GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלי יחימוביץ': "המועמד אינו מתאים לחיי החברה בקהילה", "חוסר התאמה של המועמד למרקם החברתי תרבותי של הישוב הקהילתי שיש יסוד להניח שיהיה בו כדי לפגוע במרקם זה", "מאפיינים ייחודיים".
שלי יחימוביץ': הרי כולנו יודעים שכל הדברים האלה, בסופו של דבר, הם יוכלו להיות הבסיס לאי הקבלה גם אם איש לא יגיד לאדם: אתה לא מגיע בשם השיוך האתני שלך.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אמרת השבוע שאתה לא רואה אדם חילוני שמנסה להצטרף לישוב דתי.
שלי יחימוביץ': אתמול סיפר לי אדם שהוא איש ציבור חילוני לחלוטין, שבתו חוזרת בתשובה.
שלי יחימוביץ': מדובר בזוג חוזרים בתשובה עם 6 ילדים שמתגוררים בשכירות במושב באזור צפת.
שלי יחימוביץ': שניהם חרדים, אנשים עובדים, שירתו בצבא, אקדמאים, משפחה פרודוקטיבית עם יכולת כלכלית.
שלי יחימוביץ': הם היו בוועדת קבלה כי רצו לרכוש בית  בישוב.
שלי יחימוביץ': ועדת הקבלה פשוט פסלה אותם מכל מיני מניעים שאינם ענייניים.
שלי יחימוביץ': הישוב הוא ישוב של דתיים לאומיים חובשי כיפות סרוגות ואילו כאן מדובר בזוג חרדי.
שלי יחימוביץ': לא היתה סיבה אמיתית.
שלי יחימוביץ': היתה להם איתנות כלכלית ואז אמרו להם מכל מיני סיבות אחרות.
דוד רותם: שלי, אני מוכרח לחלוק עליך ואני אסביר לך למה.
דוד רותם: יש הבדל עצום בין חרדים לבין דתיים לאומיים.
דוד רותם: בבניין הזה, בהיותי דתי לאומי – ניצן, אני יודע שאתה רוצה להגיד "דתי לאומן".
ניצן הורוביץ: כיוונתי לדעת גדולים מבלי שאפילו יצא לי מהפה.
דוד רותם: אני רק רואה את המבט שלך, אני רואה את הכול.
שלי יחימוביץ': אני, לעומת זאת, מקבלת בכבוד את ההגדרה שתי לאומי.
דוד רותם: אני מודיע לך שאני באופן אישי סובל מאוד מהחרדים משום שמבחינתם אני יותר גרוע מחילוני.
דוד רותם: לכן, כאשר בישוב דתי לאומי באה משפחה חרדית זה יוצר בעיה.
דוד רותם: כן נאכל אצלכם או לא, הילדים שלנו ישחקו יחד או לא.
דוד רותם: במקרה הזה אני לא חושב שהפסילה היא על רקע לא נכון.
שלי יחימוביץ': אני רוצה להשלים את דבריי וגם להשיב לך, אדוני היושב ראש.
שלי יחימוביץ': אנחנו חיים בחברה שהיא רב תרבותית.
שלי יחימוביץ': אנחנו ארץ קולטת עליה מכל ארצות העולם.
שלי יחימוביץ': יש לנו כאן מיעוטים אתניים, יש לנו קבוצות שמפולגות, לא רק בין דתיים לחילוניים אלא גם זרמים בדת, כפי שזה עלה עכשיו.
שלי יחימוביץ': אני לא חושבת שיש לנו את הזכות המוסרית, וגם במבט לטווח ארוך, למיין את עצמנו על-פי השתייכות לסקטורים מסוימים.
שלי יחימוביץ': אני גרה ברחוב הרב קוק בתל-אביב, סמוך לשוק הכרמל.
שלי יחימוביץ': סביבי גרים אנשים שהם מהעלייה התימנית והם שומרים על אורח חיים מאוד מסורתי ואדוק והסביבה שלי מלאה בבתי כנסת.
שלי יחימוביץ': סביבי גרים אנשים כמוני, שהם חילונים בני מעמד הביניים.
שלי יחימוביץ': סביבי גרים אנשים מאוד מאוד עניים ומאוד מאוד עשירים, אנשים שמצביעים לקשת של מפלגות.
שלי יחימוביץ': זה היופי והייחודית של החיים בחברה הישראלית.
שלי יחימוביץ': אני מסתייגת  מהמספר 400 כי אני חושבת שהוא הרבה הרבה מעבר למה שאנחנו יכולים לבקש מקהילה קטנה ומצומצמת שחיה באמת זו בתוך זו, כמעין משפחה מורחבת והיא מקיימת אורך חיים אחיד.
שלי יחימוביץ': ברגע שנקטין את המספר למאה, אז זה יהיה סביר.
דוד רותם: יש הסתייגות כזאת שתעלה למליאה.
שלי יחימוביץ': אני יודעת, אבל אני רוצה לומר לגבי 400.
שלי יחימוביץ': כשאנחנו פותחים את המספר ל-400, 400 משפחות זה מיקרוקוסמוס של החברה הישראלית.
שלי יחימוביץ': ברגע שאנחנו נאפשר לקהילות קהילות להיות אחידות, הומוגניות, לפסול אדם אחר על רקע השונות שלו, בין אם היא אתנית, גזעית, תרבותית, מצבו המשפחתי, הגדרתו העצמית או הפוליטית, אנחנו מייצרים כאן חלוקה מאוד מאוד מסוכנת של החברה הישראלית.
