GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמירם גיל: האיזון הזה לא נועד להיות לטובת העובד או לטובת המעביד, הוא נועד להיות איזון ראוי, שקול שמבטא את האינטרסים של שני הצדדים ושל הציבור.
עמירם גיל: מה שהצעת החוק עושה היא מפרה את האיזון הזה בצורה חדה לטובת המעביד, בין אם בביטול הוועדה המקצועית, שהרגע שמענו עליה מנציג התאחדות התעשיינים - הוראה שהיא מאוד בעיתית בעינינו, נותנת את הסמכות למעביד, דבר שהוא לא ראוי בעינינו - בין אם זה בנושא של ביטול החזקה לפי העדר תגובה של המעביד, ובין בהכבדת הנטל על העובד – במקרה הזה על רופא או ממציא – להודיע.
עמירם גיל: הוא גם צריך לנמק מדוע אם כן או לא זאת המצאת שירות.
עמירם גיל: אם הוא לא עומד בנטל, חזקה שההמצאה היא לא קניינו.
עמירם גיל: ההכבדה פה לא ראויה ומפרה איזון.
עמירם גיל: שמעתי פה את דברי נציגת משרד המשפטים שאמרה שהרעיון הוא לאפשר הטבה לעובד.
עמירם גיל: אני חושב שהדברים האלה מבטאים את הבעייתיות.
עמירם גיל: הטבה לעובד כדי שיהיה לו טוב במקום העבודה זאת לא המטרה.
עמירם גיל: זאת לא איזו שהיא הטבה שמגיעה לו לפנים משורת הדין כדי שיהיה לו טוב לבוא בבוקר לעבודה.
עמירם גיל: מדובר בזכות קניינית, מדובר בקידום נושאי המחקר והפיתוח בישראל, מדובר בבריחת מוחות.
עמירם גיל: ד"ר פרמרמן הזכיר את חבריו מעמק הסיליקון.
עמירם גיל: אלה דברים שקורים היום.
עמירם גיל: הצעת החוק הזאת, לצערנו, עלולה להאיץ אותם.
דוד רותם: ד"ר פרמרמן, כמה זמן אתה מנהל היחידה בהלל יפה?
אהרון פרמרמן: 10 שנים.
דוד רותם: כמה שנים אתה רופא?
אהרון פרמרמן: 30 שנה.
דוד רותם: שליש מהתקופה אתה בהלל יפה.
דוד רותם: למדת שם משהו?
אהרון פרמרמן: אני לומד כל יום מהניסיון ומהחולים, אבל את המיומנות שהביאה אותי לעבודה שאני עושה – בעבודה הזאת זכיתי למצטיין משרד הבריאות – רכשתי בתקופת ההשתלמות במשך 3 שנים בלוס אנג'לס, בבית חולים סידר סיני.
אהרון פרמרמן: זה יושב על ידע שנרכש לאורך זמן ארוך מאוד, החל מלימודיי בבית ספר לרפואה, דרך התמחות ברפואה פנימית, התמחות בקרדיולוגיה, התמחות בקרדיולוגיה התערבותית.
אהרון פרמרמן: זה ידע מצטבר שמאפשר לי לתת שירות טוב לאוכלוסייה במקום.
אהרון פרמרמן: מנהל בית החולים שלי גם אומר את זה.
אהרון פרמרמן: הוא לא הקצה לי שום אמצעים.
אהרון פרמרמן: הוא לא מצפה ממני להמציא.
אהרון פרמרמן: הוא לא הקצה לי אמצעים, הוא לא הקצה לי מעבדות.
אהרון פרמרמן: אומר לי מנהל בית החולים שהוא לא יודע איך לקדם נושא כזה, שזה גדול עליו.
אהרון פרמרמן: הוא היה הוגן להגיד שאין לו ידע.
אהרון פרמרמן: לפתח מוצר מהשלב שבו נמצא הרעיון שלי זה מקצוע ענק שדורש הרבה מאוד מיומנות, ידע וניסיון.
ירון גולן: אני חושב שהתייחסות למקרה הספציפי היא לא במקום.
ירון גולן: ההליך שלו נקבע על ידי רשם הפטנטים, לא על ידי משרד האוצר או משרד המשפטים, כהמצאה כשהיא המצאת שירות.
ירון גולן: הוא נמצא עכשיו בהליך ערעור בפני הרשם על ההחלטה הזאת.
ירון גולן: לא נראה לי שזה המקום לדון בהמצאה שלו ובדיונים עליה.
ירון גולן: יש שם הליך שמתנהל שלא קשור לתיקון הזה.
דוד רותם: הוא מביא דבר שהוא סימפטום לבעיה.
דוד רותם: אני לא מדבר על התיק האישי שלו.
ירון גולן: התיק שלו לא קשור לתיקון פה.
אורי מקלב: זה בהליך משפטי?
ירון גולן: כן.
ירון גולן: הוא מערער על ההחלטה.
אורי מקלב: זה בהליך ציבורי, זה לא בבית המשפט.
אורי מקלב: אפשר לדון גם אם זה בבית המשפט.
דוד רותם: אני לא דן בבתי משפט, אני רק מסתכל על הרעיון שהעלה הד"ר שבאיזה שהוא מקום עשוי לגרום לכך שעובדים ישאלו את עצמם למה להם בשעות הפנאי להתעסק בפטנטים.
