GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואב ספיר: קודם כל יש את השאלה אם אנחנו משלימים עם המציאות הזאת ומתיישרים לפיה.
דוד רותם: עם המציאות שתיקים נמשכים יותר מ-9 חודשים אסור לנו להסכים.
יואב ספיר: הדיונים האלה הם דיונים שמתקיימים גם אם בקשת המדינה מתקבלת.
יואב ספיר: יש בהם ערך רב.
יואב ספיר: בית המשפט העליון לא פעם חזר ואמר שתפקידו העיקרי בדיונים על פי סעיף 62 הוא בראש וראשונה בקרת התנהלותו של ההליך.
יואב ספיר: בבקרה הזאת צריך לקבוע יותר דיונים, צריך להתקדם ואם לא תהיה התקדמות עד הפעם הבאה הוא יטה לשחרר.
יואב ספיר: לדבר הזה יש ערך מאוד מאוד גדול.
דוד רותם: לפי מה קבעו 90 יום בסעיף המקורי?
יואב ספיר: אני לא יודע מאיפה הביאו את המספר, אבל כשתיקנו את חוק המעצרים אמרו שמשפטים במדינת ישראל לא צריכים להתנהל מעל 6 חודשים ושרק שופט בית משפט העליון יכול להאריך את זה בעוד 3 חודשים כל פעם.
יואב ספיר: בין מועד חקיקת החוק לכניסתו לתוקף באו ואמרו שלא יעמדו ב-6 חודשים, לכן הפכו את זה ל-9 חודשים.
יואב ספיר: זה נעשה מתוך הנחה ש-9 חודשים זה דבר שהוא חריג.
יואב ספיר: שופט של בית המשפט העליון רשאי להאריך בטווח של 3 חודשים.
יואב ספיר: אני מסכים שהיו יכולים לקבוע חודשיים או 4 חודשיים, אבל להפוך את זה לחצי שנה.
דוד רותם: 150 יום זה 5 חודשים.
יואב ספיר: זה שינוי מאוד משמעותי.
יואב ספיר: כשיש לנו דד ליין אנחנו מתיישרים לפי הדד ליין הזה.
יואב ספיר: כשאתה קובע את כל לוחות הזמנים מרווחים יותר אתה משדר לבית המשפט מסר שהכל מרווח יותר ושהוא יתנהל לפי מועד הארכת המעצר הבא בעליון.
יואב ספיר: כך בתי המשפט מתנהלים.
יואב ספיר: גם מבחינת היעילות זו ממש הצעה שחותרת תחת המטרה שלה.
יואב ספיר: זה לא יקדם את היעילות, זה יפגע בה.
דוד רותם: אני חושב שצריך להסתכל על המציאות.
דוד רותם: משפטים נמשכים יותר מ-9 חודשים.
דוד רותם: אתה רוצה פיקוח על התנהלות ההליך.
דוד רותם: יהיה פיקוח על התנהלות ההליך.
דוד רותם: בית המשפט לא חייב להאריך את המעצר ב-150 יום.
דוד רותם: יגיע התיק אחרי 9 חודשים לבית המשפט העליון, ישב השופט ויראה שהמשפט הזה לא מתנהל בכלל, העדים לא מגיעים, הפרקליטות לא מביאה את העדים, התובע חולה, יש שביתת פרקליטים.
דוד רותם: הוא יגיד שבמקרה הזה הוא מאריך את המעצר רק ב-90 יום, הוא לא יאריך אותו ב-150 יום.
דוד רותם: בית המשפט לא חייב להאריך ב-150 יום.
דוד רותם: כדי למנוע את האפשרות שהוא יגיע עוד פעם ועוד ופעם באים ונותנים לו סמכות.
דוד רותם: זה עדיין שופט של בית המשפט העליון.
דוד רותם: יש לי הרגשה שהפסקתם היום לסמוך על השופטים של בית המשפט העליון.
יואב ספיר: חס וחלילה.
לילה מרגלית: זה לא העניין.
דוד רותם: את הסברת קודם שצריך לקבוע לו את העילות.
יואב ספיר: יש היום שינוי מבורך בהתנהלות של בתי המשפט, בהנחיית הנשיאה ומנהל בתי המשפט.
יואב ספיר: את הדבר הזה רואים בשטח.
יואב ספיר: משפטים פליליים בבתי המשפט המחוזיים מתנהלים בקצב הרבה יותר גבוה מאשר התנהלו בעבר.
יואב ספיר: כשאני אומר היום אני מתכוון על השנה האחרונה.
יואב ספיר: זה שינוי חדש יחסית.
יואב ספיר: קובעים דיונים 3 פעמים בשבוע.
יואב ספיר: אנחנו מתחילים לראות את התוצאות של זה.
יואב ספיר: דווקא כשהולכים למהלך כזה, לבוא ולהגיד שנשלים עם המשפטים שמתמשכים שנים על גבי שנים ואפילו נמנע את אותה ביקורת באותם מקרים שזה מתמשך מעל 9 חודשים נראה לי לעשות שני צעדים שסותרים אחד את השני.
דוד רותם: גם אם האריכו לו ב-150 יום החשוד יכול להגיש בקשה תוך כדי ולהגיד לבטל את זה, שהוא לא חייב לחכות 150 יום.
יואב ספיר: שינוי נסיבות זה בסדר.
