GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה דיין: אני אכן, מה שעושים פה, מה שמוצע פה, זה ההרכב המקובל בשרעיים, בוועדה השרעית.
משה דיין: שם מלכתחילה, משרד המשפטים חשב שלוועדת בחינות בדין כזה, במחילה מכבוד חברי הכנסת, זה לא בדיוק מתחבר, לקביעת תוכן של בחינה.
משה דיין: שאלה, זה ירש את זה ונפטר בזה והתחתן עוד פעם וזה, מה התשובה, וגם לקביעת התשובות הנכונות והערעורים אחרי זה שמישהו אומר – אני כתבתי נכון, לא נכון, והבדיקה, זה הסמכות של ועדת הבחינות.
משה דיין: אנחנו חשבנו מלכתחילה, בזמנו, בשנת 2001, כמדומני, זה היה פה בכנסת, איזה פרי פשרה עם חברי הכנסת המוסלמים דאז.
משה דיין: הם הגיעו למסקנה שזה טעות.
משה דיין: אני הראיתי אתמול בחדרי, ישב אתי חבר הכנסת עמאר, אני הראיתי לו פרוטוקול של הוועדה לבחירת קאדים שרעיים, שאומרים שני חברי כנסת, מהבית הזה, מה לנו ולזה?
משה דיין: כל אחד, היו צריכים לבחור, אמר – מה לנו ולזה?
משה דיין: והוועדה קיבלה החלטה, כוועדה, שצריך ליזום את השינוי הזה.
משה דיין: ושר המשפטים גם אמר שצריך ליזום ואני מקווה שזה ייעשה בהקדם.
דוד רותם: מה יהיה?
דוד רותם: להוציא את חברי הכנסת?
משה דיין: לא, חס וחלילה, אני מפחד.
משה דיין: אני צריך לבוא עם מאבטח לפה.
דוד רותם: אתה לא צריך מאבטח, אתה יודע, פשוט לא ייתנו לך להיכנס, אנחנו לא צריכים בשביל זה אבטחה.
משה דיין: מה שאנחנו רוצים ליזום, בבתי-הדין השרעיים, זה חבר סגל אקדמי, בעל ידע או זה, בתחום הדין האישי, בתחום המעמד האישי, אנחנו חושבים שזה צלע יותר רלוונטית לוועדת בחינות.
דוד רותם: כאשר תשנו את זה בדין השרעי, אנחנו גם נשנה פה.
דוד רותם: אתם תביאו את אותו תיקון יחד.
קריאה: מילה במילה.
משה דיין: חבר הכנסת עמאר, תהיה אור לגויים.
דוד רותם: בוא נאמר ככה, תעזוב את חבר הכנסת עמאר.
דוד רותם: אתם תביאו הצעת חוק שתכלול את בתי הדין השרעיים ואת בתי הדין הדרוזים ואנחנו נאשר את זה באחת, את שניהם.
עאדל עלי: אפשר אולי שמי שימנה את עורך-הדין דווקא לשכת עורכי-הדין או המועצה הארצית?
דוד רותם: לא, תודה רבה לך, אדוני.
דוד רותם: תעשה לי טובה, לשכת עורכי-הדין לא ממנה שום דבר.
יריב לוין: אני רוצה לומר, אדוני, דבר אחד שצריך.
יריב לוין: כל הדעות כאן מתגמדות נוכח העובדה שלפחות אין אופציה שהבת של זכי כמאל תהיה זה, כי אם בבעיה הזאת, אם היינו נתקלים.
קריאה: אני ארוץ לבג"צ עוד פעם.
אלעזר שטרן: לא סיימנו.
אלעזר שטרן: הוראות המעבר.
דוד רותם: יש לנו עוד סעיף.
דוד רותם: "שר המשפטים בהתייעצות עם ראש בית-הדין לערעורים ייקבע את סדרי הבחינה.
דוד רותם: " זה בסדר?
קריאה: כן, זה גם מקביל.
משה דיין: אני מאוד עצוב.
