GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסנת קמחי:
בנושא שיקום התשתיות הקבועות שנשרפו בעין הוד, בעין חוד, בניר עציון ובבית אורן, קיבלה ועדת המנכ"לים החלטה שמי שישקם אותם זה משרד החקלאות.
אסנת קמחי:
חלק מהעבודה שלהם קיבל פטור בוועדה המיוחדת הזאת.
דוד רותם:
זה התכנון.
אסנת קמחי:
התכנון.
אסנת קמחי:
צריך לתכנן.
אסנת קמחי:
זה לא תכנון של מחנה זמני שאפשר לעשות אותו תוך כדי ביצוע אלא זה תכנון קבע וזה משמעותי מאוד.
אסנת קמחי:
זה גם אמור ללוות את בניית בתי הקבע.
אסנת קמחי:
לכן זה לוקח יותר זמן, אבל הם בהחלט קיבלו פטור מהוועדה בכל מה שקשור בהתקשרות עם מתכננים כי גם זה תהליך מאוד ארוך.
אושיק בן-עטר:
החטיבה להתיישבות שעבדה עם ימין אורד ובנתה שם גם מבנים זמניים, עבדה דרך ועדת הפטור וקיבלה שם עדיפויות.
אושיק בן-עטר:
התהליך שם היה אפילו יותר קיצוני מהתהליך שהצגנו במשרד השיכון כי במשרד השיכון בכל זאת נעשה תיחור והם קיבלו פטור בוועדת הפטור לעבודה ישירות מול קבלנים.
אושיק בן-עטר:
זה לא מופיע כאן.
דוד רותם:
זה מופיע בעמוד האחרון.
דוד רותם:
מכר מבנים יבילים לחטיבה להתיישבות.
אושיק בן-עטר:
לא, זה לא מופיע כאן.
אושיק בן-עטר:
אני מדבר על התקשרויות נוספות שעשתה החטיבה להתיישבות עם קבלנים להקמת מבנים יבילים בכפר ימין אורד ושם היא לא עבדה דרך הוועדה שלנו אלא היא עבדה ישירות מול ועדת הפטור, כמובן בסיוע שלנו כמטה חשב כללי.
אושיק בן-עטר:
אני חושב שאם יצרנו את הדרך הנוספת הזאת לפעולה של משרדים, במקרה כזה שנדרשה תגובה מהירה, נכון שוועדת הפטור יכולה לתת עדיפות, אבל זה לא דרך העבודה הרגילה שלה.
אושיק בן-עטר:
כאן ייצרו עוד אלטרנטיבה שנתנה עוד יכולת ביצוע לממשלה.
אושיק בן-עטר:
מעבר לכך, היו גם המון העברות כספים - אנשי משרד הפנים נמצאים כאן – שלא דורשים מכרז, כמו העברות למועצה מקומית.
דוד רותם:
לצורך מה?
אושיק בן-עטר:
לצורך שיפוי על התארגנות, הסעה של אנשים, מענקי התארגנות עליהם החליט ראש הממשלה שהחליט על מענק התארגנות למי שהבית שלו נשרף ועשינו את זה דרך המועצה, פיצויים של שכר דירה שהמועצה משלמת והמדינה משפה אותה.
אושיק בן-עטר:
לכל אלה, לא נדרש להם מכרז ולכן זה לא היה צריך לעבור ועדת מכרזים, אבל כל הפעולות האלה הן בהחלט כספים שהממשלה מוציאה ואולי אפילו לא הכספים הקטנים כי תשתיות של משרד החקלאות, אני מניח שהוא יעביר אותן גם דרך המועצה ואז לא בטוח בכלל שנידרש כאן למכרזים.
אסנת קמחי:
ברשותך, אני רוצה להוסיף עוד משהו.
דוד רותם:
לכן חשבתי שלא צריך את התקנות האלה אלא אפשר היה לפתור את הבעיות גם בלעדיהן.
אסנת קמחי:
אי אפשר היה לפתור אותן.
דוד רותם:
אפשר היה לפתור הכול.
אסנת קמחי:
בכובע השני שלי אני מטפלת גם ביישובי ההתנתקות ואחת הביקורות הגדולות שיש כלפינו היא לוחות הזמנים.
אסנת קמחי:
המדינה היא בירוקרטית, לוקח לה המון זמן לפרסם מכרז, כל התהליכים לוקחים המון זמן.
אסנת קמחי:
מה מקום הזה, בהשוואה הזאת, התקנות האלה היו הכרחיות כי אחרת איפה היינו היום?
אסנת קמחי:
אנשים היו עדיין בבתי הארחה.
אסנת קמחי:
ברור שהיו כלפינו טענות על הבירוקרטיה.
דוד רותם:
לא, הטענה שלי היא שלא עשיתם מספיק בוועדה הזאת.
אסנת קמחי:
עשינו כל מה שצריך.
אסנת קמחי:
השתמשנו בה, סחטנו אותה - אנחנו, אני מדברת על האגף שלי – עד הסוף.
אסנת קמחי:
בזכות הוועדה הזאת הצלחנו.
אורי מקלב:
מה הצפי לקראת העתיד?
אורי מקלב:
האם הוועדה סיימה את תפקידה?
אורי מקלב:
או כל ה-20-30 מיליון שקלים שמשרד החקלאות אמור לקבל, הרי כאן זה רק שכר מתכננים שהוא חמישה אחוזים או שלושה אחוזים, הם נגזרת של תכנון, של צפי של 30 מיליון שקלים.
אורי מקלב:
כל הדברים האלו בעתיד יעברו דרך הוועדה?