שלי יחימוביץ': אני מתנגדת למספר 400 כיוון שהוא לא מבטא את מה שהדבר הזה ביטא מלכתחילה עם קום המדינה, את היכולות של קהילות להיות אחידות.
שלי יחימוביץ': אני אומרת, אם אנשים רשאים לקבוע שהם ידורו אך ורק בכפיפת הזהים להם לחלוטין, אז למה רק ישובים של 400 בעצם?
שלי יחימוביץ': למה אנחנו מגנים את רבני צפת שקראו לא לאפשר לערבים לשכור דירות?
שלי יחימוביץ': למה בכרמיאל יכולים להיות 20% ערבים ובישוב אחר לא.
שלי יחימוביץ': מאיפה כאן השונות?
דוד רותם: השונות כאן היא בקהילתיות.
דוד רותם: אנחנו מדברים על ישובים קהילתיים.
דוד רותם: ישובים שבאים אנשים ואומרים: אני ואת רוצים להקים ישוב שיהיו בו כולם דתיים לאומיים, שיהיו בו כולם חילוניים.
דוד רותם: אני לא אומר לך שלא תקים לעצמך ישוב.
ניצן הורוביץ: מה זה מפריע לך אם יהיו כמה משפחות אחרות?
ישראל חסון: ניצן, למה אתה לא מאפשר לקהילה אם היא רוצה את זה או לא?
ניצן הורוביץ: יש דברים שהקהילה - - -
ישראל חסון: אתה לא סומך עליה.
ישראל חסון: תודה רבה, זאת האמירה שרציתי לשמוע.
ישראל חסון: אתם באים ואומרים לכל גוש שגב: אנחנו לא סומכים עליכם, אתם גזענים ולא תקלטו.
ניצן הורוביץ: תגיד לי, גוש שגב קבע לעצמו את החוקים גם בדברים אחרים?
ניצן הורוביץ: למה גוש שגב לא קובע לעצמו את החוקים?
ניצן הורוביץ: אין דבר כזה.
ישראל חסון: ניצן, אני רוצה שאתה פה תצהיר שכל ישובי השומר הצעיר וכל ישובי מפלגת העבודה ותנועת עבודה מפסיקים לעשות מרגע זה ועדות קבלה ותעבירו את זה.
שי חרמש: אל תדאג הוא יצהיר לך את זה.
ישראל חסון: אני רוצה לראות אתכם מעבירים את זה.
שלי יחימוביץ': אני יכולה לסיים את דבריי?
שי חרמש: ניצן הודיע לי שהוא נבחר בשנקין ולא בקיבוץ הארצי, אין לו בעיה.
שלי יחימוביץ': שאלו אותי אם אני לא סומכת על ישוב שהוא יוכל לבחור את האנשים שגרים סביבו.
שלי יחימוביץ': זה לא קשור בלסמוך או לא לסמוך.
שלי יחימוביץ': אני לא מכירה בזכות של אדם למיין את שכניו.
שלי יחימוביץ': זה נורא פשוט.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שאפשרות לתת לקהילות גדולות - 400 משפחות זאת קהילה גדולה, שהיא הרבה מעבר לקהילה קטנה והומוגנית שמקיימת אורח חיים משותף ומשפחתי, אני חושבת שיש כאן אלמנטים, ואני אגיד את זה מפורשות, גזעניים.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שלשאול אותי אם אני סומכת או לא סומכת על אנשים שימיינו את בני מינם?
שלי יחימוביץ': תסתכלו את הסקרים, רוב האנשים מעדיפים לגור בקרבת הדומים להם.
שלי יחימוביץ': אנשים אמידים מעדיפים לגור בסביבת אנשים אמידים.
שלי יחימוביץ': אני מכירה אשכנזים שרוצים לגור בחברת אשכנזים, שאני מגנה את זה בכל תוקף כמובן.
שלי יחימוביץ': אני מכירה פלג כזה או אחר שרוצה לגור רק בסמיכות לפלג אחר.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שמדינת ישראל, המפעל הציוני, לא יכול להרשות לעצמו לתת גושפנקא למיון הזה.
שלי יחימוביץ': אסור לנו, אסור לנו.
שלי יחימוביץ': אני בת לניצולי שואה.
שלי יחימוביץ': שני הסבים ושתי הסבתות שלי נספו בשואה.
שלי יחימוביץ': חלק מהשקפת העולם שלי הציונית, ההומניסטית וגם הסוציאליסטית, נשענת על הרקע ההיסטורי של המשפחה שלי ושל העם שלי.
שלי יחימוביץ': הורי הם אודים מוצלים מהגזענות הכי חמורה ולאפשר שבתוך מדינת ישראל, במפעל הציוני, ייכון מיון גזעני שכזה?
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש.
שלי יחימוביץ': אני כן מכירה בזכות של קהילות קטנות, קומונות, ישובים קטנים, מושבים קטנים, קיבוצים קטנים שיתופיים, אגודות שיתופיות, כן לאפשר אורח חיים מסוים, למשל, עם השקפת עולם אידיאולוגית מסוימת.
שלי יחימוביץ': אבל איך קשורה הרחבה בקיבוץ?