דוד רותם: אני מוכן גם לשים את שר המשפטים בתור יושב ראש ועדת המינויים.
דוד רותם: הוא גם יושב ראש ועדת המינויים.
קריאה: הוא גם ככה היושב-ראש.
דוד רותם: יש לכם את הכל.
משה דיין: לא, אנחנו לא מחפשים כוח.
אלעזר שטרן: התחולה.
משה דיין: תחולה זו שאלה יותר מורכבת, כי אנחנו עכשיו ערב כינוס מליאת הוועדה לגבי הבחירה, זה הליך שנמשך כשנה וחצי להערכתי.
משה דיין: השמות, אדוני היושב-ראש בטח מכיר את הפרוצדורות בדיוק כמו שופטים, אנחנו כבר פרסמנו את שמות המועמדים שעולים למליאה, קרי עברנו גם את שתי ועדות המשנה וזה עומד לקרות בסוף החודש, כינוס המליאה.
משה דיין: עכשיו, השאלה, אם אנחנו מנחיתים את החוק הזה עכשיו, זה למעשה, בתחולה מיידית.
יריב לוין: לא, זה לא טוב, זה ברור.
עמיר פרץ: מצב בתי-הדין הוא כיום, אמורים להיות שלושה בערכאה ראשונה, ושלושה בערכאת הערעורים.
עמיר פרץ: המצב היום שבכל מדינת ישראל יש קאדי אחד בערכאה ראשונה.
דוד רותם: וכמה אתם הולכים למנות?
עמיר פרץ: אמורים לשלב הרכב של שלושה, כיום יש אחד.
עמיר פרץ: אם הוא חולה, אין בית דין דרוזי בישראל.
קריאה: וזה שנים.
קריאה: השאלה, אם התחולה תחול גם על אלה שכבר פורסמו.
קריאה: כי בדיון הקודם, השתמע כאילו זה יחול עליהם.
קריאה: לא, ודאי.
דוד רותם: הנה, תראה.
דוד רותם: מה שאני נותן לך, זה גם לא נתתי.
חמד עמאר: זה לא המטרה שלנו, לתקוע.
דוד רותם: אתה היועץ המשפטי, זה בסדר.
דוד רותם: רבותיי, בואו נאמר ככה, 3.
דוד רותם: תחולה.
אלעזר שטרן: אז יש לי הצעה לניסוח.
אלעזר שטרן: הוראות חוק זה לא יחולו על אדם המכהן כקאדי מדהב או על אדם שהגיש מועמדות להתמנות כקאדי מדהב, טרם כניסתו לתוקף של חוק זה.
דוד רותם: מתי הולכת לשבת ועדת המינויים?
קריאה: 29 לחודש.
משה דיין: אבל לא בטוח שהיא תבחר ועם הבג"צים שיהיו, אני בכלל לא רואה.
דוד רותם: בואו נאמר ככה, תוך שישה חודשים אתם תקבעו?
דוד רותם: תדחו את זה בשישה חודשים.
קריאה: אי-אפשר לדעת.
קריאה: אם יהיו בג"צים.
דוד רותם: יהיו בג"צים?
דוד רותם: בג"צ מחליט תוך שלושה ימים בדברים כאלה.
משה דיין: זה מורכב טיפה, אני לא רוצה להתייחס גם לחומרים.
משה דיין: אני, אם כבר, ואגב, זה מה שעלה לי ישר בראש.
משה דיין: שישה עד תשעה חודשים, עדיף, אני חושב, הנוסח הבא: על אף האמור ב- 9(ב) לחוק העיקרי כנוסחו בחוק זה, לא, סליחה.
משה דיין: הוראות סעיף 9 לחוק העיקרי, כנוסחם בחוק זה, לא יחולו: (א) על מי שערב תחילתו של חוק זה מכהן כקאדי מדהב.
משה דיין: זה גם היום כתוב.
משה דיין: (ב) על מועמד בהליך מינוי שהודעת הצורך לפי סעיף 12 לחוק העיקרי פורסמה לגביו ערב תחילתו של חוק זה, לעניין מועמדותו באותו הליך בלבד.
