GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצן הורוביץ: זה לא יחזיק, הארץ קטנה מידי בשביל דברים כאלה, בשביל סלקציות כאלה.
ניצן הורוביץ: לכן החוק הזה צריך לזרוק אותו מפה.
דוד רותם: אני לא אתן לך.
חנא סוייד: זה לא יכול להיות.
דוד רותם: זה יכול להיות.
דוד רותם: אדוני היושב ראש, בבקשה.
חנא סוייד: בשביל היושב ראש, בוודאי שאני מוותר.
ראובן ריבלין: רבותיי, חברי הכנסת.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת בן ארי, חבר הכנסת חנא סוויד.
ראובן ריבלין: אני מאמין באמונה שלמה שעתידה של מדינת ישראל, שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית למרות ההטחות כלפי הדמוקרטיה שלה, ולמרות הרצונות לערער על היותה מדינה של העם היהודי ששב לארצו.
ראובן ריבלין: היא מולדת של עם ומולדת של אנשים שנולדו בה המגדירים את עצמם היום כעם.
ראובן ריבלין: הדבר שהוא בעיני רבים מאיתנו, משני הצדדים, גזירה, צריך שיהפוך להיות דבר שהוא בתודעה, ייעוד, שאנחנו כולנו נאמין שנועדנו לחיות אלה עם אלה ולא נגזר עלינו לחיות אלה עם אלה.
ראובן ריבלין: כמובן שיגיעו אותם ימים שבהם נוכל להגדיר את מדינת ישראל ללא כחל וסרק כמדינה יהודית ודמוקרטית.
ראובן ריבלין: נדמה לי היום שההתפרצויות הן מרחיקות אותנו מהיעד הזה ולא מקרבות אותנו ולכן אנחנו צריכים להיות זהירים.
ראובן ריבלין: באופן טבעי, יתכן מאוד שאיש לא היה שם לב לחוק הזה ויתכן שבלי משים היא היתה עוברת בכנסת ולאחר מכן היו מתעוררים חברי כנסת רבים, המצביעים פעמים רבות מבלי שהם יודעים על מה הם מדברים, אם לא היתה הנמקה לגבי החוק עצמו.
ראובן ריבלין: כל חבר כנסת נבחר על-פי שליחותו, כל חבר כנסת מייצג את צאן מרעיתו או את האנשים אשר שלחו אותו.
ראובן ריבלין: כל אחד מביע את דבריו, כל עוד הדבר אינו נוגד לסעיף 7א שפירושו פגיעה במדינת ישראל, או הכחשה, או איזו אמירה שמתנגדת לסעיף 7א, בכל מה שקשור במדינת ישראל כמדינה יהודית ובכל מה שקשור למדינת ישראל כמדינה דמוקרטית, הוא רשאי לומר.
ראובן ריבלין: לפעמים אומרים דברים שהם קשים מנשוא באוזני השומע מכאן ומכאן.
ראובן ריבלין: כאשר ראיתי את החוק הזה, עוד בטרם התחילו הטלפונים להגיע אלי, דווקא מאנשים המאוד מקורבים לרעיון של המדינה היהודית ולאו דווקא המדינה הדמוקרטית, אבל הם חיים במחוזותיהם במדינות דמוקרטיות לעילא ולעילא ופעמים רבות הם רואים בהצעות חוק כאלה דבר שנותן לגיטימציה לפגוע בהם במחוזותיהם הדמוקרטיים.
ראובן ריבלין: לאמור: זאת הצעה שאנחנו מגישים, אנחנו לא נגענו בה.
ראובן ריבלין: זאת הצעה שהוגשה על ידי כנסת ישראל ובעיקר על-ידי היהודים בה, אז אל תטענו נגדנו שאנחנו מייצרים איזה חוקים אשר מדברים על קהילות ובסופו של דבר יש בהם נימות כאלה ואחרות של הדרת יהודים ממקומות מושבם בארצות הברית או במדינות אחרות.
ראובן ריבלין: אני באמת פניתי גם לחבר הכנסת חרמש וגם לחבר הכנסת ישראל חסון, איתם הייתי בקשר רב עוד מהכנסת הקודמת בשבתנו בוועדות אחרות, בשיתוף פעולה מלא או בהתנגדות.
ראובן ריבלין: גם עם יושב ראש הוועדה שעמדותיו הן ברורות.
ראובן ריבלין: פעמים אני תומך בהם בכל מה שקשור למדינה יהודית, פעמים אני מתנגד להן בכל מה שקשור לאופייה הדמוקרטי של מדינת ישראל.
ראובן ריבלין: יש בינינו בהחלט פער דעות רציני ביותר.
ראובן ריבלין: יש היכולים לפרש את זה משום שאני רוצה ללכת ולהיות אחר-כך יושב ראש בית"ר ירושלים - - -
דוד רותם: לא יקבלו אותך, אל תדאג.
חיים אורון: הפועל באר שבע התפנה.
ראובן ריבלין: דרך אגב, יקבלו אותי שם לפני כל אחד אחר.
ראובן ריבלין: אפילו קרמניצר לא יוכל לקחת ממני את התפקיד.
ראובן ריבלין: עכשיו אני אומר לכם.
ראובן ריבלין: מתוך דאגה וחרדה למדינתנו, שאני מאמין באמונה שלמה שהיא מדינה יהודית דמוקרטית ואין צורך להמציא איזה קשרים וירטואליים בשביל לקיים את הגשר הזה.