דוד רותם: אני לא אומר לבית המשפט להאריך ב-150 יום, אלא שיש סמכות.
דוד רותם: אני לא רוצה לראות חשודים בעבירות חמורות משתחררים.
דוד רותם: אתה לא מחייב את השופט לעצור אותו לעוד 150 יום.
דוד רותם: כמה תיקים נגמרים תוך 9 חודשים?
תמי בורנשטיין: התיקים שמסתיימים תוך 9 חודשים לא מגיעים לבית המשפט העליון.
יואב ספיר: התחושה שלי היא שב-2010 יש פחות תיקים כאלה.
יואב ספיר: אפשר לבדוק את הנתון.
יואב ספיר: יש פה נתון של 2008.
יואב ספיר: כדאי לבדוק את הנתון הזה של היוזמה החדשה ששר המשפטים עומד מאחוריה, הנשיאה ומנהל בתי המשפט, של קידום המשפטים ושמיעתם מספר פעמים בשבוע.
יואב ספיר: אולי זה משנה את המצב.
תמי בורנשטיין: הדברים יכולים לחיות גם בד ובד.
תמי בורנשטיין: הבקשה ל-150 ימים היא חריגה.
תמי בורנשטיין: הבקשה הסטנדרטית היא ל-90 ימים.
תמי בורנשטיין: רק במקרים המתאימים תוגש בקשה ל-150 ימים.
דוד רותם: זה לא מה שכתוב כיום.
דוד רותם: על פי החוק מותר להגיש 150 יום ואתם תגישו את כל הבקשות על 150 ימים.
תמי בורנשטיין: הסעיף נשאר על 90 יום, רק החלופה השנייה שקובעת מספר קריטריונים היא ל-150 ימים.
יואב ספיר: ריבוי העדים היה אמור להיות החריג ל-90 יום.
תמי בורנשטיין: זה החריג למצב כיום.
תמי בורנשטיין: יש תיקי ענק.
תמי בורנשטיין: אלה התיקים שעוררו את הצורך מלכתחילה, כי הם עם נאשמים רבים, עורכי דין רבים, דיונים רבים ועדים רבים שנדרשים.
תמי בורנשטיין: לעיתים אתה רואה בגלל רשימת הישיבות הקבועה ש-90 ימים לא יספיקו.
לילה מרגלית: ברוב המקרים האלה יש הסכמה.
תמי בורנשטיין: לאו דווקא.
אריה פטר: דווקא אין הסכמה בתיקים האלה.
תמי בורנשטיין: דווקא תיק שלא מתנהל ושאין בו ישיבות הוא תיק יותר בעייתי שבו בית המשפט ירצה לבדוק מה קורה.
תמי בורנשטיין: לא אלה התיקים שיתנו 150 יום.
תמי בורנשטיין: 150 יום יתנו כאשר יראו את ההיקף שלו, את המורכבות, את חומרת העבירות, את ריבוי העדים.
תמי בורנשטיין: אין טעם לפנות באמצע לבקשה נוספת.
תמי בורנשטיין: אלה התיקים שלדעתי בית המשפט ייתן את הארכה.
תמי בורנשטיין: אנחנו הצענו הצעה שהיא מאוד מידתית.
תמי בורנשטיין: לא ביקשנו להאריך את תקופת המעצר חזרה לשנה, למרות שהמציאות לא השתנתה יחד עם התיקון בחוק, ביקשנו הצעה מאוד מידתית לחלק מהמקרים.
דוד רותם: יש פה הסתייגות של חברי הכנסת ברכה, סוויד, דב חנין ועפו אגבאריה.
דוד רותם: הם מבקשים שבסעיף 62 יהיו 100 ימים במקום 150, ושהמילים ו"חזור לצוות כך מזמן לזמן" יימחקו.
לילה מרגלית: אדוני קיים ישיבה לפני לא הרבה זמן על הנזק החמור שנגרם מההתנהלות הממושכת של המשפטים מכל הבחינות, לא רק מבחינת המעצר והפגיעה בחירות.
לילה מרגלית: אני מדברת על הדיון לפני שנה וקצת לרגל יום זכויות האדם הבינלאומי.
לילה מרגלית: דיברו על הנזק שנגרם לאיכות התהליך הפלילי מהתנהלות ממושכת של משפטים מבחינת הזכויות של הנאשם, מבחינת האפשרות להגיע לחקר האמת, מבחינת האפשרות לחקור חקירה נגדית אפקטיבית, מבחינת היכולת של השופט לזכור מדיון לדיון את הפרטים הרלוונטיים כדי להעריך את אמינות העדים, מבחינת בזבוז זמן השיפוט היקר כדי לחזור וללמוד את התיק שוב ומבחינת הנזק והפגיעה החמורה בזכויות נפגעי העבירה.
לילה מרגלית: לא מדובר כאן רק בעניין של הפגיעה הקשה בחירותו של אדם שעדיין מוחזק חף מפשע, אלא בפגיעה קשה וממשית באיכות ובהוגנות ההליך הפלילי כולו.
לילה מרגלית: דווקא מסוכן כל כך לקבל הצעה שהמשמעות שלה היא השלמה עם המצב הבעייתי הזה.
לילה מרגלית: כל העילות כאן שמאפשרות הארכה ל-150 יום במקום 90 יום אלו אותן עילות שהיום אמורות לאפשר חריגה מ-9 חודשים.