אושיק בן-עטר:
שאלה טובה לה נדרשתי כבר בישיבה הראשונה.
אושיק בן-עטר:
אמרתי לכל נציגי המשרדים שהיו שם שאם הם ירצו, אנחנו כאן לשירותם.
אושיק בן-עטר:
אם הם ירצו להסתדר לבד, שיהיה להם בהצלחה.
אושיק בן-עטר:
חלק השתמשו וחלק לא השתמשו.
אושיק בן-עטר:
מי שהשתמש, אני חושב שהוא שבע רצון.
אושיק בן-עטר:
זה הלקוח שלי, יושבת ממול הלקוחה שלי, מאחורי יושבים אנשים של בית אורן שהוקמה להם שכונה, ואם היא חושבת שזאת הדרך הכי טובה לעשות את זה וזה הוכיח את עצמו, אז היה שווה אולי לעשות תקנות.
אושיק בן-עטר:
בסך הכול אנחנו מדברים על תקנות זמניות ולא על משהו שמשנה סדרי עולם.
אושיק בן-עטר:
כל תוקף התקנות האלה הוא לשנה והוא לאירוע ספציפי.
דוד רותם:
זה מה שמטריד אותי, שתסתיים השנה ולא יספיקו לתקן את הכול.
אושיק בן-עטר:
אני מסופק מאוד.
אושיק בן-עטר:
דווקא כמי שמלווה את הנושא הזה מטעם החשב הכללי, אני עובד מול כמה חשבים ואנחנו כן עוקבים אחרי הפעילות הממשלתית.
אושיק בן-עטר:
גם בוועדת מנכ"לים בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הוא אמר שהקצב משביע רצון והפעילות נראית בשטח.
דוד רותם:
אתה יודע, כל מה שהממשלה עושה זה בקצב משביע רצון.
אושיק בן-עטר:
תקרא את הפרוטוקול של ועדת הכספים ואת התבטאות ראש המועצה.
אושיק בן-עטר:
תקרא את התבטאות ראש המועצה האזורית משבוע שעבר בוועדת הכספים.
אושיק בן-עטר:
אני הרי לא יכול להעיד על עצמי אבל שהוא יעיד כמי שמקבל את השירות.
אושיק בן-עטר:
אני חושב שהוא אמר בוועדת הכספים שהוא מאוד מרוצה מהסיוע, הוא מאוד מרוצה מה דרך בה הממשלה התנהלה מולו, הוא מאוד מרוצה מהדרך בה הועברו הכספים ומהדרך בה התושבים שלו, שהוא מייצג אותם, קיבלו את הסיוע שהממשלה נתנה.
אושיק בן-עטר:
אני חושב שזאת דווקא דוגמה לכך שהממשלה התגייסה.
אושיק בן-עטר:
נכון, בסוף ראינו שיש כמה חילוקי דעות בכמה דברים, אבל הכול נעשה ברוח של שיתוף פעולה.
אושיק בן-עטר:
גזבר המועצה יושב אצלי עם הנציגים של משרד הפנים רק בשביל לדעת שהדברים קורים, רק בשביל לדעת שהדברים נעשים, גם אם לא לשביעות רצונו, לפחות אנחנו מתואמים.
אושיק בן-עטר:
אני חושב שדווקא זאת דוגמה של מקום שהממשלה כן הלכה לקראת הישובים ואף יותר מכך כי חלק גדול מהתשתיות ששוקמו הן תשתיות חדשות במקום תשתיות ישנות.
אושיק בן-עטר:
ועדת המנכ"לים גם החליטה לשקם תשתיות במקומות שלא נפגעו בשריפה ושאולי בימים רגילים לא היו משוקמות.
אושיק בן-עטר:
יש בדיחה על חקלאים שהשנה הכי גרועה לחקלאי זה שלא היה בה אסון טבע, אנחנו קצת ציניים בעניין הזה, אבל דווקא כאן אני חושב שהעבודה של הממשלה בסך הכול, חודשיים-שלושה חודשים אחרי שהשריפה קרתה, לעניות דעתי היא משביעת רצון.
אושיק בן-עטר:
זכותך לחשוב אחרת.
דוד רותם:
חוץ מאשר הישובים שנפגעו ישירות, מה עוד עושים?
אושיק בן-עטר:
יש החלטת ממשלה על שינוי מהותי בכל שירותי הכבאות, כולל העברתו ממשרד הפנים ולמעשה הקמה מחדש של שירותי הכבאות.
אושיק בן-עטר:
כולל העברת סכומים חסרי תקדים לקנייה של ציוד.
דוד רותם:
מטוסים.
אושיק בן-עטר:
מטוסים.
אושיק בן-עטר:
זה גם שינוי מבני.
אושיק בן-עטר:
אני מכיר את זה קצת כי בעבר הייתי במשרד הפנים.
אושיק בן-עטר:
העסק עובד נכון להיום בצורה של איגודי ערים לכבאות.
אושיק בן-עטר:
החלטת הממשלה מדברת על הקמת רשות כבאות ארצית.
אושיק בן-עטר:
מי שאחראי על זה, מי שלקח אחריות על הפרויקט הזה ספציפית זה מנכ"ל המשרד לביטחון פנים החדש ובהכירי את המטריה, יש לו אתגר לא קטן.
אושיק בן-עטר:
כמה זמן קובעת החלטת הממשלה?
אליעזר במברגר:
אני חושב שזה אמור להיות מושלם עד סוף 2012, המהלך כולו, כל השינוי המבני.