שלי יחימוביץ': איך הרחבה בקיבוץ קשורה לעניין הזה.
דוד רותם: זה לא חל על הרחבה.
שי חרמש: זה חל על הרחבה בקיבוץ.
דוד רותם: סליחה, קיבוץ.
שי חרמש: לגבי הרחבה היא צודקת.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה לא צריך לחול.
שלי יחימוביץ': אגב, יש לי ציבור גדול של קיבוצניקים שאני בזיקה אידיאולוגית אליהם ובכל זאת, אני חושבת שלאפשר את אותו – הרי בסופו של דבר הקיבוצים קמו על רקע מצב ערכי סוציאליסטי.
שלי יחימוביץ': אני מציעה שנצביע נגד המספר 400  ונצביע בעד המספר 100.
דוד רותם: יש כבר הסתייגות שנפלה לגבי 100.
דוד רותם: אם אנחנו מצביעים נגד 400 זה נשאר 500.
שלי יחימוביץ': אני לא יכולה לתת יד למספר כזה.
חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אולי תסביר בשביל מה עושים עוד דיון?
דוד רותם: רק על שני סעיפים.
דוד רותם: אחד, שהצעתי להוריד מ-500 ל-400 כדי להבטיח את הקהילתיות.
ניצן הורוביץ: מה ההבדל בין 400 ל-500?
דוד רותם: 100.
דוד רותם: אם אתה לא מבין את ההבדל - - -
שי חרמש: 100 יעזור לך בפריימריס, אם תהיה בחוץ או בפנים.
דוד רותם: יש שם אדמו"ר כמו בש"ס.
חנא סוייד: אני לא משתתף בהצבעה.
ניצן הורוביץ: מה הדבר השני?
דוד רותם: פנה אלי יו"ר ראש הכנסת וביקש שנחיל את החוק הזה רק על הנגב והגליל ולא על כל הארץ.
דוד רותם: חבר הכנסת חנא סוויד אני מוכרח לומר  שלי יש עם זה בעיה קשה  ואני אגיד לך למה: כי מרבית הערבים גרים בנגב ובגליל ואז יגידו שעשיתי חוק גזעני.
דוד רותם: אתם מבינים, היו"ר רוצה - - -
חנא סוייד: זה ויכוח שלך עם היושב ראש, לא איתי.
דוד רותם: זה לא ויכוח שלי.
חנא סוייד: איתך אני אף פעם לא אהיה.
דוד רותם: אני לא ביקשתי שתהיה איתי.
חנא סוייד: אתה מנסה לחפש איזה - - -
דוד רותם: אני אשמח שאתה תגיד שאתה מצביע שזה יהיה רק בנגב ובגליל.
חנא סוייד: אני לא אצביע שום דבר.
חנא סוייד: אני לא משתתף בהצבעה הזאת, אני כבר מודיע.
חנא סוייד: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש.
חנא סוייד: מבחינה אמפירית אני רוצה לשאול: אם נעשה כאן ניסיון לשנות מ-500 ל-400.
חנא סוייד: אתה בצדק הזכרת שהיתה הצעה להקטין את זה ל-50, כי אם באמת אפשר לחשוב על קהילה, אפשר לחשוב על מספר משפחות מצומצם ולא על ישוב של 2,000 או 1,500 איש.
חנא סוייד: זה לא יתכן, לא תמצא דבר כזה.
חנא סוייד: אני רוצה לשאול, האם בעשורים האחרונים הוקמו בנגב או בגליל ישובים שמתאימים לאפיון הזה של מאות משפחות?
חנא סוייד: כלומר, איזה ישובים שהוקמו בנגב ובגליל בעשורים האחרונים, החוק הזה לא יחול עליהם?
דוד רותם: אני לא יכול להגיד לך.
חנא סוייד: אני אומר לך, אפס.
חנא סוייד: אז תגיד לי את הנתונים.
חנא סוייד: אין לך נתונים, יש לך רק נתון אחד של גזענות ושל אפרטהייד.
דוד רותם: הבנתי, תודה רבה.
דוד רותם: אני בכלל לא מתכוון לענות לך.
חנא סוייד: תן נתונים.
דוד רותם: לא רוצה לענות לך.
חנא סוייד: כי אני לא רוצה.
חנא סוייד: אין לך נתונים?
דוד רותם: אני לא רוצה לענות לך.
חנא סוייד: כמה ישובים - - -
דוד רותם: תגיד לי, אני חייב לענות לך?
חנא סוייד: כמציע של החוק ושחזקה עליך שתסתמך על נתונים - - -
חנא סוייד: אם יש ישובים שבאמת הוקמו בנגב ובגליל ובעצם יוחרגו מהחוק הזה, אז תגיד.
דוד רותם: אין לי כוונה לענות לך.
ניצן הורוביץ: איך אתה רוצה להוסיף את הסיפור של הנגב והגליל, באיזה סעיף?
סיגל קוגוט: אם מוסיפים את זה, זה בסעיף ההגדרות ובסעיף הראשון.
סיגל קוגוט: כלומר, מגדירים מה זה נגב וגליל ובסעיף הראשון אומרים שזה יחול על ישוב קהילתי בנגב ובגליל.
סיגל קוגוט: זה מבחינה פורמאלית.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אתה לא מתכוון להוסיף סעיף כזה?