ראובן ריבלין: אני גם מאמין באמונה שלמה שאם לא יהיה גשר בין יהודים וערבים במדינת ישראל לא יהיה בכלל מקום לחלום על שלום במזרח התיכון.
חנא סוייד: זה יוצר גשר, אדוני?
חנא סוייד: זה יוצר גשר?
ראובן ריבלין: חכה רגע.
ראובן ריבלין: יחד עם זה אני גם נולדתי לארץ הזאת בדור כזה ואחר, במקומות שבו היו מתגוררים יהודים וערבים בירושלים כדבר מובן מאליו.
ראובן ריבלין: אבל מפעם לפעם היו דברים שהם זעזעו את אמות הסיפים ושפכו דם רע.
ראובן ריבלין: אולם היתה תנועה פוליטית, כי אנחנו הגענו 100 שנה לפני הציונות הפוליטית.
ראובן ריבלין: היתה תנועה פוליטית ציונית שהיא ראתה בחזרתו של עם ישראל למחוז חפצו ולמולדתו כיעוד.
ראובן ריבלין: היה איזה יעוד לאומי – אני לא מדבר על אותם אלה שעוד הספיקו לראות את קופות הקרן הקיימת ואת גאולות הקרקע וכל מיני דברי אחרים.
ראובן ריבלין: כשראיתי את החוק הזה ואני יודע שהוא גם בצילו של פסק דין של קעדן, אשר במידה רבה יצר איזה מצב שבו אמות הסיפים של הציונות זועזעו משום שיש מקומות שעדיין צריכה הציונות לקיים את הרעיון שיהודי צריך להתיישב.
ראובן ריבלין: אני מדבר על גבולות ישראל ולא על גבולות ארץ ישראל שגם על זה יש ויכוחים.
ראובן ריבלין: ואז באתי ורציתי לראות איך מונעים מכנסת ישראל, לאחר שהחוק הונח לקריאה שנייה ושלישית.
ראובן ריבלין: אני מצטער שחברי כנסת שנמצאו באולם לא היפנו את תשומת לבם של חברים אחרים לבוא ולראות במה מדובר ובמה יכול הדבר להתפרש.
ראובן ריבלין: רק כשזה הגיע לקריאה שנייה ושלישית והיה מונח כבר על שולחן הכנסת - רק עם הסכמת יושב ראש הוועדה אני יכול להחזיר את זה לדיון כזה.
ראובן ריבלין: את סעיף 124 יכול להפעיל רק יו"ר הוועדה.
ראובן ריבלין: החוק אינו יותר חוק של איש אלא של הוועדה עצמה.
ראובן ריבלין: לא במאמץ קל ניסיתי וגם הצלחתי לשכנע.
ראובן ריבלין: היה לי קל מאוד לשכנע את היוזמים, את שני השלישים של היוזמים, חבר הכנסת חסון וחבר הכנסת חרמש, לא בקלות רבה, שיש דברים שיש בהם יעוד או שיש בהם איזו מטרה שאינה מטרת אפליה אלא מטרה לא להפלות צד אלא לאפשר לצד אחר לבסס את קיומו ואת נוכחותו במקומות מסוימות.
ראובן ריבלין: נגיד שיש צורך ויש לנו חברה ערבית גדולה שיושבת בנגב ובגליל.
ראובן ריבלין: מדוע שלא נייחד חוק למשימות לאומיות ונעשה אותו כחוק אשר לא בא להפלות, לפחות בכותרת, אלא בא לאפשר איזו העדפה כדי לקיים איזה צורך לאומי.
ראובן ריבלין: מכאן אני מצטט את חבר הכנסת שי חרמש.
ראובן ריבלין: אני חושב שאנחנו חיים בארץ הזאת.
ראובן ריבלין: הערבים חיים במקומותיהם והיהודים חיים במקומותיהם.
ראובן ריבלין: בין היהודים החרדים חיים במקומותיהם.
ראובן ריבלין: אנחנו יצרנו לעצמנו לא גטאות אלא קהילות קהילות וגם בלי החוק הזה היינו מסתדרים טוב מאוד.
ראובן ריבלין: אבל החוק הזה הוא עובדה קיימת ואני ביקשתי לקיים את הדיון בשני נושאים אלה כי הבנתי כי אחרת צריך להביא אותו כמות שהוא להצבעה.
ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שבעצה אחת עם חבריי הסכמנו להביא את הדיון.
ראובן ריבלין: אני יודע שאותם אלה שהתנגדו לחוק, חברת הכנסת יחימוביץ, בוודאי לפירוש שניתן לו על-ידי יוזמי החוק, הוא דבר שלא יתקבל על דעתם של רבים מחבריי וכל אדם באמונתו יחיה.
ראובן ריבלין: אני רק ביקשתי להפוך את החוק לצורך של משימה.
ראובן ריבלין: יש, למשל, אזורי עדיפות לאומית.
ראובן ריבלין: להשאיר אותם בעדיפות לאומית.
ראובן ריבלין: נדמה לי שהמפה או הגדרה של עדיפות לאומית היא פרובלמאטית.
ראובן ריבלין: יש לנו את חוק הנגב ויש לנו את חוק הגליל.
ראובן ריבלין: אני מציע פשוט להקהות מעט כי החוק הזה יבוא לקריאה שנייה ושלישית.