רון גולן: ההתייחסות הספציפית היא לגבי הוראת מינהל שהוציאו 4 גורמים מתוך המדינה - החשב הכללי, נציב שירות המדינה, הממונה על השכר באוצר ומנכ"ל משרד הבריאות.
רון גולן: הוראת המינהל מתייחסת לגבי קניין רוחני בתוך מערכת הבריאות.
רון גולן: הפרטים שהוא דיבר עליהם נמצאים באותה הוראה.
רון גולן: היא לא קשורה לתיקון החוק שמונח בפני הוועדה.
עמירם גיל: היא מבטאת את רוח הדברים.
עמירם גיל: הוראות המינהל נעשו במחטף ולא דרך מו"מ עם הסתדרות הרופאים.
עמירם גיל: הצעת החוק הובאה באמצע המו"מ כדי לעגן את אותו הסדר עקרוני שמדבר על אותם עקרונות שפירטתי קודם לכן.
דוד רותם: תמשיכו לנהל את המו"מ.
עמירם גיל: אנחנו היינו מאוד רוצים בלי מחטפים.
רחל אדטו: אני אתמקד יותר בנעשה במערכת הבריאות.
רחל אדטו: אני חושבת שזו דוגמה נוספת לכך שיד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.
רחל אדטו: צד אחד של המשוואה הוא כאשר המדינה מודיעה שהיא תעשה את מרב המאמצים במחסור הנוכחי של רופאים להביא רופאים מבחוץ, להשיב את המוחות חזרה לארץ, לממן את חזרתם ולממן את שהייתם.
רחל אדטו: בצד השני של המשוואה היא עושה הכל על מנת להבריח אנשים לחו"ל.
רחל אדטו: אני יכולה להביט על זה בזווית של מי שגדל כל חייו בבתי החולים הציבוריים של ירושלים ולמד איך אפשר לעשות דברים אחרת כאשר רוצים לפתור את הבעיה.
רחל אדטו: מה שמשרד האוצר מנסה לעשות כאן זה להחיל את כל מה שקשור לבתי החולים הממשלתיים על כל בתי החולים.
רחל אדטו: יש פתרונות אחרים.
רחל אדטו: בירושלים הקימו חברות בת של בתי החולים לידע, בין אם זה הדסית, בין אם זה יישומית, בין אם זה חברות אחרות.
רחל אדטו: כך מתנהלת מערכת היחסים בין הרופא, בין החוקר לבית החולים, המוסד או האוניברסיטה.
רחל אדטו: מערכת היחסים מותנית בכך שכל אחד מקבל את חלקו, בין אם זה חברת הבת שמקבלת את חלקה, בין אם זה המוסד שמקבל את חלקו ובין אם זה הרופא שמקבל את חלקו.
רחל אדטו: אנשים נשארים במערכת.
דוד רותם: הכל בהסכם?
רחל אדטו: בוודאי שבהסכם.
דוד רותם: אין פה מניעה לפי הצעת החוק.
רחל אדטו: ההסכם פה הוא חד צדדי.
רחל אדטו: זה הסכם שלא מכבד את עושיו.
רחל אדטו: הוא עושה הכל שאנשים לא ירצו להיות חלק מההסכם הזה.
דוד רותם: יש הבדל בין מה שהחוק קובע אם אין הסכם ובין מצב של הסכם.
דוד רותם: בהסכם אפשר להגיע לכל דבר שרוצים.
דוד רותם: אפשר גם בהסכם לקבוע ש-99% שייכים לממציא.
רחל אדטו: תפישת העולם היא של משרד האוצר, של זליכה שהוביל אותה בזמנו כאשר כל החוק הזה התחיל.
רחל אדטו: זליכה הוא זה שהוביל את החוק הזה.
רחל אדטו: אני הייתי בדיון שהיה בכל הנושא הזה של קניין רוחני.
רחל אדטו: זליכה אמר בצורה חד משמעית שאנשים עובדים על המערכת, מרמים את המערכת והוא לא ייתן להם לרמות את המערכת.
רחל אדטו: אני לא מוכנה לקחת חלק מתפישת עולם כזאת.
רחל אדטו: לא כולם רמאים, לא כולם רוצים לרמות את המערכת.
רחל אדטו: אנשים רוצים להיות במוסד שלהם, אנשים רוצים לפתח את הדברים שלהם ולא להרגיש פראיירים.
רחל אדטו: נותנים פה לאנשים את התחושה שהם פראיירים בכך שאומרים להם שהסטנטים שלהם יהיו בכל העולם, כולם יקטפו קופונים על הסטנטים שהם פיתחו, כולם ייהנו מהמצאת הדוקסיל - התרופה בכימותרפיה שכל העולם משתמש בה - והם יקבלו תגמול קטן על כך שהם חשבו ופיתחו כשהם ישבו בבית החולים.
רחל אדטו: רופאים הם לא שבויים של בית החולים, חוקרים הם לא שבויים של בית החולים.
רחל אדטו: למדינת ישראל יש רצון רב לעודד את המחקר, לעודד את הפיתוח, אבל אנחנו עושים הכל כדי שאנשים לא ירגישו טוב עם הדבר הזה.
רחל אדטו: אני בהחלט חושבת שיש פה פגיעה בזכות קניינית, יש פה רצון להוציא את האנשים מהמוסד שבו הם נמצאים ולחפש נישות אחרות.