לילה מרגלית: אני מודעת לעומס, לבעייתיות, אבל חשוב מאוד לשמור על מסגרת זמנים נוקשה שמאפשרת פיקוח הדוק, שמשדרת מסר ברור שהדרך להתמודד עם העומס ועם הבעייתיות היא לא על ידי השלמה עם המצב אלא על ידי תיקונו.
לילה מרגלית: ההצעה הזאת לא משיגה את המטרה ופוגעת בהליך הפלילי באופן מהותי.
אפרת חקאק: לאור הדוגמאות שהובאו לגבי סעיף 62 המוצע הצעתי עוד סעיף , שזה סעיף 61א, כדי לאפשר לבית המשפט שירשיע את הנאשם לעצור את המורשע עד לגזר הדין.
אפרת חקאק: הבנו שזה רוב המקרים שבהם יש בעיה.
אפרת חקאק: חשבנו שזה יכול לפתור את כל הבעיות.
אפרת חקאק: הצענו להוסיף את סעיף 62א, שיאפשר מעצר גישור.
תמי בורנשטיין: יש כל מיני סיטואציות שמתרחשות במשך השנים ומובילות למסקנה שגם למחוזי צריכה להיות סמכות ביניים לעצור עד שנוכל לפנות לבית המשפט העליון, שלו הסמכות היחידה להאריך מעצר מעבר ל-9 חודשים.
תמי בורנשטיין: מעצר הגישור הוא לתקופה קצרה כפי שיש במקרים אחרים בחוק.
תמי בורנשטיין: הוא צריך להיות גם על מקרים של אדם שלא במעצר וגם על מקרים שאדם במעצר.
תמי בורנשטיין: זה מספיק רחב כדי לחול על כמה סיטואציות שמתרחשות מפעם לפעם.
תמי בורנשטיין: יפעת רווה בניגוד לסעיפים הקיימים שתיקנו נראה שצריך להחיל את העניין של קטינים.
תמי בורנשטיין: זה לא כתוב במפורש.
תמי בורנשטיין: לפי הניסוח זה לא חל.
אפרת חקאק: אדוני היושב-ראש, מקובל עליך שנעשה את זה עם נסחית החוק ונחיל את זה גם על קטינים?
תמי בורנשטיין: הכוונה היא שהמחוזי יאריך את המעצר אחרי הרשעה ל-90 יום ואחרי 90 יום יפנו לעליון.
אפרת חקאק: היה לי מאוד חשוב לקבוע שהארכת המעצר של העליון לא פוקעת בהכרעת הדין.
תמי בורנשטיין: למחוזי אפשר יהיה לפנות אחרי שהם הסתיימו כדי להאריך.
אפרת חקאק: כתבנו מבלי לגרוע מהוראות סעיף 62 כדי שיהיה ברור שהארכת המעצר של העליון לא פוקעת.
תמי בורנשטיין: מה אם הוא מורשע לפני שחלפו 9 חודשים?
תמי בורנשטיין: היום אנחנו לא מבקשים הארכת מעצר.
אפרת חקאק: זה יישאר לפי הסעיף.
אפרת חקאק: זה לא ישנה את זה.
תמי בורנשטיין: זה נחשב סעיף ספציפי.
תמי בורנשטיין: קודם זה היה עניין של פרשנות של פסק דין שאמר אם מרשיעים אותו לפני 9 חודשים לא צריך לבקש הארכת מעצר, אם הוא הורשע אחרי.
אפרת חקאק: אנחנו נשב עם נסחית החוק כדי לראות איך לעשות את זה.
תמי בורנשטיין: נראה לי דבר נכון שהסמכות תהיה בבית משפט מחוזי.
תמי בורנשטיין: כיוון שהשופט הרשיע הוא יכול לעצור.
תמי בורנשטיין: אני מבינה שאחרי 90 יום אם לא ניתן גזר דין רוצים ביקורת של בית המשפט העליון.
אפרת חקאק: אנחנו מניחים שבין הכרעת הדין לגזר הדין לא יעברו יותר מ-90 ימים.
אפרת חקאק: זה כמו במעצר רגיל, שאנחנו קובעים איזה שהוא פרק זמן.
תמי בורנשטיין: לי זה נראה תיקון ראוי, רק צריך לראות שהוא מתיישב עם הפסיקה.
רווית דנינו מויאל: אנחנו מבקשים לערוך תיקון עקיף לחוק השיפוט הצבאי, כי לא מצאנו שבעניין הזה יש מקום לאבחנה.
דוד רותם: אני אצביע על ההסתייגות בסעיף 53.
דוד רותם: ה צ ב ע ה בעד – 0 נגד – פה אחד ההסתייגות לא אושרה מי בעד ההסתייגות לסעיף 62?
דוד רותם: ה צ ב ע ה בעד - 0 נגד – פה אחד ההסתייגות לא אושרה אני מצביע על הצעת החוק.
דוד רותם: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד נגד – 0 הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית
דוד רותם: הצעת חוק איסור הטלת חרם.
דוד רותם: יש בקשה לרוויזיה של חברי הכנסת יוחנן פלסנר, איתן כבל ודב חנין.
יוחנן פלסנר: ביקשתי לקיים רוויזיה בחוק הזה בין השאר משום שבדיון הקודם לא התאפשר לי להשמיע בקשות לגבי שינוי הנוסח המוצע והמוסכם שיעלה מטעם הוועדה לקריאה ראשונה.