ראובן ריבלין: יש אפשרות החוק, החוק כפי שהיה, נצביע ואנחנו יכולים למצוא עצמנו במצב שלאחר ההצבעה נימצא עם חוק כזה בספרי חוקי מדינת ישראל .
ראובן ריבלין: אני מבקש להציע הצעת פשרה, שאולי מורי ורבי זאב ז'בוטינסקי היה אומר: או לי מייצרי ואוי לי מיוצרי.
ראובן ריבלין: אני רוצה להציע הצעה לכנסת על-מנת שנוכל להסביר שחוק זה בא באמת לצורך משימות לאומיות מבלי רצון לקפח אחרים.
ראובן ריבלין: דיברתי עם מנהל מקרקעי ישראל שיש איזה דבר שמקצים ליהודים ומקצים לערבים.
ראובן ריבלין: זה דבר שבעיניי הוא הזוי אבל הוא דבר שקיים היום במערכת.
ראובן ריבלין: דרך אגב, הרבה מהקהילות הערביות שמחות בכך, כי הן לא היה שמחות כל-כך אם היה הדבר מביא לצורך עירוב.
ראובן ריבלין: אני יודע גם את כל אותן בעיות הקיימות עם הקרקעות המוקצבות שהן היו קרקעות מופקעות וכל הדברים האלה.
ראובן ריבלין: אני מדבר כרגע על חוק זה ומבקש מהכנסת.
ראובן ריבלין: אמרתי לחברים, אם אתם תסכימו לאותם שינויים שלא יעקרו את אותה ביקורת שקיימת אבל לפחות יסבירו אותה בצורה כזאת או אחרת ויתנו פנים, אני אפילו מוכן להסכים ולהצביע בעד חוק זה, שברמה העקרונית חשבתי שאין בו צורך בכלל, אין בו צורך.
חיים אורון: איך זה משפיע על הנגב?
ראובן ריבלין: אני מוכן לומר לך שאם אתה תוכל לענות על השאלה ששאלתי, אודה לך מאוד.
שי חרמש: הוא יודע את התשובה.
ראובן ריבלין: קודם כל, אני רוצה לבוא ולומר שלא יכול להיות שבארץ ישראל יהיה חוק כזה על כל ארץ ישראל.
אחמד טיבי: אדוני, אמרת שתצביע בעד החוק?
ראובן ריבלין: אמרתי שאם יתקנו אותו, לפחות יסירו ממנו סטיגמה שהיא קשה.
ראובן ריבלין: גם ההפחתה ל-400 היא חשובה.
ראובן ריבלין: היה לנו ויכוח - - -
אחמד טיבי: אגב, אנחנו נצביע נגד ההסתייגות הזאת.
ראובן ריבלין: אני יודע.
ראובן ריבלין: חבר הכנסת טיבי, אם הייתי שתגיע 5 דקות מאוחר יותר, הייתי ממתין.
ראובן ריבלין: אני כבר אמרתי 7 דקות קודם לכן כמה דברים שאתה עכשיו מעורר אותם.
ראובן ריבלין: אני אומר ששני התיקונים האלה הם תיקונים מינימאליים שאנחנו חייבים כדי באמת לשוות לפניה של מדינת ישראל את מגמתנו האמיתית והעיקרית, אני מאמין של רוב אזרחי ישראל.
ראובן ריבלין: אני לא בטוח של כולם אבל של רוב אזרחי ישראל הבאים ואומרים שלא נגזר עלינו לחיות יחד אלא נועדנו.
ראובן ריבלין: יש לנו קשיים גדולים, משני הצדדים, שלא תהיינה אי הבנות.
ראובן ריבלין: יש כאלה אשר לא מוכנים בכלל להכיר בכלל ברעיון שמדינת ישראל תהיה מדינה יהודית.
ראובן ריבלין: בצד האחר, לא פחות חמור, שיש כאלה שחושבים שאנחנו יכולים לקיים מדינה יהודית ושהיא תהיה דמוקרטית.
ראובן ריבלין: לא באתי לשטוח את בקשתי בפניכם ולא להתחנן עליה.
ראובן ריבלין: אני חושב ששני הדברים האלה, בעזרתם של היועצים המשפטיים, לא נמשכו שעה ולא שעתיים אלא ימים ושבועות.
ראובן ריבלין: נמצאים פה שלושת חבריי.
ראובן ריבלין: היו לנו הרבה דיונים יחד.
ראובן ריבלין: בסופו של דבר שאלו אותי שאלה אחת: ואם נסכים לשינויים האלה, האם תתמוך?
ראובן ריבלין: ברמה האישית, אני לא מחייב אף אחד, אמרתי מתוך ההתלבטויות הגדולות והקשות, במבחן הרע במיעוטו, אני אתמוך בחוק אם אכן יקבלו את בקשתי.
ישראל חסון: אדוני היושב ראש, אדוני יושב ראש הכנסת.
ישראל חסון: הדיון פה הוא על שני סעיפים בחוק.
ישראל חסון: אני מצטער מאוד שאדוני לא השתתף איתנו מהתחלה ואני מצטער ששלי הולכת כי אני רוצה לענות לה על כמה דברים שהיא אמרה.
שלי יחימוביץ': אני מתנצלת, אני צריכה להיות במקום אחר.
שלי יחימוביץ': הודעתי שאני לא משתתפת בהצבעות באופן עקרוני.