רחל אדטו: לרופא בבתי חולים ממשלתיים שמפתח המצאה שיש לה פוטנציאל אין שום סיבה להישאר באותו בית חולים ממשלתי.
רחל אדטו: הוא יעשה את הכל לעבור להדסה, לשערי צדק, לאוניברסיטה, לנסוע לחו"ל.
רחל אדטו: למה שהוא יעשה את זה כאן?
רחל אדטו: בגלל שהוא עשה התמחות בבית חולים חדרה?
רחל אדטו: בגלל ששם הוא מצא מקום מגורים ושם גם אשתו עובדת?
רחל אדטו: מה הסיבה שתגרום לו להישאר בחדרה כאשר עושים הכל כדי לתת לו להרגיש פראייר?
רחל אדטו: החוק הזה צריך לקחת בחשבון שלא כולם מנסים לרמות את המערכת, שאנחנו רוצים לעודד רופאים לא לברוח מהארץ, שאנחנו רוצים לפתח את הידע שיש לנו בארץ, שאנחנו רוצים לתת לאנשים להרגיש טוב.
רחל אדטו: מי שלא מרגיש טוב לא נשאר במקום שבו הוא נמצא.
רחל אדטו: החוק פה חל רק על בתי חולים ממשלתיים.
ירון גולן: לא.
רחל אדטו: איפה קופת חולים נכנסת לתוך זה?
ירון גולן: החוק הזה הוא חוק כללי.
ירון גולן: כל ההתייחסות לבתי חולים ממשלתיים נכללה בהוראת מינהל שיצאה לפני כמה חודשים.
ירון גולן: היא בכלל לא נוגעת לתיקון הזה.
רחל אדטו: אנחנו עדיין צריכים למצוא את הפתרון וללכת בקו שהכריז עליו ראש הממשלה.
רחל אדטו: הוא צריך להקצות כספים, לא רק להכריז.
רחל אדטו: הוקצו כספים להביא חזרה לארץ ישראלים חוקרים.
רחל אדטו: איך מחזירים אותם לארץ אם אומרים להם לשכוח מעשיית מחקר ושיחזרו לעמק הסיליקון?
רחל אדטו: זה לא לעניין.
רחל אדטו: אני לא יכולה לדבר על דברים אחרים, למרות שאפשר לעשות השלכה לדברים אחרים.
רחל אדטו: אני מבינה בתחום הזה שאני מכירה.
רחל אדטו: צריכים לעצור ולחשוב איך אפשר להשאיר את המחקר הרפואי ולחתוך את העוגה כך שכולם ייהנו ממנה.
רחל אדטו: לא יכול להיות שמשרד האוצר ינהל את המחקר באופן כללי ואת המחקר הרפואי.
רחל אדטו: יש נקודה שצריך לעצור ולהגיד שהחבר'ה האלה מוכשרים, חכמים, מבינים הכל אבל יש דברים שהם לא בידיים שלהם.
רחל אדטו: במחקר הרפואי ובמחקר בכלל לא ניתן לפגוע בדרך שרוצים לפגוע.
דוד רותם: לצורך זה אנחנו נמצאים פה.
דוד רותם: אם הייתי רוצה לאשר את החוק הזה, אז ב-10:05 הייתי מצביע.
רחל אדטו: אני מוכנה להתחבר לכל צוות חשיבה שינסה לפתור את הבעיה של המחקר במדינת ישראל, להגדיר אותו בדרך שכולם יהיו מרוצים.
ישראל זיידרמן: ההסתדרות מתנגדת לפגיעה במנגנון קביעת התמלוגים לממציאים מ-4 סיבות שלא הוזכרו עד כה.
ישראל זיידרמן: הסיבה הראשונה עוסקת ביסוד של כל הדיון הזה.
ישראל זיידרמן: עד כאן זה היה דיון על זכות הקניין.
ישראל זיידרמן: זכות הקניין של המעביד היא שהממציא משתמש בכלים ובזמן של המעסיק, במימון של המעסיק כדי להמציא המצאה.
ישראל זיידרמן: זאת זכות אחת.
ישראל זיידרמן: מול הזכות הזאת יש את הזכות הרוחנית של העובד שהמציא את ההמצאה.
ישראל זיידרמן: כשפרסמתם באתר של הוועדה את כל הניירות ראיתי את האיזון הנכון בין שתי הזכויות האלו - הרוחני של הממציא והרכושני של המעסיק.
ישראל זיידרמן: התמונה הזאת שייכת לזמן של המהפכה התעשייתית לפני כמה מאות שנה, 60 שנה לפחות מאז שאני עוסק בנושא הזה של מחקר מדעי.
ישראל זיידרמן: בהסתדרות אנחנו מייצגים את הממציאים בשירות האזרחי, אם זה במכון הוולקני, במכון הביולוגי, ברשות הטבע והאגמים וכו'.
ישראל זיידרמן: המחקר המדעי מבוסס על מימון חיצוני.
ישראל זיידרמן: כל חוקר ראשי חייב כדי לממן את המחקר לקבל מענק מחקר במימון חיצוני, אם זה מקרן בינלאומית או ישראלית.
ישראל זיידרמן: מדענים מקבילים בכל העולם מנסים לקבל את המימון משם.