יוחנן פלסנר: חשבתי שאם הוא עובר צריך להגדיר את נושא החרם בצורה הרבה יותר מדויקת ומפורשת.
יוחנן פלסנר: זה אומר להיכנס להסכמים מפורשים.
יוחנן פלסנר: היו דוגמאות שעלו בהקשר הזה גם בנושא של חרם, גם בנושא של הגדרה מה הוא סיוע וכן הלאה.
יוחנן פלסנר: צריך לראות שהחוק הזה לא יחול על אזרחים אלא על גופים וארגונים.
יוחנן פלסנר: צריך שורה של שינויים שעל פי רוחו וכוונתו של החוק הזה אפשר לעשות אותם מבלי שהם יפגעו בצורה כל כך קשה ולא מידתית בחופש המחאה, שזה כמובן חשוב לכולנו ויכול בהקשרים כאלה ואחרים להגן על כל אחד מאיתנו.
איתן כבל: ביקשתי את הרוויזיה כדי לתת צ'אנס לכולנו לנסות לעשות מחשבה שנייה לגבי החוק.
איתן כבל: לקואליציה יש רוב ברור ומוחלט כדי להעביר את החוק במתכונתו הקיימת.
איתן כבל: אני לא אתן לחוק הקיים סופרלטיבים גם אם אלקין, חברי, הגיש אותו.
דוד רותם: עד לפני חודש תמכת בו כי היית בקואליציה.
איתן כבל: אני תומך באלקין תמיד.
איתן כבל: זה סוג של שימוש בכלי פרלמנטרי לגיטימי כדי לאפשר למציעים, או לפחות לחלקם, לנסות להגיע לדברים עם משרד המשפטים ועם אנשים בתוך הוועדה כדי לתקן את החוק כך שתהיה בו סבירות יותר גדולה ממה שמונח היום לפנינו.
דב חנין: בהמשך לדבריו של חברי, חבר הכנסת כבל, אני רוצה לומר שאני לא נתקלתי במצב שבו הייתה כזאת אחידות דעים מצד כל גורמי המקצוע סביב השולחן - משרד התמ"ת , משרד המשפטים, משרד החוץ, נציגי התעשיינים - בדבר הנזק הצפוי למדינת ישראל כתוצאה מהחוק הזה.
דב חנין: אני יודע שנזקים למדינת ישראל לא מעניינים את הקואליציה הזאת.
דוד רותם: הם רק מעניינים אותך.
דב חנין: אותי הם ממש מעניינים.
דוד רותם: בעיקר כשאתה יכול לעשות אותם.
דב חנין: אני מצטער על דבריך, אבל אם אתה מאמין בהם תחיה באמונתך זו.
דב חנין: החוק הזה יגרום נזק, החוק הזה יחמיר את בידודה של ישראל בעולם.
דב חנין: כפי שהצגתי בדיון הקודם החוק הזה מייצר בעצמו מנגנון מאוד אפקטיבי של חרם על מדינת ישראל.
דב חנין: נימקתי את זה, הסברתי את זה.
דב חנין: אני מקווה שדבריי לא נפלו על אוזניים אטומות.
דב חנין: אני מציע לך, אדוני היושב-ראש, ולעמיתי חברי הכנסת לפתוח את החוק הזה לדיון לא כדי לקבל מהדורה משופרת שלו, אלא כדי להתלבט בשאלה אם רוצים חוק כזה במדינת ישראל או לא.
זאב אלקין: אני מודה למגישי הרוויזיה.
זאב אלקין: בגלל העיכוב שנוצר כתוצאה מהגשת הרוויזיה משרד המשפטים בא בדברים איתי.
זאב אלקין: אני חושב שהגענו - אולי יש מחלוקת קטנה פה ושם - לנוסח שבעיני עונה על המטרות שלשמן הובלנו את החוק.
זאב אלקין: הוא פותר חלק מהבעיות שמשרד המשפטים הצביע עליהן כאן.
זאב אלקין: לפעמים עיכובים קטנים מביאים ברכה.
זאב אלקין: אני מצרף את קולי ומודיע לאדוני שאני תומך ברוויזיה ובפתיחת נוסח החוק.
זאב אלקין: אני מקווה שגם חברי הכנסת יתמכו בזה, כמובן בכפוף לכך שאחרי זה נעבור לדיון בנוסח ונאשר נוסח חדש.
זאב אלקין: אני חולק על חברי, חבר הכנסת דב חנין, על כך שמטרת הרוויזיה זה לעצור את כל החוק.
זאב אלקין: צריך להביא נוסח שיענה על כל המטרות.
זאב אלקין: אני מבין שלממשלה יהיה יותר קל לחיות איתו.
נסים זאב: מה עם אלה שמפגינים בבילעין?
נסים זאב: עליהם אין חרם?
נסים זאב: אלה לא אויבי ישראל?
דוד רותם: למה אתה מצליח לבטל את ההפגנות בכיכר השבת ולא מצליח לבטל את ההפגנות בבילעין?
ישראל אייכלר: אני מוחה על ההשוואה בין כיכר השבת לבילעין.
דוד רותם: מי בעד הרוויזיה, ירים את ידו?
דוד רותם: ה צ ב ע ה בעד – 9 נגד – 1 הרוויזיה נתקבלה הצעת חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם, התשע"א-2011 1.