ישראל חסון: הצעת החוק במתכונתה המקורית היתה נגב גליל.
ישראל חסון: כשהיא הונחה היא היתה נגב גליל.
ישראל חסון: אדוני היושב ראש, זאת היתה הצעת החוק במתכונתה הראשונית.
ישראל חסון: מי שביקש לשנות את זה מטעמים משפטיים חוקתיים וכדומה, זה היה משרד המשפטים, לא אנחנו.
ישראל חסון: זה נכפה עלינו.
ישראל חסון: זאת אומרת שפה בעצם אנחנו כיוונו לאותה כוונה.
ישראל חסון: עכשיו אני רוצה לומר משהו לחבריי, שאני שומע אותם כבר הרבה זמן מדברים על החוק הגזעני.
ישראל חסון: דרך אגב, ניצן, אני מוכרח להגיד לך, שהטרמינולוגיה שאתה השתמשת מזעזעת אותי.
דב חנין: החוק מזעזע.
ישראל חסון: דב, יכול להיות שהחוק הוא לא לרוחך, אבל בוא לא נחלק ציונים אחד לשני, בסדר?
ישראל חסון: אני לא חושד בך שאתה נוטה לכאן.
ישראל חסון: אני חושב שאתה מתכוון לדברים טובים.
חנא סוייד: אז להגיד שהחוק הוא מהולל?
ישראל חסון: השימוש במונחים של סלקציה וגטו.
ישראל חסון: רבותיי, ג'ומס, כל ההתיישבות בנגב ובגליל, כולל הישוב שאתה גר בו, מקיים את ועדות הקבלה האלה.
חיים אורון: אין ויכוח על ועדות קבלה.
חיים אורון: על פי איזה קריטריונים?
שי חרמש: באותם קריטריונים של החוק.
ישראל חסון: אני רוצה לדבר עכשיו על כל ההתחסדות.
ישראל חסון: אדוני יושב ראש הכנסת.
ישראל חסון: בדיון הראשון שהתקיים פה ישבתי עם חבריי חברי הכנסת הערביים.
ישראל חסון: אמרתי להם שאין מקום אחד במזרח התיכון שמתקיים בו קיום הדדי, עם כבוד הדדי עם שמירה כמו בגליל.
ישראל חסון: אין מקום אחד כזה.
ישראל חסון: איך הגענו לזה?
ישראל חסון: איך זה נוצר?
ישראל חסון: דרך איזה כלים זה נוצר?
ישראל חסון: הרי הם יודעים דרך איזה כלים הדבר הזה נוצר.
ישראל חסון: מה קרה?
ישראל חסון: פתאום קמים אנשים, שהם לא בהכרח רוחשי טוב ומנסים לקרקע את הכלים האלה.
ישראל חסון: בגלל זה החוק הזה נוצר.
ישראל חסון: החוק הזה לא נוצר בכדי ליצור כלים חדשים כדי ש "יענו אותם".
ישראל חסון: החוק הזה נוצר בכדי להגן על הכלים שממילא קיימים, שממילא משתמשים בהם.
דב חנין: כדי לעקוף את החלטות בג"צ.
שי חרמש: בג"צ אמר שהוא משאיר את זה לכנסת.
חנא סוייד: חבר הכנסת חסון, אתה מתאר דיבורים שלא היו ושאני לא זוכר אותם.
דוד רותם: אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
ישראל חסון: הדיון היה פה.
חנא סוייד: אני לא זוכר.
דוד רותם: חבר הכנסת סוויד, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
ישראל חסון: אתה לא זוכר?
ישראל חסון: תבדוק.
דוד רותם: כי אתה לא מפסיק להשתולל.
דב חנין: להשתולל?
דב חנין: חבר הכנסת סוויד האחרון בכנסת.
חנא סוייד: אתה עשית תקדים היום.
חנא סוייד: תמיד כדרכך אתה עושה תקדים.
ישראל חסון: דב, אני מתעקש שהכנסת הזאת ואני מצטער על חלק מהדברים שהיושב ראש אמר.
ישראל חסון: אני מתעקש שהכנסת הזאת תתנצל התנצלות רבתי בפני הגליל והנגב.
ישראל חסון: תתנצל על-כך שבעצם שאנחנו בכנסת הזאת אומרים להתיישבות: אתם נקטתם עד היום בקווים גזעניים.
ישראל חסון: זה מה שהם עשו.
ישראל חסון: החוק הזה מצלם את המצב.
ישראל חסון: אתה יודע מה, אדוני היושב ראש?
ישראל חסון: החוק הזה מחשק אותם יותר.
ישראל חסון: עד היום הם יכלו לעשות את זה  בדרכים אחרות והחוק הזה מחשק אותם.
חיים אורון: ישראל, לכן משנים היום תקנונים בגליל כדי להתאים אותם לחוק הזה?
חיים אורון: אני אספר לכם איפה.
חיים אורון: אנשים שאני מכיר אותם אישית משנים את התקנונים הזה עכשיו.
שי חרמש: הם מחכים לחוק.
שי חרמש: כל אחד מכיר אנשים אחרים.
ישראל חסון: ג'ומס, אנשים ניסו לשנות תקנונים.
ישראל חסון: כל התקנונים הגיעו לעיונו ולשולחנו של היועץ המשפטי לממשלה והוא אישר אותם.
חיים אורון: לא, אתה לא מבין מה אני אומר.