ישראל זיידרמן: המוניטין שלו וההברקה שיש בהצעת המחקר שהוא מגיש לקרן החיצונית זה מה שמשיג את מהלך המחקר.
ישראל זיידרמן: זה הבסיס של המימון של רכישת הציוד והמשכורות של העובדים שעוסקים באותו פרויקט.
ישראל זיידרמן: כאן מדברים על זכות הקניין.
ישראל זיידרמן: הדבר משתנה כיוון שבכל מגזר אזרחי ורפואי יש את המנגנון של המימון.
ישראל זיידרמן: המימון לא בא מהמעסיק ולא מתקציב המעסיק.
ישראל זיידרמן: כלכלית אין גם אפשרות כזאת.
ישראל זיידרמן: יש אפשרות לבצע מימון חיצוני.
ישראל זיידרמן: אני ראיתי שמדובר בסכום של יותר ממיליארד שקל שלשכת המדען הראשי של משרד התעשייה נותן למחקרים האלה.
ישראל זיידרמן: זו לא השקעה של המעסיק.
ישראל זיידרמן: כל הדיון צריך להיות מוסט לכיוון אחר.
ישראל זיידרמן: כדי לקבל מענק מהמדען הראשי או ממשרד התעשייה החוקר צריך ללכת, להציג את הרעיון שלו.
ישראל זיידרמן: הוא צריך להשיג את המימון.
ישראל זיידרמן: האיזון בין שתי הזכויות - הקניינית והרוחנית - לא לוקח בחשבון את הדבר העיקרי שתיארתי כרגע.
ישראל זיידרמן: צריך לעזוב את הקונספציה, את הניתוח הקנייני האנכרוניסטי, שזה הבסיס של כל הדיון הזה, ולהתייחס למצב האמיתי.
ישראל זיידרמן: המצב האמיתי הוא שיש חוקר ראשי בכל תהליך מחקר.
ישראל זיידרמן: הוא רוצה להגיע לתוצאה מסוימת או לתוצאה מחקרית אחרת.
ישראל זיידרמן: המדען הראשי הוא אדם מזוהה, הוא חתום על בקשת המענק.
ישראל זיידרמן: במסגרת הסעיפים בחוק צריכים לקבוע מה החלק של כל אחד ואחד מהממציאים או הטוענים להמצאה.
ישראל זיידרמן: ידוע מראש על מי מדובר.
ישראל זיידרמן: זאת נקודה שנייה שאנחנו צריכים לקחת בחשבון.
ישראל זיידרמן: אנחנו מדברים על נושא כלכלי יסודי בכלכלת המדינה הזאת, בכלכלת כל מדינה מתקדמת ובכלכלת העולם.
ישראל זיידרמן: המחקר המדעי הרפואי זה היסוד של הפיתוח, זה מנוע הפיתוח של המדינה למחר ולעתיד.
ישראל זיידרמן: אם אנחנו מקפחים את החלק של הממציא אנחנו פוגעים ברצון שלו לעסוק במקצוע הזה.
ישראל זיידרמן: אם נעודד את החוקר ולא ניתן לו 35% תמלוגים.
ישראל זיידרמן: .
ישראל זיידרמן: באוניברסיטה העברית החוקר מקבל לידיו מהתמלוגים על כל המצאה שהוא ממציא.
ישראל זיידרמן: אם נעודד אותו ברור לגמרי שהמעסיק, המשקיע והבעלים של העסק ירוויחו מזה כך שיהיו להם יותר המצאות.
ישראל זיידרמן: מבחינה כלכלית וכספית זה מגוחך אם נגיד שכשנעביר קצת מהתמלוגים למעסיק ולא לעובד המעסיק ירוויח יותר.
ישראל זיידרמן: הוא ירוויח פחות כי יש לו פחות המצאות.
ישראל זיידרמן: החוקר יחפש מקומות אחרים.
ישראל זיידרמן: יש עוד ארצות ויש עוד מערכות שאפשר לעבוד.
ישראל זיידרמן: אני מתפלא שהתיקון מובא לפה.
ישראל זיידרמן: זה יותר נושא כלכלי מאשר נושא משפטי.
ישראל זיידרמן: אני הייתי מבין יותר אם הדיון הזה היה מתקיים לא רק בוועדה הזאת באופן בלעדי אלא גם בוועדה כלכלית שעוסקת בתחום הזה.
ישראל זיידרמן: במקרה הזה זאת ועדת המדע.
ישראל זיידרמן: אני הייתי מבקש מכבוד היושב-ראש לשקול לא לעשות שום שינוי, אלא לבדוק את התוצאות הכלכליות של כל דבר שמוצע כאן.
דוד רותם: משרד האוצר הכניס את החוק הזה לחוק ההסדרים כי הוא אמר שזה עניין כלכלי.
דוד רותם: היה מאבק גדול כדי להוציא את זה מחוק ההסדרים.
דוד רותם: יש בחוק הזה לא רק שאלה כלכלית אלא שאלות הרבה יותר עמוקות מהשאלה הכלכלית.
דוד רותם: השאלות הכלכליות פחות חשובות.
דוד רותם: חשוב יותר לבדוק אם יש פגיעה בזכויות אדם, בזכויות עובד, בזכויות קנייניות.
דוד רותם: אלו הכל שאלות משפטיות.
דוד רותם: הטיעון שלך רק מצדיק את זה.