דוד רותם: זאת הבקשה של היושב ראש.
שלי יחימוביץ': אני חושב שזה רע.
שלי יחימוביץ': הרי מה אני רוצה לשמור?
שלי יחימוביץ': אני רוצה לשמור על קהילתיות אז מה איכפת לי אם הישוב בנגב, בגליל או במרכז הארץ.
קריאה: אתה מצביע להסתייגות, חנא?
חנא סוייד: אני לא מצביע.
חנא סוייד: זה חוק בכלל שלא שווה את ההצבעה עליו.
שי חרמש: תמזער את הנזק.
אחמד טיבי: גם אם תוריד ל-250 לא נצביע.
חנא סוייד: גם אם תוריד ל-2.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, עם כל הכבוד, אתה לא מצביע כאן בכל מקרה, כי אתה לא חבר בוועדה.
אחמד טיבי: תגיד, הגעת היום לכנסת?
אחמד טיבי: אני יושב ראש סיעת רע"מ תע"ל ואני מצביע במקום טלב אלסענא, מה דעתך?
דוד רותם: אז תודיע שאתה בא במקום טלב אלסאנע.
אחמד טיבי: אני מלמד אותך פרלמנטריזם כל 5 דקות.
דוד רותם: אין שום ספק, אתה עושה לי את זה כל היום ממילא.
אחמד טיבי: אבל דמוקרטיה אני לא יכול ללמד אותך, זה בטוח.
דוד רותם: זה נכון כי אתה לא מבין בדמוקרטיה.
דוד רותם: שמענו אותך השבוע ביפו.
חנא סוייד: אם יושב ראש ועדת חוקה חוק ומשפט כמוך, באמת, אין אף אחד שמבין בדמוקרטיה.
חנא סוייד: אתה תעשה delete או reset לדמוקרטיה.
דוד רותם: שמעתי את אחמד טיבי השבוע ביפו, מאוד דמוקרטי.
אחמד טיבי: החבר'ה שלך רוצים להיכנס - - -
דוד רותם: נכון שיהודים לא יבואו לגור ביפו כי זה ישוב ששייך לך.
דוד רותם: ואתה מדבר איתי על גזענות.
חנא סוייד: אדוני היושב ראש.
חנא סוייד: מה שקורה כאן הוא שכל קבוצה עכשיו רוצה ליהנות מהפריבילגיה של מיעוט.
חנא סוייד: כולם עכשיו רוצים להיות מיעוט, כולם נרדפים, רוצים הגנה.
חנא סוייד: אתה מבין?
חנא סוייד: כל אחד עכשיו רוצה להיות מיעוט.
חנא סוייד: מן מיעוט כזה שהמדינה תיתן לו זכויות יתר.
חנא סוייד: אני אגיד לך, אדוני היושב ראש.
חנא סוייד: בעולם מתפתחת תיאוריה שהיא א-סימטרית מבחינת זכויות בין רוב ומיעוט.
חנא סוייד: בחברה שהיא הטרוגנית, שיש בה רוב ומיעוט, יכולים להיות שתי אפשרויות של מגורים, אחת מעורבות ואחת רק של המיעוט.
חנא סוייד: זאת אומרת, חבר ברוב שרוצה להיכנס לקהילה של המיעוט אסור לו.
חנא סוייד: אבל בן מיעוט שרוצה ללכת לגור עם הרוב מותר לו כי הוא לא ישנה את הרוב.
חנא סוייד: זה מה שמתפתח בעולם ועל זה חושבים באמת דמוקרטיה וזכויות אדם.
חנא סוייד: בארצות הברית, "וולמרט" רצו לבנות כלבו בישוב שגרים בו יהודים חרדים.
חנא סוייד: היתה צעקה על זה ובסופו של דבר "וולמרט" ויתרה ואמרה: אנחנו לא נקלקל את הקהילה הקטנה הזאת.
שי חרמש: זאת מטרת החוק.
חנא סוייד: אבל, מצד שני, כשקהילת רוב לא רצתה לקבל משפחה חרדית, קם העולם עליהם.
חנא סוייד: אמרו: מה פתאום, זה בן מיעוט, מותר לו להיות בכל מקום.
חנא סוייד: כך צריך להבין את הדברים.
חנא סוייד: אדוני, אתם לא תמסמסו את העניין הזה: חד הורי, חד מיני, וחד זה וחד זה.
חנא סוייד: זה חוק נגד הערבים.
שלי יחימוביץ': זה לא מדויק.
חנא סוייד: כל מה שכתוב כאן זה כיסוי, זה צחוק בפנים.
שי חרמש: זה חוק.
חנא סוייד: זה כלום.
חנא סוייד: זה עדיין לא חוק ואני מקווה שלא יהיה חוק.
שי חרמש: מה איכפת לך?
חנא סוייד: עם אנשים כמוך וכמו יושב ראש הוועדה, זה יהיה חוק.
חנא סוייד: כששמעתי אותך מדבר על לובה אליאב וראיתי דמעות זלגו מעיניך, אמרתי איזה חסיד אומות העולם.
שי חרמש: גם לובה היה עומד - - -
חנא סוייד: אל תקשקש.
חנא סוייד: דמעות זלגו מעיניך ובאתי ואמרתי לך כל הכבוד.
חנא סוייד: עכשיו אתה בא עם חוק כזה?