ישראל חסון: אני מבין מאוד, אני חושב שאתה לא מכיר את הדברים.
דוד רותם: חבר הכנסת חיים אורון, רצית להצהיר איזו הצהרה?
חיים אורון: אני רוצה לומר באופן ברור לגמרי.
חיים אורון: בקיבוצי ישנה ועדת קבלה.
חיים אורון: הויכוח הוא לא על קיומן של ועדות קבלה בישובים שיש להם מאפיינים של שותפות ביניהם.
חיים אורון: בקיבוצי מתנהל עכשיו ויכוח גדול איך קיבוץ להב יגדל.
חיים אורון: ציר המחלוקת הוא כזה: ככל שיהיו יותר שותפים, החברים החדשים, גם בהרחבה, כולל בנכסים שנצברו במשך 60 שנה, ככל שזה יותר, יש יותר הצדקה לבוא ולומר אנחנו רוצים לדעת מי השותפים שלנו.
חיים אורון: לא המצאתי את זה עכשיו.
חיים אורון: ככל שזה יהיה פחות, עד לקצה שאין שום דבר, אין לנו יכולת להגיד מי יהיה השותף שלנו.
שי חרמש: ואז לא תקלוט אף אחד.
חיים אורון: ככל שיש בקיבוצים שנשאר רק המרכיב של השכן, כך להב צריך להיות כמו להבים.
חיים אורון: ככל שיש יותר מרכיבים, למשל, כמו שאני חי עד היום, שכל הנכסים שלי כולל הבית שלי, אני שותף עם השכן שלי, יש לי זכות עם מי אני רוצה להתחלק בבית.
חיים אורון: אל תעבירו את זה משם.
חיים אורון: אתם יודעים שהיום בישובים קהילתיים רבים משנים תקנונים ונופלים בהצבעות.
חיים אורון: כמה רוב צריך?
אורי זליגמן: 75%.
חיים אורון: צריך רוב של 75% ונופלים ברוב קטן כי לא מצליחים.
חיים אורון: הישוב הקהילתי עם 300 נפשות, 20 שנים אחרי שהוא קיים, יהודי ציוני, דמוקרטי ועוד משהו בשביל ליצור את הגדר.
חיים אורון: אל תגידו שאני נגד.
חיים אורון: זכותו של ישוב, גם באמירים וגם בנווה שלום.
חיים אורון: הייתי עם חנא סוויד בנווה שלום.
חיים אורון: כשאמרו לי שבנווה שלום אם יש יותר שתי משפחות יהודיות או ערביות, לא קולטים עד שיישאר האיזון כי זה התקנון שלהם, אני חושב שזה תנקן נכון מבחינתם וראוי לאפשר להם לקיים אותו.
ישראל חסון: למה זה לא נכון לצד השני?
מיכאל בן-ארי: שבכל מקום יסכימו.
מיכאל בן-ארי: אתה לא נתת לי לדבר פעם אחת, כולם מדברים 14 פעמים.
דוד רותם: תפנה בבקשה לוועדת האתיקה ותגיד שאני מפלה אותך.
מיכאל בן-ארי: זה שאני יושב מימינך זה לא אומר שאתה צריך להפלות אותי.
חיים אורון: אמרתי את זה לפרוטוקול בפעם הקודמת ואני אומר את זה גם היום.
חיים אורון: למרות שאין לי פה זכות הצבעה, אני יודע שאני נציג לא רק של עצמי.
חיים אורון: אני חושב שזכותו של ישוב לקיים מאפיינים ייחודיים אמיתיים.
חיים אורון: אם המילה אמיתיים איננה – זאת אומרת, טבעוניים, ערבים-יהודים, הומוסקסואלים וגם קיבוצניקים.
חיים אורון: דתיים על אחת כמה וכמה.
חיים אורון: אם בסוף מתברר שלא נשאר שום דבר חוץ מהרצון להקים גדרות על-פי נוחיותי, אם זה כלפי ערבים, אם זה כלפי נכים, אז אני מתנגד לזה.
חיים אורון: זה מה שיש בחוק הזה.
דוד רותם: אחרון הדוברים, מרדכי קרמניצר.
אחמד טיבי: תקשיב, אתה לא יכול לנהל את הישיבה כמו שאתה רוצה.
אחמד טיבי: הערתי הערת ביניים אבל ביקשתי רשות דיבור.
דוד רותם: חבר הכנסת אחמד טיבי, סגן יושב ראש הכנסת.
דוד רותם: אני למדתי פעם מיושב ראש הכנסת, שהיושב ראש קובע את אופן ניהול הישיבה.
אחמד טיבי: מה, אתה יכול באופן שרירותי למנוע ממני לדבר?
דוד רותם: כך אמר לי היושב ראש.
אחמד טיבי: לא, לא אמר לך את זה.
דוד רותם: אמר לי.
דוד רותם: בבקשה, מרדכי קרמניצר.
אחמד טיבי: אני לא אמשיך, אתה צריך להוציא אותי.
אחמד טיבי: אתה יכול למנוע ממני זכות דיבור בחוק גזעני נגד ערבים.
דוד רותם: אני לא יכול?
אחמד טיבי: אם הייתם מציעים - - -
חנא סוייד: אתם אתה לא נותן לנו זכות דיבור - - -
מיכאל בן-ארי: לך לערפאת, לך לערפאת.