דוד רותם: אם אני לא אגמור את זה עד סוף השנה הם ינסו להכניס את זה חזרה לחוק ההסדרים.
ישראל זיידרמן: תיקחו בחשבון את ההשלכות הכלכליות הכבדות.
הווארד פולינר: התיקון הרבה יותר צנוע לעומת מה שאנשים טוענים פה.
הווארד פולינר: זה לא מתייחס לעניין של מחקר ופיתוח, זה מתייחס לפרק של המצאת שירות.
הווארד פולינר: ההגדרה של המצאת שירות נשארת כמו שהייתה קודם.
הווארד פולינר: אנחנו לא נוגעים בנושא הזה.
הווארד פולינר: החוק קובע רק ברירת מחדל לגבי המצאות שירות.
הווארד פולינר: אפשר להתנות על זה בחוזים.
הווארד פולינר: עד לפני מספר חודשים היו בין ההסתדרות לאוצר הוראות שמסדירות את הבעייתיות.
דוד רותם: לך יש הסכם עם המשרד, או שנבחרת במכרז?
הווארד פולינר: במכרז.
דוד רותם: כשאני בא לעבוד באיזה שהוא גוף את ההסכם מכתיב לי המעביד, לא אני זה שמכתיב למעביד.
הווארד פולינר: אין ספק, אני מסכים איתך.
דוד רותם: אתה משנה את נקודת האיזון.
דוד רותם: על זה אנחנו דנים.
הווארד פולינר: ההסדר החדש בין הרופאים למדינה דומה למה שיש באוניברסיטאות.
הווארד פולינר: החלוקה שיש עכשיו דומה למה שיש באוניברסיטאות כדי לעודד את הרופאים להישאר.
הווארד פולינר: הבעיות שהתעוררו קודם נפתרו על ידי הוראות החדשות.
הווארד פולינר: השינויים שאנחנו רוצים להכניס בתוך התיקון הזה באים כדי לאזן בין האינטרסים של כולם, לא לחטוף את הפירות של אחד או אחר.
הווארד פולינר: התיקון לא עוסק בזה.
הווארד פולינר: זה דיון אחר.
הווארד פולינר: זה לא הדיון של התיקון הזה.
הווארד פולינר: צריך להחזיר את זה לפרופורציות.
דוד רותם: בוועדה הזאת אין פרופורציות.
דוד רותם: בוועדה הזאת כשדנים במשהו דנים בו לעומק.
דוד רותם: אני לא עוסק בפרופורציות.
דוד רותם: אני רוצה כל נקודה לבדוק ולראות את כל ההשלכות שלה, בין אם היא כלכלית, בין אם היא מעשית.
מעוז שרהבני: אני רוצה להמשיך בקו של הווארד בעניין הוראת המינהל שיצאה והצעת החוק שמופיעה פה כרגע על השולחן.
מעוז שרהבני: אנחנו בחשב הכללי פועלים בשנים האחרונות בשני קווים מקבילים.
מעוז שרהבני: בקו אחד אנחנו פועלים כדי לקבוע הוראות שיהיו הוראות ברורות לעובדי המדינה בכל הנוגע לקניין רוחני.
מעוז שרהבני: למרות שזה נקרא הוראת תק"מ - אותה הוראה שיצאה באוקטובר 2010 -זאת לא הוראת תק"מ אלא הוראת מינהל שנחתמה גם על ידי החשב הכללי, גם על ידי מנכ"ל משרד הבריאות, גם על ידי הממונה על השכר וגם על ידי נציב שירות המדינה, שהם ארבעת בעלי הסמכות לכל ההוראה הזאת שכוללת את הכל.
מעוז שרהבני: היא מגדירה בדיוק איך פועלים ומה עושים, גם את חלק העובד, גם את חלק הרופא הממציא.
מעוז שרהבני: אנחנו חושבים שגם הגורמים האחרים, כולל במשרד הבריאות, חושבים שההוראה הזאת היא בסופו של דבר הוראה מאוזנת, הוראה שכוללת בתוכה הערות של כל הגורמים.
מעוז שרהבני: ישבנו מספר דיונים, קיבלנו הערות מאוד מפורטות.
מעוז שרהבני: במקומות שחשבנו לנכון גם התייחסנו.
מעוז שרהבני: זה קרה בהרבה מקומות.
מעוז שרהבני: במקביל, פעלנו כדי לבחון מקרים שבהם המצאות שירות ששייכות למדינה על פי חוק הפטנטים לא נרשמו בסופו של יום על שם המדינה.
מעוז שרהבני: הפעולה הזאת זכתה לאיזה שהוא הד, היו כמה כתבות בעיתון.
מעוז שרהבני: בסופו של דבר אנחנו חושבים שהפעולה היא פעולה הכרחית שנועדה לשנות, לנסות ולגרום לזה שהקניין הרוחני של המדינה יחזור לבעלותה ושידעו שלא כדאי ללכת לכיוון הזה.
מעוז שרהבני: הדבר הזה גרם לאיזה שהוא שינוי.
מעוז שרהבני: יצאנו בתביעה מאוד גדולה כנגד חברת אומרקיס במקרה של עובד בשיבא ועוד מקרים נוספים שהגענו להסדרים כאלה ואחרים, כולל כניסה של הרבה מאוד כסף למדינה, אם לבית החולים הרלוונטי באותו מקרה ואם זה למדען הראשי של משרד הבריאות.