דוד רותם: בחוק זה, "חרם על מדינת ישראל" – הימנעות במתכוון מקשר כלכלי, תרבותי או אקדמי עם אדם עם או עם גורם אחר, רק מחמת זיקתו למדינת ישראל, מוסד ממוסדותיה או אזור הנמצא בשליטתה, שיש בה כדי לפגוע בו פגיעה כלכלית, תרבותית או אקדמית.
דוד רותם: חרם - עוולה אזרחית (א) המפרסם ביודעין קריאה פומבית להטלת חרם על מדינת ישראל, ועל פי תוכנה של הקריאה והנסיבות שבהן פורסמה יש אפשרות סבירה שהקריאה תביא להטלת חרם כאמור, והמפרסם מודע לאפשרות כאמור, עושה עוולה אזרחית והוראות פקודת הנזיקין (נוסח חדש) יחולו עליו.
דוד רותם: (ב) לעניין סעיף 62(א) לפקודת הנזיקין, לא יראו מי שגרם להפרת חוזה מחייב כדין על ידי קריאה להטלת חרם על מדינת ישראל כמי שפעל מתוך צידוק מספיק.
דוד רותם: (ג) מצא בית המשפט כי נעשתה עוולה לפי חוק זה , רשאי הוא לחייב את עושה העוולה בתשלום פיצויים שאינם תלויים בנזק (בסעיף זה – פיצויים לדוגמה); בבואו לקבוע את גובה הפיצויים לדוגמה, יתחשב בית המשפט, בין השאר, בנסיבות ביצוע העוולה, חומרתה והיקפה.
דוד רותם: סעיף נוסף שאני מבקש להוסיף: "שר האוצר, באישור ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות לעניין הגבלת השתתפות במכרז שיש לקיימו לפי דין בשל התחייבות של מציע להשתתף בחרם על מדינת ישראל, לרבות חברה המקבלת על עצמה שלא לרכוש שירותים או מוצרים המיוצרים או המסופקים על ידי חברות היחידים הפועלים במדינת ישראל או באזורים אשר נמצאים בשליטתה, או מתחייבת שלא להעסיק ישראלים, לא תוכל להתקשר בחוזה לאספקת מוצרים או שירותים עם מדינת ישראל או עם גופים נתמכים על ידי המדינה.
דוד רותם: חוק זה יחול גם על המדינה.
דוד רותם: שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה.
נסים זאב: אני רוצה גם את שר הפנים.
דוד רותם: תרשום הסתייגות.
יריב לוין: אני חושב שכל התיבה שמתחילה במילים "ועל פי תוכנה של הקריאה והנסיבות שבהן פורסמה יש אפשרות סבירה שהקריאה תביא להטלת חרם כאמור, והמפרסם מודע לאפשרות כאמור" היא ארוכה ומסורבלת.
יריב לוין: זה מביא אותנו למקומות של דיונים והתדיינויות שנמשכים חודשים ושנים סביב כל מיני תיבות עמומות.
יריב לוין: אני חושב שהסייגים האלה מיותרים.
יריב לוין: מי שמפרסם ביודעין קריאה פומבית להטלת חרם עושה עוולה אזרחית.
דוד רותם: כשנדון בזה לקריאה שנייה ושלישית אדוני יבוא ויציע את הצעתו.
סיגל קוגוט: מה שהציע חבר הכנסת רותם זה שחוץ מעוולה אזרחית יהיה סעיף אחר שקשור למכרזים ולשר האוצר.
ניצן הורוביץ: זה חוק אחר לחלוטין ממה שעלה בדיון הקודם, זאת גישה אחרת.
ניצן הורוביץ: בניגוד להצעת החוק הקודמת שלא הייתה הגדרה לחרם, פה יש הגדרה של חרם.
ניצן הורוביץ: כתוב הימנעות במתכוון מקשר כלכלי, תרבותי או אקדמי עם אדם או עם גורם אחר רק מחמת זיקתו למדינת ישראל, מוסד ממוסדותיה או אזור הנמצא בשליטתה.
ניצן הורוביץ: הניסוח פה תמוה בעיני.
ניצן הורוביץ: אם אני נמנע במתכוון מקשר תרבותי עם אדם שגר בשטחים, בהתנחלות, אז אני אשם באיזה נזק למישהו?
זאב אלקין: אם אתה מפרסם קריאה הוא יוכל לתבוע אותך.
ניצן הורוביץ: למה שהוא יוכל לתבוע אותי?
זאב אלקין: כי גרמת לו נזק.
דוד רותם: אני לא מסכים שתחרים אותי ותגרום לי נזקים.
ניצן הורוביץ: אתה גם מחרים אותי.
ניצן הורוביץ: יושבים פה אנשים שמחרימים כל שני וחמישי מישהו.
ניצן הורוביץ: זאת דעתם.
ניצן הורוביץ: נאסור עליהם להביע את עמדתם?
ניצן הורוביץ: זה עניין שהוא בבחינת הבעת עמדה.
דוד רותם: בזה נדון כשנכין את זה לשנייה ושלישית.
ניצן הורוביץ: אני מפרסם קריאה שבה אני אומר שאני חושב שטיולים של תלמידים צריכים להתקיים בשטחי ישראל ולא בשטחים הכבושים.
ניצן הורוביץ: לפי העניין הזה אתה יכול לתבוע אותי.