מיכאל בן-ארי: לך לרוצחים שלך, לך לרוצחים שלך.
אחמד טיבי: אתה לא רוצה לתת לי לדבר?
דוד רותם: פעם שלישית, תצא החוצה, בבקשה.
דוד רותם: אני מבקש שתצא החוצה.
חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אם אתה לא - - -
אחמד טיבי: על הגב שלנו.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, פעם ראשונה, פעם שנייה, פעם שלישית, נא לצאת.
אחמד טיבי: לא רוצה לתת לי זכות דיבור על-מנת להביע את דעתי.
מיכאל בן-ארי: 5 פעמים דיברת פה.
אחמד טיבי: סתום את הפה, פרחח.
דוד רותם: בן ארי, אתה יוצא החוצה גם.
דב חנין: הוא העיר הערות ביניים, הוא לא דיבר בדיון.
דוד רותם: הוא דיבר בדיון.
אחמד טיבי: לא דיברתי.
דב חנין: אני מציע לך לשנות את החלטתך, הוא לא דיבר בדיון.
אחמד טיבי: לא דיברתי בדיון.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, אתה דיברת בדיון יותר מפעם אחת.
דב חנין: הוא קרא קריאת ביניים.
אחמד טיבי: אתה משקר ביודעין, אתה משקר.
אחמד טיבי: יש הערות ביניים ויש זכות דיבור.
דוד רותם: אדוני ייצא בבקשה החוצה.
אחמד טיבי: יש כאלה שמהגרים ויש כאלה שיוצאים כדי לחזור.
דוד רותם: אדוני יחזור להצבעה.
אחמד טיבי: אגב, הייתי מצפה מיושב ראש הכנסת שיגיד מילה על ההתנהגות שהיא לא פרלמנטארית.
דוד רותם: תודה רבה חבר הכנסת טיבי.
מרדכי קרמניצר: זה מצער.
מרדכי קרמניצר: התיקון של הפחתת המספר מ-500 בתי אב ל-400 הוא תיקון קוסמטי שלא מתמודד עם הבעייתיות העיקרית של החוק.
מרדכי קרמניצר: הבעיה היא לא בישובים שיש מאפיינים מיוחדים.
מרדכי קרמניצר: יש סעיף מפורש שמדבר על מאפיינים ייחודיים, לכן כל ישוב שיש לו מאפיין ייחודי, הישובים האלה יכולים לקיים ועדות קבלה ולשמור על האפיון הייחודי.
מרדכי קרמניצר: לא על זה הויכוח.
מרדכי קרמניצר: אני לא טענתי אף פעם נגד ישובים עם מאפיינים ייחודיים.
מרדכי קרמניצר: הויכוח הוא על סעיפים  אחרים כגון הסעיף הזה שאומר: "חוסר התאמה של המועמד למרקם החברתי תרבותי של הישוב הקהילתי", שזה פותח פתח למנוע, קודם כל, הצטרפותם של ערבים ובשנית הצטרפותם של יהודים שהם לא יחסנים והם שייכים לכל מיני קבוצות שלא נחשבות למיוחסות בחברה הישראלית.
מרדכי קרמניצר: זאת המשמעות האמיתית.
שי חרמש: אני גר בקהילה, אני לא יחסן.
דוד רותם: שי חרמש, אני קורא לך לסדר פעם שלישית.
קריאה: אתה הרבה יותר גרוע מיחסן, אתה גזען ופשיסט.
שי חרמש: אתה חצוף.
דוד רותם: אדוני, נא לצאת החוצה.
קריאה: אני מצטער.
דוד רותם: אתה יוצא החוצה.
קריאה: אני לא יוצא.
דוד רותם: צא החוצה אחרת הסדרים יוציאו אותך, נא לצאת.
שי חרמש: לקרוא לי יחסן בכפר עזה?
שי חרמש: חצוף אתה.
דוד רותם: נא לצאת החוצה.
מרדכי קרמניצר: דבר אחד לא צריך לעשות וזה להיתמם.
מרדכי קרמניצר: הצטברה פרקטיקה במשך שנים של עבודה של ועדות קבלה.
מרדכי קרמניצר: אנחנו יודעים שוועדות הקבלה הן מחסום בעיקר משום שערבים לא פונים וקליטתם של אתיופים, של מזרחיים, של פגועי נפש, של אימהות חד הוריות, של אנשים מבוגרים מידי ושל כל מיני קבוצות כאלה.
מרדכי קרמניצר: אם זאת לא יחסנות אני לא יודע מהי יחסנות.
מרדכי קרמניצר: כך פועלות ועדות הקבלה.
מרדכי קרמניצר: החוק הזה בא לתת להן הכשר.
מרדכי קרמניצר: על פי ההיגיון של החוק הזה, גם שכונה קטנה בעיר יכולה לבוא ולומר: גם לי מותר לשמור על האופי התרבותי המיוחד שלי, שכונה יהודית חילונית.
מרדכי קרמניצר: אנחנו לא רוצים שיבוא לכאן ערבי.
מרדכי קרמניצר: זה לא יותר טוב ממכתב הרבנים.
מרדכי קרמניצר: זה גרוע שהכנסת נותנת לזה גושפנקא, שיושב ראש הוועדה אומר בראיון לגלי צה"ל: אני רוצה לאפשר לישוב יהודי ציוני, שמה שמייחד אותו זה שהוא מציין את יום השואה, את יום הזיכרון ואת יום העצמאות, למנוע מערבי שלא שירת בצבא ולא שירת שירות לאומי לבוא ולהצטרף לישוב כזה, אני טוען שזה דבר אנטי יהודי, לא דמוקרטי, במובן הכי עמוק.