מעוז שרהבני: סכום מאוד קטן וצנוע, שזה 5%, נכנס להכנסות המדינה.
מעוז שרהבני: בכסף אמיתי, לא בתיאוריה.
מעוז שרהבני: המקרים האלה בסופו של דבר הביאו כסף אמיתי למדינה.
מעוז שרהבני: התייחסות אחרונה לנושא של פרופ' פרמרמן.
מעוז שרהבני: אני חייב לחזור ולהדגיש את מה שאמר ירון גולן.
מעוז שרהבני: לא אנחנו קבענו שמדובר בהמצאת שירות, בניגוד למה שנאמר פה.
מעוז שרהבני: הקביעה שזאת המצאת שירות נקבעה על ידי רשם הפטנטים.
מעוז שרהבני: מרגע שזאת המצאת שירות זה שייך למעביד על פי החוק.
מעוז שרהבני: אנחנו ממשיכים לעשות מאמצים כדי למצוא פתרונות לדבר הזה על-מנת שהדבר הזה יתקדם וילך הלאה.
מעוז שרהבני: אנחנו בתהליכים מול מנהל בית החולים.
מעוז שרהבני: אני מקווה שנהיה קרובים למצוא את הפתרון גם לעניין הזה.
רחל אדטו: משרד הבריאות הוא הבעלים של בתי החולים הממשלתיים.
רחל אדטו: כשהוא מנהל מו"מ הוא מנהל אותו בתוקף היותו מנהל של 11 בתי חולים ממשלתיים כלליים ועוד X בתי חולים פסיכיאטריים.
רחל אדטו: השאלה אם משרד הבריאות מייצג את שני הצדדים במקרה הזה.
רחל אדטו: יש לי איזו שהיא בעיה באמירה שהדברים נעשים בהסכמת משרד הבריאות מתוקף היותו המנהלים של בתי החולים.
רחל אדטו: הסכמת משרד הבריאות מייצגת צד אחד.
רחל אדטו: העמדה של משרד הבריאות כבעלים בעייתית.
רחל אדטו: אני לא יודעת במו"מ של החוקרים מה קולם של הרופאים, מי מייצג אותם במקרה הזה.
דוד רותם: הארי.
רחל אדטו: הארי את הרופאים.
רחל אדטו: מה קורה במוסדות המחקר הנוספים?
רחל אדטו: מי הקול שלהם בדבר הזה?
ישראל זיידרמן: אני.
טל בנד: ד"ר זיידרמן אמר שהמדען הראשי תורם מיליארד שקל למחקר ופיתוח במדינת ישראל.
טל בנד: אנחנו מעריכים.
טל בנד: כן ירבו ושיתרמו יותר.
טל בנד: צריך לזכור את העובדות ובקונטקסט הנכון, כי מול המיליארד שקל של המדען הראשי יש 20 מיליארד שקל.
טל בנד: 20 מיליארד שקל זה המגזר העסקי.
טל בנד: זה שהמדינה רוצה לעשת סדר בתוך כל המערכת זה בסדר גמור, רק צריך לא לאבד את התינוק עם המים ואת מנוע הצמיחה העיקרי של התעשייה.
אורי מקלב: אני רוצה לדבר על שני היבטים.
אורי מקלב: ההיבט הראשון הוא השינוי בוועדה, שהייתה עד עכשיו מעין שיפוטית, לוועדה שהיא ועדה מינהלית שמורכבת מפקידים ממשלתיים שצריכים לקבוע מו"מ מסוים.
אורי מקלב: לקחנו הליך שלא שמענו שהוא גרם לאיזה שהן בעיות מיוחדות בנושא.
אורי מקלב: לא שמענו על עוולות גדולות שהיו.
אורי מקלב: אני לא מדבר על להוציא מקרה או שניים שהיו.
אורי מקלב: באופן מעשי עד היום זאת הייתה ועדה שהיו מרוצים ממנה העובדים.
אורי מקלב: לא שמענו כאן דברים דרמטיים שקרו.
אורי מקלב: ההליך היה הליך מקצועי.
דוד רותם: כשנגיע לסעיף נדבר על זה.
אורי מקלב: אני מדבר איתך על העיקרון של הדבר הזה.
אורי מקלב: העניין של החלפת הוועדה, שאנחנו יודעים מראש לאיזה כיוון היא נוטה ואיפה המעמד של העובד והזכויות, אומר שהיא תסתמך על ההחלטה של הוועדה המקצועית.
אורי מקלב: אנחנו יכולים לחסוך את כל התהליך הזה.
אורי מקלב: הנושא השני הוא הנושא העקרוני והערכי.
אורי מקלב: כל מעביד צריך לדעת שהוא שוכר את השעות של העובד ולא את החשיבה שלו.
אורי מקלב: הוא לא קונה עבד.
אורי מקלב: זכותו של כל עובד בכל מקום לקחת את הדברים שהוא רכש מהידע שיש לו, מהניסיון שיש לו לטובתו האישית.
אורי מקלב: כל זה בתנאי שזה לא על חשבון העבודה.
אורי מקלב: הידע בסופו של דבר הוא קניינו של העובד.
אורי מקלב: על זה לא משלמים לעובד.
אורי מקלב: אני רוצה להביא את הדוגמה בין אחד שעסוק במחקר - לפעמים שם החשש יותר גדול והאמצעים למניעה צריכים להיות חמורים יותר - לאדם כמו המקרה של מנהל המחלקה בהלל יפה שבמהותו הוא לא חוקר.