ניצן הורוביץ: אני קורא בפומבי להטיל חרם.
ניצן הורוביץ: כתבתם הימנעות במתכוון מקשר כלכלי, תרבותי או אקדמי עם אדם וכו'.
יריב לוין: אם תקרא להחרים את הטיולים שמארגנת מועצה כזאת או אחרת, אז אתה יכול.
יריב לוין: .
יריב לוין: אם תאמר באופן כללי שאתה חושב שלא צריך לטייל במקום מסוים, אז.
ניצן הורוביץ: יש חברת א.א.
ניצן הורוביץ: טורס שמקיימת טיולים רק בחירבת כורכוש ליד אריאל.
ניצן הורוביץ: אני אפרסם מודעה שבה אני אגיד שלדעתי פסול לנסוע לטיולים האלה.
יעקב כץ: אם תגיד פסול.
יעקב כץ: .
ניצן הורוביץ: גם אתה אומר על הרבה דברים שאני עושה וחבריי עושים שהם פסולים.
ניצן הורוביץ: לא רק שאתה אומר שהם פסולים, אלא אתה מתבטא בצורה הכי בוטה והכי גסה בעניין הזה.
ניצן הורוביץ: אני מביא לך חוק שאסור לך לדבר?
זאב אלקין: הוא אומר שהוא לא יתבע אותך.
ניצן הורוביץ: אי אפשר לעשות פה חוק שמונע ממני להביע את דעתי בנושא מסוים.
ניצן הורוביץ: ההגדרה פה כל כך רחבה שהיא חוסמת כל אפשרות להביע דעה.
יעקב כץ: חוסמת כל אפשרות לעשות חרם על יהודים.
ניצן הורוביץ: אמר פה ח"כ אריה אלדד שחרם היא מילה תנ"כית.
ניצן הורוביץ: בתנ"ך יש לה משמעות קשה וחמורה.
ניצן הורוביץ: פה הגדרתם חרם בדברים שהם בנאליים, כמו קשר עם מישהו מחמת זיקתו לאזור הנמצא.
ניצן הורוביץ: .
ניצן הורוביץ: מה זה הדבר הזה?
ניצן הורוביץ: מה בין זה לבין חרם?
ניצן הורוביץ: החוק הזה פותח פה פתח לאלף ואחד..
ניצן הורוביץ: כל פשקוויל נכנס פה בדבר הזה.
דוד רותם: כל מי שמפרסם פשקווילים ראוי שנתבע אותו.
ישראל אייכלר: לא מן הראוי שיושב-ראש ועדת חוקה התלוצץ בהשוואת כיכר השבת לבילעין.
דוד רותם: אתה מוחה בשם תושבי בילעין או בשם המפגינים בבילעין?
ישראל אייכלר: אני מוחה בשם עם ישראל לדורותיו.
ישראל אייכלר: חרם יכול להיות גם דבר קדוש.
ניצן הורוביץ: אני חושב שההגדרה בסעיף 1 רחבה מידי, כי היא נוגעת להבעת עמדה שהיא עמדה לגיטימית גם אם איני מסכים לה.
דוד רותם: כאשר נכין את החוק לקריאה שנייה ושלישית.
יוחנן פלסנר: בשביל זה יש את הרוויזיה.
דוד רותם: הרוויזיה נתקבלה.
ניצן הורוביץ: בסעיף 2 נאמר שהמפרסם ביודעין קריאה להטיל חרם ועל פי תוכנה של הקריאה והנסיבות יש אפשרות סבירה שהקריאה תביא להטלת חרם.
ניצן הורוביץ: אני מפרסם מאמר בעיתון ועל סמך זה יחליט מישהו לבטל..
יעקב כץ: את זה הכניסו בשבילך.
דוד רותם: יבוא בית המשפט ויחליט שזו לא קריאה לחרם.
דוד רותם: חבר הכנסת הורוביץ, אני מבין שאדוני לא סומך על ועדת חוקה כשאני יושב בראשה, אבל אדוני לא סומך על בתי המשפט?
דוד רותם: בית המשפט יבוא ויאמר שמדובר פה בתביעה קנטרנית.
דוד רותם: הוא יטיל על הצד שכנגד הוצאות כפי שהוא רגיל לעשות.
ניצן הורוביץ: אולי כדאי לנסח את הדברים בצורה כזאת שימנעו את התביעות הקנטרניות האלו.
ניצן הורוביץ: הניסוח הזה מאפשר בדיוק את מה שאתה אומר.
דוד רותם: כשאנחנו נכין אותה לקריאה שנייה ושלישית אדוני יטען את זה.
איתן כבל: אני שמח על החוק הזה יותר מאשר על קודמו.
איתן כבל: כמובן שאני לא רוקד על הגגות סטפס.
איתן כבל: יש כאן סעיפים שמצריכים עיון והתייחסות מחודשת.
דוד רותם: כשנכין את זה לקריאה שנייה ושלישית נעשה את זה.
יוחנן פלסנר: אני שמח על הפתיחות שהייתה כאן לקבל את הרוויזיה ולדון מחדש בסעיפים.
יוחנן פלסנר: זה היה חוק שהוא חסר תקדים בהתנגדות הגורפת מצד כל הגופים המקצועיים.
יוחנן פלסנר: לא ראיתי דבר כזה.