אושיק בן-עטר:
בעיקר מדובר כאן על העברה.
דורית ואג:
שנתיים.
דוד רותם:
נקווה שבינתיים לא תהיה שריפה.
אושיק בן-עטר:
לא יכולה להיות כי הכרמל כבר נשרף.
דוד רותם:
יש עוד כמה חלקים שאני יכול לתת לך כתובות איפה אפשר לשרוף.
דורית ואג:
בגולן שמעתי שהכל התחיל לצמוח שוב.
אורי מקלב:
אני ביקשתי בימין אורד וראיתי ששם מתבצעים שיפוצים של מבנים שנשרפו, הריסת מבנים וכולי.
אורי מקלב:
מי עובד שם?
אורי מקלב:
המועצה הרי לא מתעסקת בזה.
אורי מקלב:
כאן זה לא נמצא בסעיף כלשהו, חוץ ממבנים יבילים.
אושיק בן-עטר:
אני אשיב.
אושיק בן-עטר:
בימין אורד, זה המודל שאנחנו אוהבים יותר מבית אורן, דאגו מבעוד מועד לבטח את כל הרכוש שלהם.
אושיק בן-עטר:
כלומר, מה שאנחנו בנינו להם, הוא בעיקר מבנים זמניים לצורך אכלוס הצוות כשאת הכפר את ממש משקמים.
דוד רותם:
עכשיו אנחנו גם מחנכים על חשבון השריפה הזאת את הציבור לבטח.
אושיק בן-עטר:
לא.
אושיק בן-עטר:
אנחנו יכולים אותו לא לבטח.
דוד רותם:
אם הוא לא ביטח, אז מה?
דוד רותם:
לשם כך לא צריך לשלם לו ולא צריך לפתור לו את הבעיה?
אושיק בן-עטר:
איזה מסר אתה משדר כאן?
דוד רותם:
כשיש אסון כזה, אני לא משדר מסרים אלא אני שואל שאלות ברורות.
אושיק בן-עטר:
התשובה היא גם ברורה.
אושיק בן-עטר:
היא תבוא להחלטת ממשלה.
אושיק בן-עטר:
גם ראש הממשלה נתן את דעתו לשאלה הזאת.
אושיק בן-עטר:
יכולה להיות לי דעה אישית שלי אבל היא לא מכוונת למקום שאתה מדבר עליו, אבל אנחנו לא שמנו את הדעה האישית שלי בהחלטת הממשלה אלא מה שאנחנו מציעים זה לתת סיוע סוציאלי למי שהבית שלו נהרס ובחר שלא לבטח את הבית שלו.
דוד רותם:
מי שלא ביטח את הבית שלו, אז הבית שלו נשרף.
אושיק בן-עטר:
אז הבית שלו נשרף, לעומת שכנו ששילם פרמיות, שביטח, שישלם השתתפות עצמית, שיעמוד מול פקידי הביטוח ורק אז יראה את הכסף של הביטוח שלו.
אושיק בן-עטר:
אני חושב שבמידה מסוימת יש כאן גם שאלה ערכית, אבל הממשלה תיתן את דעתה לכך בימים הקרובים.
אורי מקלב:
כל האזרחים מבוטחים במדינת ישראל.
אורי מקלב:
תושב מדינת ישראל צריך להיות מבוטח במדינת ישראל.
אורי מקלב:
אדם לא צריך לבטח את הבית שלו מפני שריפות כאלה.
אורי מקלב:
הוא צריך לבטח את הבית שלו מפני פריצות, מפני שריפות שיכולות לקרות בעקבות קצר חשמלי, בעקבות משהו שהיה מקומי, אבל לא זה התפקיד של הבן אדם.
אורי מקלב:
גם אלה שביטחו, אני לא חושב שהם באמת חששו שלא יעשו עבורם.
אורי מקלב:
שריפות כאלה, הן שריפות שנעשו לא מתוך הזנחה או לא מתוך דבר מקומי אלא אלה דברים אחרים.
אושיק בן-עטר:
אני רק יכול להתייחס לעובדות.
אורי מקלב:
אנחנו לא שאלנו את השאלות איך זה קרה, למה זה קרה וכולי.
אורי מקלב:
נניח שיש מחסור בכבאי אש, כי אם היו מספיק כוחות כיבוי ואמצעי עזר מתאימים, לא היה קורה מה שקרה.
אושיק בן-עטר:
לגבי מה שאתה אומר עכשיו, גם על זה הדעות חלוקות.
אושיק בן-עטר:
יש האומרים שגם אם שירותי הכבאות היו טובים לאין ערוך משירותי הכבאות שהיו, בנסיבות העניין שלא ירד גשם והיער היה יבש ובמשטר הרוחות שהיה שם, גם שירותי כיבוי ברמה הרבה יותר גבוהה לא היו מונעים שריפה גדולה.
אושיק בן-עטר:
אני גם לא חושב שזה המקום שלי להתייחס לשאלה האם צריך לבטח או לא צריך לבטח.
אושיק בן-עטר:
אני יכול להתייחס לעובדות.
אושיק בן-עטר:
חלק מהבתים היו מבוטחים בביטוח שמכסה את הנזקים מהשריפה הזאת וחלק לא.
דוד רותם:
חברות הביטוח משלמות?
אושיק בן-עטר:
חברות הביטוח משלמות.
אושיק בן-עטר:
כן.
יואל בריס:
הביטוח גם נותן קדימות לפניות בהקשר זה.
דורית ואג:
ואתם לא עושים צרות?
אושיק בן-עטר:
אנחנו צריכים לומר לחברות הביטוח לא לשלם?