אורי מקלב: תפקידו לרפא את החולים.
אורי מקלב: את זה עושה בתמורה מלאה.
רחל אדטו: אי אפשר לרפא בלי מחקר.
אורי מקלב: הרופא הזה לא עסק במחקר.
אורי מקלב: התפקיד שלו זה לרפא את החולים.
אורי מקלב: הביאו רופא שיודע לרפא את החולים.
אורי מקלב: זה התפקיד שלו.
אורי מקלב: כל רעיון שיש לו שייך לו, במיוחד כאשר זה לא נעשה בשעות העבודה או בכלים המעשיים של בית החולים.
אורי מקלב: אם יש שאלה בדבר הזה צריך לבדוק את זה מקצועית.
אורי מקלב: ברגע שאנחנו מנסים על ידי חוק לשלול זכויות של עובדים אנחנו גורמים להם לברוח למקומות אחרים.
אורי מקלב: איזו מוטיבציה תהיה לעובד להשקיע בדבר הזה, להמציא את הדברים האלה, לחשוב?
אורי מקלב: כולנו נהפוך לאנשים שיעשו את העבודה שלהם כמו שהם צריכים לעשות, לא יותר מכך.
רחל אדטו: מצפים מהרופאים שבאים לבית החולים שיעשו שילוב של מחקר ורפואה.
רחל אדטו: אם אתה רוצה להתקדם ולהיות מרצה בכיר, להיות פרופ' אתה לא יכול לעשות את זה אם אתה לא משלב מחקר.
רחל אדטו: אתה אף פעם לא יודע לאיפה המחקר מוביל אותך.
רחל אדטו: דווקא הציפייה מרופאים צעירים היא לפתח את החשיבה המחקרית הזאת.
אורי מקלב: צריך לעודד אותו במידה ויש לו.
רחל אדטו: דוחפים את הרופאים לעשות מחקר, לפתח את עצמם, לא רק לטפל.
רחל אדטו: זה לחסום שור בדישו אם אתה אומר להם שברגע שהם ימציאו את הפטנט הכי טוב, את התרופה היהודית נגד סרטן זה לא יהיה שלהם.
גלעד נווה: המסמך שלנו נכתב על ידי ועל ידי עורכת הדין דינה צדוק.
גלעד נווה: המסמך שלנו הוא מסמך רחב יותר.
גלעד נווה: הוא עוסק בנושא של המצאות ביטחוניות, המצאות בתחום הגרעיני ואנרגיה אטומית.
גלעד נווה: אני אתמקד כרגע בנושא של המצאות שירות, כי אני רואה שזה מה שעולה כרגע בדיון.
גלעד נווה: אנחנו בחנו מספר נושאים מרכזיים.
גלעד נווה: דבר ראשון את השאלה מתי מדובר בהמצאת שירות, מתי לא ומה הערכאה המוסמכת והכללים לקביעת פיצויים בנוגע להמצאה שהועברה לעובד.
גלעד נווה: יש הבדלים מאוד ניכרים בין המדינות ברחבי העולם.
גלעד נווה: יש מודלים שונים ואמצעים שונים בין מדינה למדינה שננקטים לגבי נושאים שונים.
גלעד נווה: במרבית המדינות הנושא הזה מוכרע בתחום של יחסי עובד ומעביד.
גלעד נווה: במרבית המדינות יש למעביד זכויות בהמצאה שנוצרה על ידי העובד שלו, ככל שההמצאה נוצרה במהלך העבודה או בשירות המעסיק.
גלעד נווה: יש גם חריגים בנושא הזה, בין היתר הסכמים פרטניים שקובעים הוראות אחרות לגבי המצאות שנוצרות על ידי עובד והמצאות שנוצרות מחוץ למסגרת העבודה או ללא תמיכה וסיוע כלשהו ממשאבי המעסיק.
גלעד נווה: במרבית המקרים קיימת חובה או נטל מסוים שמוטל על העובד ליידע את המעסיק שלו.
גלעד נווה: לגבי הנושא של פיצוי העובד, אז במרבית המדינות הוא זכאי לפיצוי בגין המצאות שהמעביד לוקח לקניינו.
גלעד נווה: בחלק מהמדינות, כמו לדוגמה בריטניה שהיא יוצאת דופן, הזכות לפיצוי קמה רק במידה והמעביד מפיק איזו שהיא תועלת יוצאת דופן מההמצאה או מהפטנט.
גלעד נווה: בריטניה היא די יוצאת דופן מבחינת המדינות שאנחנו סקרנו.
גלעד נווה: לעניין גובה הפיצוי במרבית המקרים הפרמטרים המרכזיים שנמדדים ונבחנים זה אופי התפקיד של העובד, המאמץ והמיומנות של אותו עובד שהושקעו בפיתוח ההשקעות ובגילוין, התרומה של המעביד לפיתוח ההמצאה.
גלעד נווה: בחלק מהמקרים נכנס גם הנושא של ההוצאות שהוצאו על ידי המעביד או על ידי העובד במסגרת הפיתוח או במסגרת ההגנה על ההמצאה.
גלעד נווה: בארצות הברית זה מוכרע במסגרת יחסי עובד מעביד, במסגרת חוזה העסקה, כשיש חריגים מסוימים ברמה המדינתית.