חנא סוייד: זה לא לכבודך.
חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך.
חנא סוייד: יש הרבה דברים שמתנגדים להם בטיעון של מדרון חלק.
חנא סוייד: אני לא מוצא באמת חוק להזהיר מפניו שזה מדרון חלק כמו החוק הזה.
חנא סוייד: בהרבה חוקים אחרים אפשר להגיד מה טוב ומה רע, אבל בחוק הזה, אני אומר לך זה חוק ראשון.
חנא סוייד: יש מסמך של המכון הישראלי לדמוקרטיה.
חנא סוייד: אומרים שאויבי ישראל ישתמשו בזה נגד ישראל.
חנא סוייד: אני אומר לך, לא אויבי ישראל.
חנא סוייד: אני מכיר מנהיגות יהודית מהעולם שאומרת שהחוק הזה הוא חוק מסוכן ביותר והיא משתמשת בו בפעילות שלה למען מדינת ישראל.
חנא סוייד: החוק הזה הוא באמת מכניס את ישראל בשער פתוח לעולם של אפרטהייד ושל הפרדה ושל רמיסת המיעוט ושל אפליה בעיקר נגד האוכלוסייה הערבית.
חנא סוייד: נכון שזה לא רק נגד הערבים אבל במתמטיקה יש גורם או תנאי הכרחי ותנאי מספיק.
חנא סוייד: זה לא תנאי הכרחי שאם אתה ערבי לא תיכנס לישוב קהילתי, אבל זה תנאי מספיק.
חנא סוייד: זה תנאי מספיק שאתה ערבי ואתה בחוץ.
חנא סוייד: אם אתה יהודי, אתה צריך לעבור עוד מבחן אחר.
חנא סוייד: זאת אומרת, אם אתה לא ערבי אז אתה בא בחשבון אז ימצאו לך חד הורי או חד מיני ויפסלו אותך.
חנא סוייד: אבל הסיבה שהיא מספיקה זה ערבי, ערבי יורד.
חנא סוייד: זה צבע הדם מה שקובע בחוק הזה ולא שום דבר אחר.
שי חרמש: אני רוצה להקריא קטע ואחרי זה גם להגיד מי כתב אותו.
שי חרמש: המביא דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם: "שונה המצב בישוב קטן.
שי חרמש: בישוב כזה התלות ההדדית בין התושבים גדולה יותר.
שי חרמש: יש להם בית ספר אחד, מתנ"ס אחד, אולי מרכז אחד המספק שירותי דת.
שי חרמש: הריחוק הפיסי ממקומות אחרים מחייב עיסוק רב יותר בבניית הקהילה המקומית חזקה ומשמעותית.
שי חרמש: צריכה להיות נכונות גדולה יותר של התושבים להשתתף בפעולות של הישוב ולתרום להם מזמנם וממרצם.
שי חרמש: בהיעדר כל אלה, הישוב ועימו הרווחה ואיכות החיים של כל התושבים עלולה להיפגע".
שי חרמש: מולה תקשיב.
שלמה מולה: לא יש הצבעה בוועדת הכנסת, עוד חוק גזעני והצעה גזענית.
ישראל חסון: שלמה מולה, בתור אחד שביקר חבר שלו, אתיופי שנמצא ביודפת, אתה תפסיק לקרוא לחברים שלך גזענים.
חנא סוייד: אחד ממאה אלף, זה כבר משנה את הכלל?
ישראל חסון: חתיכת חצוף, אתה חצוף ברמות.
שי חרמש: זאת מחלוקת בתוך קדימה וזה לגיטימי.
ישראל חסון: אתה תקרא לחברים שלך במפלגה גזעניים?
שלמה מולה: אמרתי, עוד הצעה גזענית.
ישראל חסון: עוד חוק גזעני.
ישראל חסון: אתה תקרא לחברים שלך גזענים?
שלמה מולה: יש הרבה חוקים גזעניים.
ישראל חסון: מישהו עושה ביזנס מהגזענות.
שי חרמש: אני ממשיך לקרוא: "בבניית קהילה מקומית חזקה ומשמעותית צריכה להיות - - -
אחמד טיבי: זאת הצעת חוק נאורה, אדוני, והוא טועה.
שי חרמש: ד"ר טיבי, אתה סגן יושב ראש הכנסת, תקשיב.
אחמד טיבי: אתה לא ראוי לשום כבוד.
אחמד טיבי: באופן אישי, בגלל החוק הזה, אתה לא ראוי.
אחמד טיבי: אמרתי את זה לך כמה פעמים.
אחמד טיבי: מפלגה שתובעת טרנספר לתושבי בקה אל גרבייה יכולה להציג חוק כזה, תתביישו לכם, תתביישו לכם.
שי חרמש: אני מודה לך, אני בטוח שהערותיך תיקלטנה בתקשורת.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי אני מבקש ממך.
מיכאל בן-ארי: את יפו אתה רוצה, לך לערפאת, לרוצח, תתחבק עם קדאפי, לך.
מיכאל בן-ארי: תקרא לרוצחים.
מיכאל בן-ארי: לא מתבייש, לא מתביישים פה.
מיכאל בן-ארי: קורא לרוצחים לוחמי נופש.
דוד רותם: חבר הכנסת בן ארי אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
אחמד טיבי: זה החבר שלך.
חיים אורון: יש חוק למניעת רעש.