דורית ואג:
לא.
דורית ואג:
לא הבנת את השאלה.
דורית ואג:
חברת ביטוח בהגדרתה היא גוף שעושה צרות כשהוא צריך לשלם.
דורית ואג:
הם אומרים שכל אלה שביטחו יקבלו את זה מחברות הביטוח.
דורית ואג:
השאלה מתי הם יראו את הכסף וכמה.
דורית ואג:
על זה אני שואלת.
יואל בריס:
הביטוח נותן קדימות לתלונות בנושא.
יואל בריס:
אם הרכב שלי נפרץ ומישהו אחר פונה בעניין הכרמל, שתי התלונות יגיעו למפקח על הביטוח ולזה הוא יגיד רגע וקודם הוא יטפל בתלונות ההן ואחר כך יטפל בתלונות האחרות.
דורית ואג:
יש תלונות על חברות הביטוח?
יואל בריס:
אני לא יודע.
יואל בריס:
אני לא מכיר איזושהי תלונה ספציפית כזאת שנדונה, אבל ודאי הוא נתן רוח, אם לומר את זה כך, לחברות הביטוח שהנושאים האלה, הוא מצפה שהם יטופלו במהירות.
דוד רותם:
מה קורה עם השיקום של היערות שם?
אושיק בן-עטר:
אני לא יודע לתת לך תשובה.
אושיק בן-עטר:
זה עדיין לא הגיע אלינו.
אושיק בן-עטר:
מהקצת שאני כן יודע, ובאמת ברמה שזה עבר לי ליד האוזן, אני יודע שהמשרד להגנת הסביבה ביחד עם קרן קיימת לישראל שוקלים איך לטפל בזה אבל זה כל מה שאני יודע.
אושיק בן-עטר:
אלינו לא הגיעו פניות לשיקום היער.
דוד רותם:
בעצם אתם כוועדה מיוחדת קיבלתם את כל הפניות עד היום, טיפלתם בהן, יש עוד פניות שאתם עשויים לקבל?
אסנת קמחי:
יש בקנה כבר שתי פניות שהגיעו אלינו ואני מניחה שיגיעו עוד.
דוד רותם:
כי אם יהיה צורך להאריך את התקנות האלה, כדאי להאריך אותן לפני הזמן כי אתה עוד פעם בטח תבוא עם הסעיף הראשון.
יואל בריס:
בספטמבר.
דורית ואג:
קח בחשבון שבספטמבר יש פגרה.
דוד רותם:
לא עובדים בפגרה.
דורית ואג:
מה שלא יסתיים עד אמצע יולי, לא יהיה.
יואל בריס:
בתחילת אוקטובר, בתחילת המושב.
דורית ואג:
תלוי מתי נגמר סוכות.
יואל בריס:
ביום שני שאחרי שמחת תורה.
דורית ואג:
זה יום שני הראשון אחרי שמחת תורה.
דורית ואג:
זה יוצא תחילת אוקטובר.
יואל בריס:
נראה לי.
דוד רותם:
כדאי שזה יהיה מוכן בזמן.
יואל בריס:
אם נגיע לשם.
יואל בריס:
יש עוד דבר שצריך להגיד.
יואל בריס:
זאת הוועדה המדווחת ביותר שאני מכיר בתולדות השירות הציבורי של הממשלה.
דוד רותם:
זה נכון אבל זה לא בגלל שמישהו רוצה לבדוק את הוועדה אלא זה כי כולנו רוצים לראות שהטיפול באסון הזה הוא טיפול מהיר.
יואל בריס:
עוד לפני שזה מגיע לאדוני בדיווח הזה, התלת חודשי, שאפילו הוקדם בשבועיים כי שלושת החודשים יסתיימו ב-16 במרץ ואנחנו רק ב-6 במרץ.
דוד רותם:
תחזור על זה עוד פעם.
דורית ואג:
הוקדם בעשרה ימים.
דוד רותם:
אני מבקש שתחזור על זה עוד פעם.
יואל בריס:
הדיון בוועדה הוקדם בעשרה ימים.
דוד רותם:
הדיווח הוקדם בעשרה ימים.
דוד רותם:
מאז שאני בכנסת עוד לא ראיתי שמשרד האוצר דיווח יום אחד לפני הזמן אבל הפעם עשיתם את זה.
יואל בריס:
הוקדם.
דוד רותם:
אני אומר את זה.
דוד רותם:
צריך לציין את זה לשבח.
יואל בריס:
יכול להיות אדוני שאם היית מחכה את עשרת הימים, היית מקבל את הדיווח גם בלי לבקש אותו כי הוא היה מגיע מעצמו.
יואל בריס:
גם זה יכול לקרות.
דורית ואג:
הדיווח הבא יהיה באמצע יוני.
יואל בריס:
נכון.
יואל בריס:
זה מה שיקרה.
דוד רותם:
בקיצור, אתם שבעי רצון ממה שאתם עושים.
יואל בריס:
כשהגענו עם התיקון לתקנות, אדוני אמר שהוא לא מאמין שזה יקרה או משהו כזה.
יואל בריס:
אני לא זוכר בדיוק את המלים, אבל משהו בסגנון זה ואני אמרתי שאני מקווה לבוא ולאכזב את אדוני.
יואל בריס:
אני מקווה שהצלחנו לאכזב אותך בנקודה הזאת.
דוד רותם:
לא, כי אומר לי סגן החשב הכללי, ובצדק, שהמשרדים משתמשים בפלטפורמות האחרות שיש להם.