דוד רותם: זו הפתיחות של חבר הכנסת אלקין.
יוחנן פלסנר: ושל יתר חברי הוועדה.
דוד רותם: בהגנה על מדינת ישראל אין פתיחות.
דוד רותם: זה רק אצלכם.
יוחנן פלסנר: שמעת מכל גורמי המקצוע את התועלת ההפוכה, את הפגיעה במדינת ישראל.
יעקב כץ: מי הם גורמי המקצוע?
יוחנן פלסנר: שמעת מאנשי משרד החוץ, שאמונים על התמודדות עם אתגר הדה לגיטימציה יום אחרי יום, שהחוק הזה יסייע.
יוחנן פלסנר: .
איתן כבל: יוחנן, לא משרד החוץ, אלא הגורמים המקצועיים במשרד החוץ.
יוחנן פלסנר: הגורמים המקצועיים במשרד החוץ, שלא חששו להביע את עמדתם למרות זהותו הפוליטית של השר במשרד החוץ והזהות המפלגתית שלו, אמרו שזה חוק שמזיק למדינת ישראל, שהוא רק טוב לצרכים פנימיים, לצרכי ניפוח חזה ולצרכים של הלהטת היצרים והרגשות.
יוחנן פלסנר: זאת הייתה הזדמנות טובה לשפר את החוק.
יוחנן פלסנר: לאחר הדיון הקודם, לאחר השינויים ולאחר שהתבררה רוח החוק חברי קדימה שחתומים על החוק הסירו את חתימתם.
דוד רותם: מה מעניין אותי מי מקדימה הוריד את החתימה שלו?
דוד רותם: אתה שוכח שקדימה עדיין באופוזיציה.
יוחנן פלסנר: אני הייתי נזהר להתקוטט עם כל גורם שלא מסכים בהכרח עם העמדה שלך.
דוד רותם: חוץ מיואל חסון אף אחד אחר לא הוריד את חתימתו.
יוחנן פלסנר: אחרים אמרו בישיבת הסיעה שהם מסירים.
דוד רותם: אף אחד מהם לא הודיע.
דוד רותם: יש פרוצדורה, יש את מזכירות הכנסת.
יוחנן פלסנר: היו הצעות יותר קונקרטיות כשדובר על לחדד את הנוסח לגבי חרם, כמו התקשרות בהסכמים, סירוב לעשות עסקים בישראל עם חברות שנמצאות ברשימות וכן הלאה.
יוחנן פלסנר: את זה אני קורא מהנוסח של התאחדות התעשיינים.
יוחנן פלסנר: אני חושב שהוא נוסח שמתמקד בחרם בין גופים, בין חברות.
יוחנן פלסנר: כאן כתוב הימנעות במתכוון מקשר כלכלי, תרבותי או אקדמי רק מחמת זיקתו לאזור יהודה ושומרון.
יוחנן פלסנר: קשר תרבותי מחמת זיקתו זה נטו עניין פוליטי.
יוחנן פלסנר: כשמישהו אומר שהוא חושב שהישובים המבודדים גורמים נזק ושלקחת לשם קבוצות זאת טעות מבחינת המדיניות הישראלית זאת אמירה פוליטית נטו.
יוחנן פלסנר: כל הסוגיה הזאת של תרבותי – פוליטי זה לגעת בליבה של הליבה של מה היא מחאה פוליטית לגיטימית.
יוחנן פלסנר: אם אנחנו רוצים להיות קונקרטיים, אז יש הגדרות מאוד ברורות מה זה חרם כלכלי.
יוחנן פלסנר: אני הצעתי כמה מהן.
יוחנן פלסנר: אני מניח שיש מומחים גדולים ממני שיכולים להגדיר.
יוחנן פלסנר: את זה אפשר למקד, לא להשאיר את זה בהגדרות כלליות של קשר תרבותי רק מחמת זיקתו לשטחים.
יוחנן פלסנר: צריך לשנות את הגדרת החרם להגדרה מקובלת על-מנת שתכלול חרם כלכלי ואקדמי.
יוחנן פלסנר: כל הסוגיה של תרבותי יותר מידי משתלבת בפוליטי.
יוחנן פלסנר: אין דרך שאני יכול לחשוב עליו שלא הופך את זה לחוק שכל כולו פגיעה בחופש המחאה, שזה משהו שאנחנו רוצים לשמר.
יוחנן פלסנר: הסעיף השני לא צריך לחול על פרטים ואזרחים פרטיים, כי אז אנחנו מגיעים למתחם הפייסבוק ולמתחם הקריאות בטוויטר של אנשים שרוצים להביע עמדה.
יוחנן פלסנר: במקום זה צריך ללכת לעולם של ישויות, גופים, תאגידים.
יוחנן פלסנר: משרד המשפטים יודע איך לנסח את זה באופן כזה שזה חל על אורגנים, על עמותות שפועלות , לא על אזרחים פרטיים שעליהם אנחנו רוצים לשמור.
יוחנן פלסנר: מה כל כך מוזר בדבר הזה?
יוחנן פלסנר: זה אלף בית של הדמוקרטיה.
יוחנן פלסנר: אם אזרח רוצה להגיד משהו בפייסבוק ניתן לו להגיד את זה, אבל ארגון שמתקשר להחרים את מדינת ישראל בחרם אקדמי ישלם מחיר.