שי חרמש: "בהיעדר כל אלה, הישוב ועימו רווחה ואיכות החיים של כל התושבים עלולה להיפגע.
שי חרמש: בישוב כזה הרצון להבטיח במידת האפשר כי תושבי הישוב יתאימו לחיים בו ולדרישות בו מהם עשוי להיות קריטי ליכולתו של הישוב להתקיים ולפרוח".
שלי יחימוביץ': כל זה מתאים לשכונה שלי.
שלי יחימוביץ': אותו דבר בדיוק.
שי חרמש: תני לי לסיים.
ניצן הורוביץ: בקיבוץ שפיים?
דוד רותם: ניצן, אותך יהיה לי קל להוציא כי אני לא אצטרך להשאיר אותו בחוץ עד ההצבעה.
שי חרמש: אני רוצה לסיים.
שי חרמש: "יתאימו עצמם לחיים בו ולדרישות עשויים להיות קריטי ליכולתו של הישוב להתקיים ולפרוח.
שי חרמש: כך נעשה במשך שנים, חיים אורון, בקיבוצים באישור בג"צ.
שי חרמש: כך נעשה לגבי ישובים שהוקמו לכתחילה כישובים חרדים או בדואים.
שי חרמש: בית המשפט אישר מנגנונים שאפשרו לקהילת הישוב לא לקבל לשורותיו מועמדים שנתפסו ככאלה העלולים לא להשתלב במרקם החברתי של הישוב"      	לא כתב את זה גזען, לא כתב את זה ימני, לא כתב את זה פשיסט.
חנא סוייד: רות גביזון כתבה את זה בשטות גמורה.
שי חרמש: אני מודה לך על הציון שנתת לרות גביזון.
שי חרמש: דוקטור סוויד, עם כל הכבוד וההערכה שיש לי אליך, אם אני צריך להשוות אותך לשופטת בית המשפט העליון, טול קורה מבין עיניך.
ניצן הורוביץ: היא לא שופטת.
שי חרמש: כאמור, זאת רות גביזון ולא אני.
חיים אורון: אני רוצה להעיר שתי הערות לגבי ההצעות שהועלו כאן.
חיים אורון: כמי שחי באחד המקומות שיקבל פטור, אני לא מבין למה אני צריך את זה.
ניצן הורוביץ: הנה, שי, ביקשת שיאמרו בשם הקיבוץ.
שי חרמש: הוא לא יקלוט בלהב בלי ועדת קבלה.
חיים אורון: אני חושב שכל החוק הזה מיותר.
חיים אורון: הוא נולד במקרה הטוב בטעות והמשכו בחטא.
חיים אורון: יכול להיות שאלה הציעו אותו הציעו בטעות והם לא ידעו למה הם נכנסים.
חיים אורון: לכן כל החוק מיותר.
חיים אורון: אני לא מציע פה הצעות לשיפור החוק כי אני נגדו.
חיים אורון: גם אם תתקבל ההסתייגות של 150 אני נגדו.
חיים אורון: אני רוצה להעיר שתי הערות לעניין הזה.
חיים אורון: אחד, אני מבין שהיושב מחפש איכשהו לצאת מתוך הסבך הזה.
חיים אורון: עם כל הידידות, אני לא מבין מה הנגב והגליל עושים בסיפור הזה.
חיים אורון: מה הם שונים מקיבוץ גת על יד קרית גת ומה הם שונים מקיבוץ רוחמה ליד שדרות.
חיים אורון: יכול להיות שרוחמה זה גם נגב.
חיים אורון: אגב, אני מכיר פטנטים שהנגב מתחיל בקסטינה והגליל מתחיל בחדרה.
חיים אורון: הערה שנייה.
חיים אורון: מזכיר התנועה הקיבוצית אמר לי שהוא כמזכיר התנועה הקיבוצית הוא לא עומד מאחורי החוק הזה.
שי חרמש: יהיו פה 10 מכתבים שכן מסכימים.
חיים אורון: שי, אני שאלתי אותו אם אני מוסמך לומר.
חיים אורון: היות ואני שומע את הרחש בחש, התנועה הקיבוצית – אני יודע שגם קדימה מחולקת וגם קדימה מחולקת.
שי חרמש: בין וולוול'ה ובין כל היתר.
חיים אורון: אני יודע שאתה מייצג אולי אפילו רוב בתנועה הקיבוצית אבל אני מבקש ממך דבר פשוט, אל תייצג את התנועה הקיבוצית כי בעניין הזה אין בה עמדה.
חיים אורון: אני מבין שאתה מקווה שבבחירות הבאות מפלגתך תהיה בעמדה מוחלטת ואז תייצג אותה ברוב.
חיים אורון: כרגע אין לזה עמדה אבל מזכיר התנועה הקיבוצית, היחיד שנבחר על-ידי כלל חבריה אמר: אני לא מתייצב מאחורי החוק הזה והסמיך אותי לומר את זה פה.
שי חרמש: הוא מייצג בקושי את עצמו היום וגם זה בספק.
חנא סוייד: אדוני היושב ראש, יש לי הערה.
שי חרמש: אפשר לשאול את חבר הכנסת אורון, בקיבוץ להב תקבל בלי ועדת קבלה?
דוד רותם: שי חרמש אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
מיכאל בן-ארי: מקבלים חבדניקים בקיבוץ להב?