יואל בריס:
אני חושב שאם מחפשים כאן את חצי הכוס הריקה, הכוס היא די מלאה.
יואל בריס:
אני לא יודע אם היא כוס של הבדלה או כוס של קידוש, אבל היא די מלאה ואין כאן כל כך מקום לבדוק.
דוד רותם:
היא מלאה מבחינה זו שכל מה שהגיע לוועדה הזאת, נעשה.
יואל בריס:
ומה שנעשה, זה מאוד מאוד משמעותי.
דוד רותם:
בזה אין שום ספק.
דוד רותם:
אני קיוויתי שהכל ילך דרך הוועדה הזאת, כי אז הדברים ירוצו.
יואל בריס:
יש דברים שלא צריכים שום ועדה.
יואל בריס:
אז עוד יותר טוב שלא יבואו.
יואל בריס:
אני לא רוצה שהדברים שלא צריכים ועדה יבואו דרך הוועדה כי זה סתם חבל.
יואל בריס:
מה שאפשר לעשות ישירות מול השלטון המקומי, נעשה ישירות מול השלטון המקומי.
יואל בריס:
אם יש דברים שאיש השטח אומר שהוא יודע להסתדר יותר טוב, יותר בסדר ויותר מהר לבד, שיעשה את זה ואנחנו נעזור לו.
יואל בריס:
אם הבקשה שלו תגיע לוועדת הפטור, אז ועדת הפטור, שלא דרך הוועדה המרכזית, תזרז את הטיפול בבקשה שלו.
דוד רותם:
דרך הוועדה המרכזית, אני רואה שהדברים לוקחים שישה או שבעה ימים וזה טוב מאוד.
דוד רותם:
לכן צריך לדאוג שהכל יתועל דרך הוועדה הזאת כי אז לפחות אנחנו נרגיש סיפוק שעסקנו בתקנות מהר.
יואל בריס:
זה אימפריאליזם שלא נקטנו בו.
דורית ואג:
עוד לא.
יואל בריס:
במקרה הזה.
אושיק בן-עטר:
אם היינו אומרים שהכל יעבור דרך הוועדה שלנו, היו מאשימים אותנו שבגלל שאמרנו את זה, לא אפשרנו למשרדים לעבוד גם בדרכים אחרות.
דוד רותם:
אין לי ספק שאם הייתי מבקש דיווח ממשרדים על הפעולות שלהם, הם לא עושים את זה תוך שישה-שבעה ימים.
דוד רותם:
לפעמים אימפריאליזם, יש בו גם דבר חיובי.
אושיק בן-עטר:
לגבי הדיווח, אני רוצה להגיד שמי שעוקב אחרינו כל הזמן, זה גם בנוסף לוועדה הזאת, ועדת מנכ"לים וגם ועדת הכספים שעוקבת אחרי כל הפעילות ומבקשת דיווח על כל דבר.
דוד רותם:
אם ועדת הכספים עוקבת אחריכם, חבל שאורי מקלב הלך כי הוא היה נהנה לשמוע שגפני עושה עבודה טובה.
אושיק בן-עטר:
בשבוע שעבר היינו בוועדת הכספים, כולל נציגים של חברות הביטוח ונשאלו שאלות דומות לשאלות ששאל חבר הכנסת מקלב.
אושיק בן-עטר:
הנציגים דיווחו.
אושיק בן-עטר:
זאת כבר פעם שנייה שאנחנו בוועדת הכספים.
דוד רותם:
בשלושת החודשים הבאים אני מקווה שאתם תגמרו לתקן את כל הנזקים.
אושיק בן-עטר:
כמו שאמרתי, לא אנחנו מתקנים אלא אנחנו רק יושבים וכותבים פרוטוקולים.
דוד רותם:
רק תממנו.
דוד רותם:
לא צריך יותר מזה.
דוד רותם:
על סדר היום הצעת חוק בתי דין הדתיים (יחידות סיוע), התשע"א-2010.
דוד רותם:
בהמשך לישיבה הקודמת נפגשתי עם מנהל בתי הדין הרבניים והגעתי אתו לכמה הסכמות שיקלו עלינו את הדיון.
דוד רותם:
בסעיף 2(א), בסיפא, המלים "בהסכמת ראש בית הדין הדתי", יימחקו, ויוסף שם "באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת".
דוד רותם:
בסעיף 2(ב)(2), יהיה כתוב "והם יהיו כפופים בכל הנוגע לנוהלי עבודתם בבית הדין הדתי להנחיות מנהל בתי הדין הדתיים שעל ידם פועלת יחידת הסיוע".
דוד רותם:
דהיינו, זה לא בית הדין עצמו אלא מנהל בתי הדין בכלל.
דוד רותם:
סעיף 2(ב)(3), יימחק.
מוריה כהן בקשי:
לסעיף הזה יש כאן נוסח מוצע.
דוד רותם:
אין נוסח מוצע.
מוריה כהן בקשי:
הוא ירד.
דוד רותם:
עובד יחידת הסיוע לא יפעל – זה יימחק.
דוד רותם:
בסעיף 4, המלים "וכי לא יפעל בניגוד לעקרונות הדתי של בית הדין הדתי כאמור בפסקה (3)" – יימחקו.
דוד רותם:
יוסף כאן סעיף 5 שבו ייאמר: "בית הדין הדתי לא יהיה חייב לאשר כל פעולה או הסדר הנוגד את הדין הדתי לפיו הוא פועל".
דוד רותם:
אם כן, התגברנו על הבעיות האלה ואפשר להמשיך.