יוחנן פלסנר: לאור הנוסח הקודם שהיה לא פחות משערורייתי אני מבין איך חלק מחברי הכנסת שקידמו את החוק הביאו את הנוסח הזה.
יוחנן פלסנר: אני רוצה לדעת האם הגורמים המקצועיים, שיש להם אחריות קצת יותר רחבה והם לא צריכים להיבחר מחר בבוקר במרכז הליכוד ולא על ידי מישהו שמנסה לזכות בקולות הימין תוך כדי התלהמות.
יריב לוין: יש להם יותר אחריות משיש לנו?
יוחנן פלסנר: אין להם את הצורך להיבחר מחר במרכז הליכוד.
יוחנן פלסנר: הם לא צריכים לעשות רושם.
יוחנן פלסנר: יש להם קביעות והם יכולים להגיד את מה שהם חושבים על ההגדרות העמומות האלו.
דוד רותם: ה צ ב ע ה אורי אורבך- בעד יעקב כץ -בעד אופיר אקוניס – בעד איתן כבל – נגד יריב לוין – בעד נינו אבסדזה – נגד נסים זאב – בעד ישראל אייכלר – בעד דב חנין – נגד יוחנן פלסנר – נגד דוד רותם- בעד זאב אלקין – בעד 8 בעד, 4 נגד.
דוד רותם: אני מבקש רוויזיה על ההצבעה.
דוד רותם: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – רוב הרוויזיה לא אושרה החוק אושר לקריאה ראשונה.
דוד רותם: על סדר היום: הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מס' 8), התשע"א-2010 של חה"כ ישראל חסון, חה"כ שי חרמש, חה"כ אורי אריאל, חה"כ דוד רותם, חה"כ דוד רותם, חה"כ משה (מוץ) מטלון וחבר הכנסת יצחק וקנין.
דוד רותם: הצעת החוק עברה ואושרה לשנייה ושלישית.
דוד רותם: מכיוון שהיו כמה השגות לגבי שני סעיפים, החלטתי לעשות רביזיה לגבי שני סעיפים בלבד ואנחנו נעסוק אך ורק בשני הסעיפים האלה.
דוד רותם: הסעיף הראשון עוסק במספר החברים.
דוד רותם: מאחר ואנחנו מדברים על הגנת הקהילתיות, דהיינו, הרצון להגן על הישובים כאשר הם קטנים, יש הצעה להוריד את מספר החברים.
דוד רותם: בחוק היום נאמר 500 בתי אב ואנחנו מציעים להוריד את זה ל-400 בתי אב.
דוד רותם: יש למישהו הערות בנושא הזה.
אורי זליגמן: לפי התמ"א מדובר על ישובים בני 500 משפחות.
אורי זליגמן: היום יש לנו כבר ישובים שמתקרבים ל-400 ועוברים.
דוד רותם: אם הם עוברים את ה-400 אז בהם לא תהיה ועדת קבלה.
אורי זליגמן: לא תהיה הרחבה.
דוד רותם: ישוב שהוא כבר יותר מ-400 אני לא צריך להגן על החוזק שלו.
דוד רותם: הוא כבר יהיה ישוב די מבוסס.
דוד רותם: לא תהיה ועדת קבלה ואם יבואו אנשים שאולי לא היו עוברים את ועדת הקבלה, לא יקרה כלום לישוב כי הישוב הוא כבר חזק, הוא עם 400 משפחות.
אורי זליגמן: אם אנחנו מדברים על ישוב מסורתי, ויש לנו מספיק ישובים כאלה, שיש שם רק אנשים מסורתיים שומרי שבת והכול.
אורי זליגמן: מה יקרה אז?
דוד רותם: יש אפשרות מסיבות אחרות שלא לאשר.
דוד רותם: קשה לי להאמין שיש כאלה אנשים שדווקא ירצו להיכנס בכוח לישוב דתי כדי לפגוע באחידות של הישוב.
דוד רותם: על כל פנים, יש גם הסתייגות מסוימת שהגיש חבר הכנסת בן ארי, אנחנו נראה מה יהיה איתה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שהמספר 400 הוא מספר גבוה מידי.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שכשאנחנו מדברים על 400 משפחות אנחנו מדברים על ישוב של אלפי אנשים בפועל וכך אנחנו מאפשרים לקהילות מכל הסוגים לבצע מיונים על רקע, דת, תרבות, שייכות.
דוד רותם: לא, יש סעיף מפורש בנושא הזה שאוסר את זה.
שלי יחימוביץ': אני יודעת שיש סעיף שאוסר, אבל מנגד יש סעיף אחר שהוא מתיר כל-כך הרבה עניינים שעל פיהם אפשר לפסול חברות של אדם.
ישראל חסון: כמו מה?
ישראל חסון: תראי לי מה מתיר?
ניצן הורוביץ: יש סעיף שאומר "המועמד אינו מתאים לחיי חברה בקהילה" בעמוד 4. או בסעיף קטן 5.
שלי יחימוביץ': אפילו: "המועמד נדר אפשרות כלכלית להקים בית בישוב הקהילתי".
שלי יחימוביץ': יכולת כלכלית זה דבר שהוא יחסי.
שלי יחימוביץ': יכול להיות שלאדם יש יכולת כלכלית של מעמד ביניים רגילה ואילו הישוב יחליט שהוא צריך over יכולת כלכלית כדי להוכיח שיש לו בטוחות.