דוד רותם: אני קורא לך פעם שנייה.
חנא סוייד: אני מבקש בכל זאת רשות דיבור.
חנא סוייד: עולה כאן העניין של הקיבוצים וזה נאמר על מנת לקנטר ולהגיד שגם הקיבוצים פעלו כל הזמן במין מסננת כזאת שמנעה כניסה של ערבים ואולי עוד סוגים אחרים של אנשים.
חנא סוייד: דווקא כאן אני רוצה להגיד שזה מתחבר לשורש העניין.
חנא סוייד: יש הבדל גדול בין בחירת השותף שלך - קיבוץ זה שיתופי, יש הבדל בין בחירת השותף שלך והזכות שלך לבחור שותף שזה כן נכון, לבין הזכות לבחור שכן שלך, שאתה לא יכול לקבל את הפריבילגיה הזאת.
חנא סוייד: יש הבדל גדול בין שני הדברים.
מיכאל בן-ארי: קהילה זה שותפות.
חיים אורון: בשיעור ראשון בחינוך – ואז תבין איפה אתה נמצא.
שי חרמש: תקבל בלהב או לא תקבל בלהב?
שי חרמש: אתה רוצה שאני אאמין לך, ג'ומס?
חיים אורון: אל תאמין לי.
שי חרמש: לא מאמין לך.
ניצן הורוביץ: מגדלים שם חזירים, לא כדאי לך.
דוד רותם: בן ארי, פעם שנייה.
חנא סוייד: יש הבדל בין בחירת שותף לבין בחירת שכן.
חנא סוייד: בחירת שכן היא לוקסוס.
חנא סוייד: אני לא מכיר אנשים בעולם שבזה מגיע להם.
חנא סוייד: למה זה מתחבר לשורש העניין?
חנא סוייד: כי אנחנו צריכים להגדיר על איזה סוג של ישובים הגבלה כזאת כן יכולה להיות בתוקף.
חנא סוייד: אני לא שולל את זה מכל וכל.
חנא סוייד: שי ידידי תמיד מזכיר את העניין של אמירים.
חיים אורון: נווה שלום.
חנא סוייד: בסדר גמור, אני מוכן.
חנא סוייד: אבל שיקבלו שם צמחונים ערבים גם.
שי חרמש: אין שום מניעה.
חנא סוייד: זה לא מבטיח את זה, זה מבטיח את ההיפך.
חנא סוייד: לכן אני אומר, אם אתה רוצה לעשות רביזיה בכל העניין הזה, בוא נפתח את ההגדרה של ישובים קהילתיים.
חנא סוייד: אני מכיר הרבה אנשים מישובים קהילתיים.
חנא סוייד: הם חזקים, הם עשירים, הם מקושרים, הם יכולים לעשות מה שהם רוצים במדינה הזאת.
חנא סוייד: הם לא מיעוט ששווה לתת לו זכויות יתר.
שלי יחימוביץ': אני מתכוונת שלא להשתתף בשתי ההצבעות האלה, אני מדברת גם בשם הסיעה שלי וגם בשמו של איתן כבל שאני יושבת כאן במקומו.
שלי יחימוביץ': אני לא אצביע במקומו, הוא היה עושה כמוני.
שלי יחימוביץ': בעצם זה החרב והגרזן.
שלי יחימוביץ': בעצם אתם מאלצים אותנו לבחור בין – לא אשתמש בביטויים - - -
דוד רותם: בין כולירא לבין דבר.
שלי יחימוביץ': את זה אתה אמרת.
דוד רותם: אני יודע למה את מתכוונת, אני מכיר אתכם כל-כך הרבה שנים.
שלי יחימוביץ': אם נצביע נגד 400 ואז נקבל 500 מבחינתי זה היינו הך, מבחינת הרעה של זה.
שלי יחימוביץ': לגבי הנגב והגליל, יש טעם מסוים בהצעתו של היושב ראש כי אין דין ישובים פריפריאליים רחוקים כדינם של שכונות בפרברים שהן בפועל שכונות עשירות בלבד.
שלי יחימוביץ': אבל, בכל זאת, גם כאן, למרות שמצאתי טעם - - -
דוד רותם: הנה נכנס יו"ר הכנסת.
שלי יחימוביץ': אדוני יושב ראש הכנסת, אני בדיוק מסבירה בשם סיעתי מדוע אנחנו נימנע מהצבעה בשתי הרביזיות האלה.
שלי יחימוביץ': כרגע אמרתי, אדוני היושב ראש, שבהצעתך יש טעם מסוים.
שלי יחימוביץ': אין דין ישובים פריפריאליים בצפון ובדרום, כדינם של פרברי יוקרה במרכז ובשרון.
שלי יחימוביץ': אבל בכל זאת , המשתמע מהחלטה כזאת, שבסופו של דבר – אני מתנגדת לחוק הזה מכל וכל כי הוא מפלה כל מיעוט שהוא, אבל מה שישתמע מהצבעה על רביזיה כזאת, הוא שבסופו של דבר בדיוק יקרה מה שטוענים כאן חבריי, שזה יהיה חוק נגד ערבים, כיוון שאין ישובים ערבים באזור המרכז והם קיימים בפריפריה.
שלי יחימוביץ': לכן אני לא אצביע בשתי ההצבעות האלה.