דוד רותם: מוטקה קרמניצר, בתור האדמו"ר של הרשימה החדשה לא ביקשתי ממך להטיף לי מוסר.
מרדכי קרמניצר: אני לא מטיף לך מוסר.
דוד רותם: אני רוצה להבין, אתה מדבר פה בשם עצמך.
דב חנין: איזה אדמו"ר?
דוד רותם: האדמו"ר של הרשימה החדשה.
דב חנין: באמת למה להוריד את הדיון.
חיים אורון: נכון שלאורחים יש פחות זכויות מחברי כנסת אבל אפשר לשמור על כבודם.
דוד רותם: אני לא מוכן שאף אחד לא יטיף לי מוסר, מה אני אגיד ומה אני לא אגיד.
דב חנין: אתה פוגע בכבודם של אורחי הכנסת.
דב חנין: אין שום מקום  להערות אישיות.
שי חרמש: הם פוגעים בכבודנו.
דוד רותם: אף אחד לא יטיף לי מוסר על דברים שאני אמרתי.
דב חנין: הוא לא הטיף לך מוסר, הוא התווכח לגופו של עניין.
דוד רותם: לא נכון, הוא אמר שאני אמרתי דברים כאלה וכאלה.
דב חנין: הוא התווכח לגופו של עניין.
דב חנין: זה לא מכובד.
דוד רותם: אני לא מוכן שאורח בוועדה יטיף לי מוסר.
דוד רותם: הוא בא לדבר על החוק.
חיים אורון: זכותו המלאה לבוא לכנסת ולהגיד לנו, כמו שאומרים לי מהבוקר עד הערב.
חיים אורון: עכשיו אני נגד לתת תקציבים לירושלים אז אומרים לי: אתה בוגד בירושלים.
חיים אורון: ביקשתי לסתום את הפה למישהו?
חיים אורון: מהבוקר עד הערב אומרים לי.
חיים אורון: הוא מתווכח איתך בסדר גמור, זאת זכותו.
דוד רותם: אין לו זכות להגיד לי.
חנא סוייד: הם רוצים שזה יגיע כמו שקרה בטוסון אריזונה, שמישהו קיבל כדור.
שי חרמש: מישהו קורא לנו יחסנים, תסלח לנו.
שי חרמש: זה לא קומפלימנט, אורון.
קריאה: הצעת החוק - - -
שי חרמש: תעברי את מה שאני עובר ותקראי לי יחסן, חצופה.
דני דנון: לא שמעת?
דני דנון: קראו לך גזען ופשיסט.
דני דנון: זה המכובדות של האורחים.
מרדכי קרמניצר: אני מבקש לומר שגם אם המספר יורד ל-400 וגם אם הוא יצומצם אזורית בנימוק שזה נועד לאפשר העדפה לרוב באזורים האלה, שזה קונספט מאוד מוזר במדינה דמוקרטית, הוא יישאר חוק שלא מתיישב לחלוטין עם ההיסטוריה היהודית, שעומד בניגוד גמור לכך שאנחנו היינו מיעוט שרדפו אותנו בתחום הדיור.
מרדכי קרמניצר: הוא לא מתיישב עם היותנו מדינה יהודית שיש לנו אחריות כלפי יהודי העולם.
מרדכי קרמניצר: זה יהיה מודל פעולה לאנטישמים בעולם כלפי הדרת יהודים ממקומות ישוב שונים.
שי חרמש: הם לא זקוקים לזה.
דוד רותם: עוד מילה אחת ואתה בחוץ.
מרדכי קרמניצר: לכן זה חוק שנועד לפגוע בנשמת אפו של המשטר דמוקרטי שהיא הזכות לשוויון.
מרדכי קרמניצר: השאלה כאן היא לא מה קהילה רשאית והאם אדם רשאי לבחון את שכנו.
מרדכי קרמניצר: השאלה היא למה המדינה רשאית, כשהיא מקצה קרקע ונותנת טובות הנאה כלכליות?
מרדכי קרמניצר: מדינה איננה רשאית להקצות קרקע תוך פגיעה בשוויון.
מרדכי קרמניצר: זה חוק שנועד לאפשר פגיעה בשוויון ולכן הוא חוק אנטי דמוקרטי ואנטי יהודי במהות שלו והשינויים האלה לא משנים דבר.
חנא סוייד: אני באמת מבקש להתייחס לדברים - - -
מיכאל בן-ארי: סליחה, אני מוחה.
מיכאל בן-ארי: הוא דיבר 6 פעמים ואני עדיין לא דיברתי, אני מבקש למחות.
דוד רותם: אני אתן לך לדבר אחרון.
חנא סוייד: אני רוצה להתייחס לדברי הטעם שהיושב ראש אמר כאן.
חנא סוייד: ראשית, לגבי ההקדמה, לגבי הרגע.
חנא סוייד: כאילו שאנחנו צריכים בארץ הזאת דברים שמאחדים אוכלוסיות, שמאחדים קהילות ביחד.
חנא סוייד: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, זה בדיוק ההיפך הגמור ממה שצריך.
חנא סוייד: דבר שני שהוא במטרות.