דוד רותם:
גמרנו את סעיף 2 ואת סעיף 3(4).
שמעון יעקבי:
בסעיף 2(ה) הנוסח קצת השתנה וכדאי לדבר על זה.
נועה ברודסקי:
הנוסח שמוצע לדיון.
דורית ואג:
שאין בהפניה ליחידה.
נועה ברודסקי:
אני מקריאה את סעיף קטן (ה).
נועה ברודסקי:
(ה ) אין בהפניה ליחידת הסיוע, בטיפולה בעניין כאמור בסעיף 2(א) ובאישור הסכם שגובש בסיועה, כדי להקנות לבית הדין הדתי סמכות לדון בנושא שלא היה בסמכותו טרם ההפניה ליחידת הסיוע.
שמעון יעקבי:
דובר על כך שיהיה נוסח זהה גם בחוק בית המשפט למשפחה.
דוד רותם:
אני עכשיו לא עוסק בחוק בית המשפט למשפחה.
שמעון יעקבי:
אבל אני חושב ששתי מלים כאן הן כן מיותרות כי אישור הסכם, זה לא שייך ליחידת הסיוע.
שמעון יעקבי:
אישור הסכם הוא שאלה משפטית של בית הדין.
שמעון יעקבי:
אישור הסכם כשלעצמו, מקובל לומר שזה לא מקנה סמכות נמשכת אבל אם התקיים דיון בבית הדין בצורה מהותית ובית הדין מאשר הסכם, המצב משתנה.
שמעון יעקבי:
לכן המלים האלה הן לא רלוונטיות.
שמעון יעקבי:
אני מסכים למה שנאמר שאין בהפניה, בטיפול, והייתי אומר אפילו כמו שאומרת חברתי מוריה, אפילו בגיבוש ההסכם על ידי יחידת הסיוע כדי להקנות איזושהי סמכות, אבל אישור הסכם הוא סוגיה אחרת לגמרי.
שמעון יעקבי:
אישור הסכם לא שייך ליחידת הסיוע.
שמעון יעקבי:
זה שייך לדיני הסמכויות של בתי הדין ובתי המשפט ובזה אנחנו לא שמים שום שינוי ולא נוגעים בזה ואין הצדקה לגעת בזה בחוק הזה שמסדיר את הנושא הזה של יחידות הסיוע.
דוד רותם:
יש וזאת מסיבה אחת פשוטה.
דוד רותם:
זוג הגיע ליחידת הסיוע והגיע שם להסכם.
דוד רותם:
ההסכם הזה הובא לאישורו של בית הדין ובזה נגמר הסיפור.
דוד רותם:
אני לא רוצה להקנות סמכות.
שמעון יעקבי:
אין, אבל כשאתה כותב שבאישור ההסכם אין, יכולה להיות סיטואציה שהגיעו להסכם ביחידת הסיוע וההסכם התפוצץ ואז בא בית הדין ודן וחזר ועסק בזה.
דוד רותם:
הייתה לו סמכות.
שמעון יעקבי:
הייתה לו סמכות.
מוריה כהן בקשי:
אם הייתה לו, אז הייתה לו.
דוד רותם:
אם הייתה לו סמכות קודם, הוא יכול להמשיך לדון.
שמעון יעקבי:
לפעמים אישור ההסכם כשלעצמו מנתק את הסמכות.
שמעון יעקבי:
אישור הסכם גם יכול לנתק סמכות כי אז באים ואומרים שזה לא מכוח הדיון הקודם אלא מכוח האישור.
שמעון יעקבי:
לכן זאת נקודה רגישה ואסור לגעת בה.
דוד רותם:
אני לא רוצה שמכוח האישור.
שמעון יעקבי:
מכוח האישור היום, על פי המצב המשפטי, אישור גרידא לא יוצר סמכות כי זאת הפסיקה של בית המשפט העליון, אבל כשיש אישור הסכם שקדם לו דיון מהותי בתוך אולם בית הדין, הוא כן מקנה סמכות.
שמעון יעקבי:
מה שאתה בא ואומר זה שאתה מצמצם את הסמכות.
שמעון יעקבי:
אתה בא ואומר שלא מעניין אותך מה היה בבית הדין, אישרת הסכם, קבעת עכשיו כלל חדש, אישרת הסכם שהיה כמה ימים או כמה שעות ביחידת הסיוע, זה לא מקנה סמכות לבית הדין.
שמעון יעקבי:
לכן אני חושב שצריך להשמיט את זה.
שמעון יעקבי:
אני מסכים שגיבוש ההסכם ביחידת הסיוע לא מקנה סמכות.
דוד רותם:
למרות פסיקת בג"ץ, שתכף נדבר עליה, מה עושים בתי הדין הדתיים לגבי סמכות נמשכת?
דוד רותם:
האם בעצם אישור ההסכם הם לא לוקחים לעצמם סמכות?
שמעון יעקבי:
הכלל היום - פסק דין סימה עמיר קובע את הכללים בעניין הזה – הוא שאישור הסכם כשלעצמו לא יוצר סמכות נמשכת.
שמעון יעקבי:
פסק דין חליבה.
דוד רותם:
אם בית הדין עוסק בשאלות שכתובות בהסכם?
שמעון יעקבי:
אם הוא דן ופסק.
שמעון יעקבי:
אם הוא דן ואז כן, ואם הוא דן, אז בית המשפט העליון קבע שיש הצדקה וההנמקה המשפטית קיימת.
שמעון יעקבי:
ההכנסה הזאת של צמד המלים הללו היא מיותרת, היא עלולה להתפרש לא נכון, ולמה?
