתנדבות במדינת ישראל.
דני דנון: כאשר אתם, כאשר יש לכם את הכלי הזה, אתם צריכים להשתמש בו במשורה, אתם צריכים לדעת שמבחינת מהות הדמוקרטיה, ואם מותר לכם לעשות את זה, כאשר אתם משתמשים בזה אתם צריכים במשורה, במקרים קיצוניים, במקרים יוצאים מן הכלל.
דני דנון: אתם משתמשים בזה כמו פיל בחנות חרסינה, וזאת התנהגות לא דמוקרטית.
דני דנון: אתם לימדתם אותנו שדמוקרטיה זה לא רק האות הכתובה, זה גם רוח העניין, ואתם משתמשים בזה בצורה בלתי דמוקרטית.
דני דנון: בלתי דמוקרטית.
דני דנון: אתם עושים בדיוק את ההיפך ממה שאתם מטיפים לו כל יום וכל לילה.
דני דנון: עכשיו, אני רוצה להגיד עוד שנים משפטים.
דני דנון: אני לא אוהב את ההתנפלות האישית על פרקליט כזה או על פרקליט אחר.
דני דנון: לא אוהב את זה.
דני דנון: בוודאי לא אוהב הפגנות ---
יעקב כץ: לא, בעקבות הפרוטוקולים שרואים את השנאה שלו כלפי המתנחלים.
דני דנון: אני וודאי לא אוהב הפגנות.
יעקב כץ: הוא לא מסתיר את השנאה.
דוד רותם: האם אפשר לקבל את הפרוטוקולים האלה לא דרך NRG?
יעקב כץ: כן, אני אתן לך, אני אדאג שתקבל את הכל.
דני דנון: אני וודאי לא אוהב הפגנות מול ביתו, אדוני יושב הראש, אני בוודאי לא אוהב הפגנות מול ביתו.
דני דנון: יחד עם זה, אני מוכרח להגיד לך, נזרי ואדוני יושב הראש, שמי שנכווה ברותחין, גם נזהר בצוננים.