חנא סוייד: אני מבין שהיושב ראש רוצה להכין איזו הגנה לחוק הזה, שהפריבילגיות שהחוק הזה נותן לקבוצה מסוימת הם למטרה ראויה, הם למטרה לאומית.
חנא סוייד: המטרה הלאומית במקרה הזה, כפי שדובר כאן קודם, זה ביזור אוכלוסיה.
חנא סוייד: צריך לעודד אוכלוסיה לעבור לגור או לעבור לנגב או לגליל ולכן כאן ההוספה של הנגב והגליל.
חנא סוייד: אני אומר לך אדוני היושב ראש, זה לא לוגי, זה לא הגיוני לחלוטין.
חנא סוייד: כי החוק הזה יוצר עכבות, יוצר בעיות, יוצר יותר תנאים, מקשה על מי שרוצה לגור בישוב מסוים.
חנא סוייד: הוא לא פותח שערים.
חנא סוייד: להיפך, הוא סוגר שערים.
חנא סוייד: לכן אם אתה מביא אותו בקונטקסט של לעודד ביזור אוכלוסייה, אתה יוצר בדיוק את ההיפך הגמור.
חנא סוייד: אני חושב כך, זה ההיגיון שלי.
חנא סוייד: עם הלוגיקה שלי אני אומר שאתה לא יכול לטעון מצד אחד שאתה מעודד ביזור של אוכלוסייה, ומצד שני אתה יוצר עכבות, אתה יוצר מכשולים בפני הביזור של האוכלוסייה.
חנא סוייד: לכן שני הדברים האלה הם ממש מנוגדים לרצון הטוב שהיושב ראש השמיע כאן.
חנא סוייד: אני רוצה להגיד שכל הישובים שהוקמו בנגב ובגליל בעשורים האחרונים, החוק הזה, גם אם זה 400 וגם אם זה 500, לא מחריג אותם.
חנא סוייד: כל הישובים מלבד הישובים ההיסטוריים כמו בית שאן, טבריה, צפת.
חנא סוייד: כל הישובים שהוקמו משנת 1980 ועד היום, החוק הזה תופס לגביהם.
חנא סוייד: לכן בעצם כל התיקונים האלה הם רק קוסמטיקה ריקה שלא מוסיפה שום דבר לחוק.
טלב אלסאנע: אני מבקש להירשם.
דוד רותם: אני סגרתי את הרשימה.
דוד רותם: אי-אפשר להגיע בדקה האחרונה ולהגיד אני רוצה לדבר.
טלב אלסאנע: זכותי להירשם ואני מבקש רשות דיבור.
טלב אלסאנע: אתה לא יכול לעשות סתימת פיות.
מיכאל בן-ארי: אני שומע פה את הצדקנות של אנשי דו הקיום.
מיכאל בן-ארי: חבר הכנסת חנא סוויד אמר שמאחדים קהילות יחד.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה לעשות קצת תזכורת גם לבחור שקודם צעק פה לחבר כנסת נכבד כמו שי חרמש.
מיכאל בן-ארי: מי כאן פשיסט ומי זה גזען?
טלב אלסאנע: תראו מי מדבר?
מיכאל בן-ארי: אני לא מרים טלפון להנייה, יה חתיכת מחבל.
מיכאל בן-ארי: אני לא מרים טלפון להנייה.
טלב אלסאנע: לפי פסקי ההלכה של הרבנים.
טלב אלסאנע: בוועדה ה זאת, שאתה יושב בראשה.
טלב אלסאנע: איזה חוקים אתה מביא לכנסת.
מיכאל בן-ארי: אני אזכיר פה לכולם.
מיכאל בן-ארי: לפני 4 שנים ישוב שנקרא פקיעין, התנכלות לתושבים היהודים שם.
מיכאל בן-ארי: פרעות, פוגרומים.
מיכאל בן-ארי: היום פקיעין היא נקייה מיהודים.
מיכאל בן-ארי: לא שמענו פה את כל הצדקנים האלה שבאים ואומרים גזענות ופשיזם.
מיכאל בן-ארי: לפני שלושה ארבעה שבועות ראש המועצה המקומית מוחמד ח'ייר אמר שיהודים לא יכנסו לפקיעין.
קריאה: יהודים כמוך, יש שם עדיין יהודים.
מיכאל בן-ארי: זרקו משם את כל היהודים.
מיכאל בן-ארי: עומד פה חבר הכנסת הורוביץ שמצדיק את הגזענות של אנשי מר"צ, שבשבת הפגינו עם דגלי אשף ביפו נגד – הם קוראים לזה התנחלות של יהודים, התנחלות של יהודים.
מיכאל בן-ארי: כי הם באים בעמותה אז הם מתנכלים.
מיכאל בן-ארי: אז אם אלה המדדים, אז בואו נבדוק את העמותות שמממנות.
מיכאל בן-ארי: אתם מתנגדים לבדוק את העמותות האלה שמממנות את ההשתלטות על הגליל והנגב.
מיכאל בן-ארי: אם אתה לא יודע מספיק, תשאל את חבר הכנסת הזה שנותן טלפון להנייה הוא יספר לך על הרצון שלו.
מיכאל בן-ארי: הוא קורא לאדמות שלך אדמות הבדואים.
מיכאל בן-ארי: גם לבית שלך הוא קורא אדמות הבדואים, שלא תתבלבל.