שמעון יעקבי:
אני בא ואומר שגיבוש ההסכם ביחידת הסיוע לא מקנה סמכות, אישור ההסכם, זה דיני אישור הסכמים וזה לא קשור ליחידת הסיוע.
נועה ברודסקי:
זה מותאם בדיוק למה שבעצם בג"ץ קבע עד היום ואין בכך שום דבר כדי לגרוע מהסמכויות של בתי הדין.
נועה ברודסקי:
גם כך זה לחלוטין תואם את הפסיקה הקיימת.
נועה ברודסקי:
אני רוצה לציין שבתי הדין הרבניים כן נוטים להרחיב בפרשנות שלהם לגבי מה זה דיון לגבי הסכמים.
שמעון יעקבי:
בתי הדין הרבניים פועלים בהתאם לפסיקה של בית המשפט העליון.
דוד רותם:
מי שחושב אחרת, לא היה אף פעם בבית דין רבני.
שמעון יעקבי:
נכון.
שמעון יעקבי:
חד משמעית.
שמעון יעקבי:
אני מציע להשמיט את זה.
דוד רותם:
רבותיי, אנחנו נשאיר את זה פתוח.
דוד רותם:
אני מבקש את גברת בקשי לבדוק את הנושא הזה.
מוריה כהן בקשי:
אני יכולה לומר שהכוונה הייתה שברגע שמושג הסכם ואם יש לו כמה נושאים שנדונים בבית הדין, לא ילכו לאשר את זה במקום אחד אלא כן ילכו לאשר לפי הסמכויות.
מוריה כהן בקשי:
אם בכל זאת הלכו והחליטו לאשר הסכם שלא הייתה תביעה מראש בבית הדין, ומכוח הסכמת הצדדים הם בוחרים לא לחלק ולהתחיל לאשר את זה בשני מקומות, זה הופך לסוגיה יותר מורכבת.
דוד רותם:
לכן אני מבקש שתמצאו נוסח וזאת מסיבה אחת פשוטה.
דוד רותם:
בואו נאמר דבר פשוט.
דוד רותם:
רבותיי, בא זוג ליחידת הסיוע, פתרו להם את כל הבעיה.
קריאה:
זה מה שקורה בפועל.
מוריה כהן בקשי:
מצוין.
מוריה כהן בקשי:
זה טוב.
דוד רותם:
זה מצוין.
דוד רותם:
הזוג הזה, מה אתם רוצים ממנו?
דוד רותם:
חרב עליו עולמו, הוא צריך ללכת להתגרש, כל העולם שלו מתמוטט והוא אומר תאשרו את זה מהר.
דוד רותם:
אז אתם מסבכים לי את החיים.
מוריה כהן בקשי:
נכון.
מוריה כהן בקשי:
זה לא טוב.
דוד רותם:
תמצאו בבקשה ניסוח שמצד אחד יעקבי לא ייפגע ומצד שני גם הזוג הזה לא ייפגע.
דוד רותם:
תסמנו לכם שזה סעיף שצריך למצוא לו פתרון.
בתיה ארטמן:
מה רע בניסוח?
בתיה ארטמן:
הניסוח טוב.
מיכל לאב-שוורץ:
הייתי רוצה להוסיף עוד מספר מלים לניסוח הסעיף.
מיכל לאב-שוורץ:
ייכתב שאין בהפניה ליחידת הסיוע והסכמת הצדדים להפניה ובטיפולה בעניין כאמור, ולאחר מכן להמשיך.
דוד רותם:
לא צריך כאן את ההסכמה.
דוד רותם:
למה אני צריך את ההסכמה?
דוד רותם:
מה זה מוסיף ומה זה גורע?
מיכל לאב-שוורץ:
בית הדין הדתי יכול לדון בעניינים שאינם בגדר סמכותו בהסכמת הצדדים.
מיכל לאב-שוורץ:
אני חושבת שחשוב להוסיף את עניין הסכמת הצדדים.
דוד רותם:
זה לא חשוב בכלל כי מסירה ליחידת הסיוע, זאת לא ההסכמה שבית הדין צריך.
דוד רותם:
הרי הוויכוח הוא מה יקרה כשבאים אחר כך בהסכמה לאשר את ההסכם.
דוד רותם:
זאת הבעיה.
דוד רותם:
זה שהסכימו ללכת ליחידת הסיוע, לא מקנה סמכות לבית הדין.
מיכל לאב-שוורץ:
אז למה לא לכתוב?
דוד רותם:
יש עוד הרבה דברים שלא כתבתי בחוק הזה.
דוד רותם:
כשלא צריך, לא כותבים.
בתיה ארטמן:
אם האישה הגישה תביעה בבית המשפט נגיד על משמורת, אבל היא מסכימה להביא את זה עכשיו בפני יחידת הסיוע, בעצם ההסכמה שלה להביא עכשיו את הנושא ליחידת הסיוע, לא מרחיבה את הסמכות של בית הדין הרבני לדון בנושא הזה שקודם היא לא רצתה שהוא יהיה שם אבל עכשיו היא כן מסכימה להביא אותו ליחידת הסיוע כי דנים בכל המכלול כמו שצריך להיות.
דוד רותם:
אבל זה לא קשור ליחידת הסיוע.
בתיה ארטמן:
לכן אין בהסכמה שלה בכדי להוסיף את הסמכות.
דוד רותם:
לכן אמרה עורכת הדין בקשי נכון, שיחידת הסיוע פותרת את כל הבעיות אבל כיוון שיש כמה, צריך יהיה ללכת לכל מיני בתי משפט לאשר את ההסכם.