דב חנין: החוק הזה הוא חוק שדנו בו - - -
דוד רותם: אנחנו דנים בשני סעיפים.
דוד רותם: אל תטען עכשיו את כל מה שטענת פעם קודמת.
דב חנין: רציתי לפתוח ולהגיד שאני לא מתכוון להגיד את מה שאמרתי בפעמים הקודמות.
דב חנין: אם ייפתח הנושא של הדיון מחדש בחלק מהיבטי החוק, אני, אדוני היושב ראש, ארצה לחדד בו את ההשלכות החברתיות מרחיקות הלכת של החוק הזה, שהן השלכות שבעצם גורמות לפירוקה של חברה הישראלית, שיש בה מקום לקבוצות שונות, יש בה מקום לשוני, יש בה מרחב לשוני ולשונים.
דב חנין: לכן אדוני היושב ראש, ככל ובמידה שתהיה רביזיה כזאת, אני ארצה שהדברים האלה יתבטאו גם בשמו של החוק ואני אנמק את ההסתייגויות שלי במידה ותהיה רביזיה.
דוד רותם: שני הדברים היחידים שיידונו היום זה בין 500 ל-400.
דוד רותם: לך יש כבר הסתייגות ל-50 ול-100.
דוד רותם: הדבר השני, האם החוק יחול על כל הארץ או רק על נגב וגליל, כפי שמציע יושב ראש הכנסת.
דב חנין: לכן בהקשר הזה אני מודיע מראש שאני אציע הסתייגויות נוספות שהן מתייחסות לנושא הזה ולהשלכות של הדבר הזה על החברה הישראלית.
חנא סוייד: אפשר להתייחס לעניין הנגב והגליל.
חנא סוייד: לא התייחסתי.
דוד רותם: היית יכול להתייחס.
דוד רותם: אתה בחרת לך על מה להתייחס.
ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, אני מבין את ההיגיון של יושב ראש הכנסת שהתערב פה והציע להוריד את זה מ-500 ל-400 כדי להדגיש את ההיבט של הקהילתיות.
ניצן הורוביץ: אבל אני רוצה לומר גם ליושב ראש הכנסת שמכבד אותנו כאן.
ניצן הורוביץ: ש-400 בתי אב או משקי בית, מדובר עדיין על ישוב שמונה לפחות 20,00 נפשות ואף יותר וזה לא ישוב קטן או קהילתי.
מיכאל בן-ארי: מה רע בבית אב?
דוד רותם: שנייה אחת ואתה בחוץ.
ניצן הורוביץ: ישוב שבו באמת יש איזו תלות הדדית, איזה יחסים קהילתיים.
ניצן הורוביץ: זה ישוב גדול שאין צורך לעשות בו את הסלקציה הזאת שהחוק מציע.
ניצן הורוביץ: גם לנושא הנגב והגליל, אני מבין את הרעיון הפריפריאלי שחברתי חברת הכנסת יחימוביץ ציינה אותו.
ניצן הורוביץ: אני גם בזה מבין לאן חותר יושב ראש הכנסת, אבל עדיין, ברגע שמקבלים את זה, זה אומר שבנגב ובגליל מותר לעשות את הסלקציה הזאת, שאני חושב שאין לה מקום בספר החוקים בישראל.
ניצן הורוביץ: הסעיף הזה, ותסלחו לי כולכם, כשכתוב "חוסר התאמה של המועמד למרקם חברתי תרבותי", זה אומר שאפשר להפלות כל בן קבוצה.
ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך משהו.
ניצן הורוביץ: החוגים שמסתובבים סביבי אלה בדרך-כלל אוכלוסיות חילוניות די מבוססות.
ניצן הורוביץ: חלקם היו שמחים על החוק הזה כי למשל, היו יכולים - - -
דוד רותם: בעיקר ברמת אביב, נכון?
דוד רותם: אבל שם אתה תומך במאבק.
דוד רותם: ברמת אביב אתה תומך במאבק.
ניצן הורוביץ: להפריך את השקר הזה שאתה מפיץ, כאילו אני נגד חרדים ברמת אביב.
ניצן הורוביץ: אני באתי לרמת אביב ואמרתי להם שחלילה לנו למנוע כניסה של מישהו אחר לשכונה.
דוד רותם: אבל אם זה מאורגן אז אתה מתנגד.
ניצן הורוביץ: לא. אם זה עמותות, כמו שבאות היום ביפו או באות לרמת אביב עמותות מאורגנות בכוונת מכוון ונוקטות בדרכים של פרובוקציה ומציקות לשכנים, זה לא לגיטימי.
ניצן הורוביץ: אבל אם היית רואה כמה חרדים - - -
דוד רותם: כשקעדן בא בפני עצמו לא עמדו אחריו גופים.
ניצן הורוביץ: הרבה חרדים ודתיים גרים ברמת אביב ואין בזה שום בעיה.
ניצן הורוביץ: אמרתי לתושבים ברמת אביב, שהעלו כל מיני הצעות לפעול נגדם, שאסור לנו לעשות דבר כזה.
ניצן הורוביץ: אני אומר את זה בכל מקום שאני מגיע אז אל תטיח בי את העניין הזה.
ניצן הורוביץ: לכן אני אומר לך שפה בארץ הקטנה שלנו צריכים לחיות ביחד.
ניצן הורוביץ: אי-אפשר עם החומות והגטאות האלה.