גלעד נווה: בגרמניה יש חוק שמפרט שיטות יותר פרטניות של חישוב, כולל נוסחות שמפורטות בתוך הכללים לקביעת הפיצוי או התמלוגים.
גלעד נווה: ביפן יש דגש יותר פרוצדוראלי .
גלעד נווה: מבחינת ההליך לקביעת הסכום של הפיצוי זה נעשה במרבית המקרים במו"מ בין העובד למעביד, כשיש בחלק מהמדינות הוראות שהן הוראות כלליות שקובעות שיש את הזכות לפנות לערכאות שיפוטיות במידת הצורך.
גלעד נווה: בחלק מהמדינות נקבעו ערכאות ספציפיות או פרטניות, ערכאות ייחודיות לדיון לגבי הנושא של סכום הפיצוי.
גלעד נווה: בבריטניה יש סמכות מקבילה לרשם הפטנטים ולבתי המשפט הפרטניים שעוסקים בתחום של הפטנטים.
גלעד נווה: בגרמניה יש ועדת בוררות שמורכבת ממומחים מקצועיים בתחום הפטנטים, כשניתן במידה והבוררות נכשלת לערער לבתי המשפט האזרחיים שעוסקים בתחום הפטנטים.
גלעד נווה: בצרפת יש סמכות מקבילה לבתי המשפט האזרחיים ולמועצת הקישור, שבה יש נציגות לעובדים ולמעבידים.
דוד רותם: האם הצלחתם לשים יד על הסכמים של מיקרוסופט, של אוניברסיטאות?
דינה צדוק: לא ממש נכנסנו לקטע ברמה ההסכמית.
דוד רותם: מעניין אותי לדעת מה חברות גדולות ואוניברסיטאות כותבות בהסכמי העבודה שלהן.
דינה צדוק: אני מניחה שזה תלוי תפקיד.
דוד רותם: לחוקר, לפרופ', למדען.
רחל אדטו: לא צריך להמציא אצלנו הכל מהתחלה.
נעמה מנחמי: הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 10), התשע"א-2010.
נעמה מנחמי: 94.
נעמה מנחמי: הגבלת פעולות הרשם לשם ביטחון המדינה: (א) שר הביטחון רשאי, בצו, אם ראה צורך בכך לשם הגנת המדינה, לרבות השמירה על סודותיה הביטחוניים, ולאחר התייעצות עם שר המשפטים.
דוד רותם: מה זה לצורך הגנת המדינה?
דוד רותם: אני בזמן האחרון מעביר יותר מידי חוקים שנועדו לצורך הגנת המדינה.
דוד רותם: הייתי רוצה להוסיף פה לאחר התייעצות עם שר המשפטים ובאישור היועץ המשפטי לממשלה.
דורון קפלן: הנושא של הגנה על ביטחון המדינה זו הסיבה שבגינה אנחנו מטילים צו חיסיון.
דורון קפלן: אנחנו עושים את זה מאוד במשורה.
דוד רותם: לא כתוב פה הגנת ביטחון המדינה, כתוב הגנת המדינה.
דורון קפלן: זאת הכוונה.
דורון קפלן: עצם פרסום הפטנט מסווג, קרי הגעתו לידיים עוינות יגרום לנו נזק.
דוד רותם: אני מסכים במאת האחוזים אם הייתם כותבים ששר הביטחון רשאי בצו אם ראה צורך בכך לצורך שמירת סודותיה הביטחוניים של המדינה.
דוד רותם: כשכותבים לי מילה כללית של הגנת המדינה זה יכול להיות גם כשאני אמציא שמן מאכל חדש ויגידו לי שלשם הגנה על ביטחון המדינה לא רוצים שאני ארשום את הפטנט כי יותר מידי אנשים ישמינו, יותר מידי אנשים ירזו, הכולסטרול יעלה ולרופאים תהיה הרבה עבודה.
דוד רותם: אם אתם מדברים איתי על שמירת הסודות של המדינה זה בסדר, אבל הגנת המדינה זה מן דבר כללי.
דורון קפלן: זאת הסיבה שבגינה פועלים.
נעמה מנחמי: הגנת ביטחון המדינה זה בסדר?
דוד רותם: מכיוון שאנחנו עוסקים פה בפגיעה ברכושו האינטלקטואלי של אדם, אז מלבד ההתייעצות אני רוצה שהיועץ המשפטי לממשלה יאשר את זה.
דוד רותם: אנחנו עושים את זה בהרבה מאוד מקרים.
איה דביר: הוספת סמכויות של היועץ המשפטי לממשלה מצריכה חזרה שלנו לקבל אישור מלשכת היועץ.
איה דביר: היות ומדובר באותו משרד, אז ממילא גם בניסוח הקיים בו נדרש אישור משרד המשפטים זה יגיע לרפרנטים שיתנו דעתם.
דוד רותם: מה שכתוב פה זה התייעצות, לא הסכמה.
דוד רותם: תחזרו ותשאלו את היועץ.
דוד רותם: יש כל מיני חוקים שהעברתי פה שבכוונה התנינו את זה בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה.
דוד רותם: אמרנו שאנחנו לא רוצים רק החלטה אדמיניסטרטיבית אלא גם שיהיה גוף משפטי בכיר לבדוק את ההחלטה.