דוד רותם:
לכן הפחד שלי הוא שכאשר יסכימו שבית הדין הדתי יאשר את ההסכם, הוא יקנה סמכות.
דוד רותם:
לכן ביקשתי שינסחו את הסעיף באופן כזה, לא הסכמה ללכת ליחידת הסיוע כי הפניה ליחידת הסיוע שמוסיפים שם דברים לא משנה.
דוד רותם:
השאלה באישור ההסכם היא הדבר שקובע.
מוריה כהן בקשי:
יש לנו נוסח.
מוריה כהן בקשי:
"ובאישור גרידא של הסכם או אישור כשלעצמו של הסכם שהושג ביחידות הסיוע".
מוריה כהן בקשי:
זה נותן הבהרה.
דוד רותם:
תקריאי שוב.
מוריה כהן בקשי:
אין בהפניה ובאישור ההסכם שגובש בסיוע כשלעצמו – אני מדברת על האישור כשלעצמו שנכניס אותו במקום הנכון – אין בזה כדי להקנות את הסמכות.
דוד רותם:
מוריה, אתם מכירים את הנוהל לפיו עובד בית הדין?
דוד רותם:
מביאים לו הסכם, הוא צריך לבדוק כל מילה בהסכם והוא מקיים דיון על כל מילה בהסכם.
דוד רותם:
אז יגידו לי שהכל בפנים.
שמעון יעקבי:
אתה טועה לחלוטין.
דוד רותם:
אני טועה לחלוטין, אני יודע.
דוד רותם:
אני תמיד חי בטעות וזה כל כך כיף לחיות בטעות, שאתה לא מתאר לעצמך.
דוד רותם:
אני מבקש, רבותיי, תחשבו על הניסוח הזה באופן יותר מסודר.
נועה ברודסקי:
3.
נועה ברודסקי:
חיסיון מידע שנמסר ליחידת הסיוע (א) דברים שנאמרו ומידע שנמסר ליחידת הסיוע, יראו אותם לענייני איסור פרסום כדברים שנאמרו לפני בית דין דתי הדן בדלתיים סגורות.
נועה ברודסקי:
הדיון ביחידת הסיוע או הפסקתו לא ישפיעו על הדיון בבית הדין הדתי.
נועה ברודסקי:
המלים "לענייני איסור פרסום" הוספו להבהרה.
נועה ברודסקי:
זאת הייתה הכוונה מלכתחילה.
נועה ברודסקי:
(ב) אין אדם חייב למסור ובית דין, בית משפט, או כל רשות או אדם המוסמכים על פי דין לגבות ראיות, לא יקבלו, דברים שנאמרו ומידע שנמסר ליחידת הסיוע, אלא אם כן מתקיים אחד מאלה: (1) הדברים או המידע נאמרו או נמסרו ליחידת הסיוע לצורך מתן חוות דעת, לבקשת בית הדין הדתי, ובית הדין הודיע לבעלי הדין, מראש, כי לא יחול חיסיון על הדברים או המידע כאמור.
נועה ברודסקי:
(2) כל בעלי הדין ומי שהופנה ליחידת הסיוע לפי סעיף 2(ד) ויתרו בכתב על החיסיון.
דוד רותם:
בפסקה (1), יש לי בעיה עם הנאמר.
דוד רותם:
אני רוצה לה בין.
דוד רותם:
בית הדין הודיע לבעלי הדין מראש כי לא יחול חיסיון על הדברים או המידע כאמור.
דוד רותם:
איך הוא הודיע להם?
מוריה כהן בקשי:
בבית משפט היום יש תקנות ויש טופס של מטרת ההפניה.
דוד רותם:
זה בדיוק אני רוצה, שגם כאן יהיה את זה.
מוריה כהן בקשי:
זה בחקיקה.
דוד רותם:
אלא אם כן אתם תגידו לי שאתם תפתרו את זה בתקנות בדיוק באותה דרך.
מוריה כהן בקשי:
אני חושבת שזאת הכוונה.
שמעון יעקבי:
זה נוסח זהה, זה גם בחוק בתי המשפט.
נועה ברודסקי:
(ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב)(2), פעל עובד יחידת הסיוע לישוב סכסוך בדרך של גישור, לא יובאו דברים שנאמרו על ידי אותו עובד לפני בית דין, לפני בית משפט או לפני כל רשות או אדם המוסמכים על פי דין לגבות ראיות, אלא בהסכמתו, וזאת נוסף על הוויתור על חיסיון מאת בעלי הדין ומי שהופנה ליחידת הסיוע, הנדרש לפי סעיף קטן (ב)(2).
נועה ברודסקי:
(ד) חיסיון המידע כהגדרתו בסעיפים (א) עד (ג) לא יחולו על דברים.
דוד רותם:
יחולו.
מוריה כהן בקשי:
לא, לא יחולו.
דוד רותם:
רבותיי היקרים, אני מוכרח לומר לכם איפה הבעיה שלי.
דוד רותם:
אני אף פעם לא ידעתי אבל מאז שאני יושב כאן בוועדה לימדו אותי דבר מאוד פשוט, שחלק מהריפוי של הבעיה זה כאשר אדם מודה בדברים שהוא עשה ועל ידי כך בעצם פותחים את הפתח לטיפול אמיתי.
דוד רותם:
בואו ניקח דוגמה.
דוד רותם:
אדם מגיע ליחידת הסיוע.
דוד רותם:
האישה טוענת שהוא נתן לה סטירת לחי.