משה דיין: יש לי עוד הערה.
משה דיין: זה עכשיו בכלל, אנחנו נתפלא על מצבנו העגום.
משה דיין: יש בחוק, יש פונקציה שנקראת ראש בית-הדין, מקביל לנשיא בית-הדין.
משה דיין: רק מה, אין הוראה איך ממנים אותו.
משה דיין: ישאל אדוני איך זה קרה?
משה דיין: יש לזה הסבר.
משה דיין: בשנת 62, או 63, כשהתקבל החוק, היה שיק אמין טריף המנוח, היתה הוראת מעבר.
משה דיין: מי שמכהן ביום זה כראש העדה הדתית הדרוזית, הוא הראש.
משה דיין: 92, הוא נפטר.
משה דיין: אני באמת ביקשתי במשרד המשפטים, צריך לתקן את זה.
משה דיין: אבל כדי שלא יהיה לפחות בשלב הזה, אני מציע הוראה נקודתית רק לתיקון הזה, עד שנעשה את התיקון הגדול, שקובע איך ממנים את הראש הזה, עם הוועדה, השר עם הוועדה.
קריאה: בהתייעצות, בדרך-כלל.
משה דיין: שנייה, אני לא רוצה פה, כי זה שינוי.
דוד רותם: אני לא אומר לך שזה עניין חדש.
דוד רותם: תגיד לי מה אתה רוצה.
משה דיין: אני מאוד הייתי רוצה לתקן.
דוד רותם: אז תגיד מה אתה רוצה.
משה דיין: מה אני אעשה, אני משפטן.
משה דיין: תמיד מחפש את הבעיות.
משה דיין: על אף האמור בסעיף 9(ב) לחוק.
דוד רותם: אתם לא יודעים שמשפטנים אמורים לפתור בעיות, אתם רק יוצרים את הבעיות.
משה דיין: אני אמרתי את זה בלשון סגי נהור.
משה דיין: על אף האמור, ועד למינוי ראש בית הדין לערעורים, כבר בשלב הביניים הזה, ימנה שר המשפטים קאדי מדהב של בית-דין לערעורים למלא תפקיד יושב-ראש הוועדה הבוחנת, כמשמעה בסעיף האמור ולהשתמש בסמכויות שניתנו לראש בית הדין לערעורים בחוק זה.
משה דיין: מה הכוונה?
משה דיין: רק לצורך הזה, אנחנו מציעים עד שיהיה ראש, ששר המשפטים ימנה קאדי של בית-הדין לערעורים, להיות יושב-ראש הוועדה הבוחנת.
משה דיין: אחרת אין לי יושב-ראש, אין בחינות של שייח' עומד לפרוש באוקטובר, ואני לא יודע.
חמד עמאר: אין לנו בעיה.
דוד רותם: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.
קריאה: לסעיף 1.
דוד רותם: לסעיף 1, כן.
קריאה: תקריא לנו.
דוד רותם: יש לך עוד משהו?
אלעזר שטרן: אני אציע נוסח.
דוד רותם: רבותיי, תקשיבו לנוסח.
אלעזר שטרן: אני קורא רק עד סעיף קטן (1).
אלעזר שטרן: בעל ותק של חמש שנים לפחות כאיש דתי דרוזי ויש לו נגישות לכתבי הדת הדרוזית ולכתבי הפרשנות שלה: אישור להתקיימות תנאי זה יינתן על ידי הסאיס המכהן בבית-התפילה הדרוזי (חילווה) במקום מושבו של המועמד, כשיושב-ראש המועצה הכיר בו בכתב לעניין זה.
עאדל עלי: לא לא, האישור בכתב של הסאיס.
קריאה: האישור גם של הסאיס.
אלעזר שטרן: גם האישו של הסאיס יהיה בכתב.
קריאה: כאילו, הסאיס ייתן אישור בכתב לראש.
דוד רותם: וזה בתנאי שראש העדה הכיר בו.
דורית ואג: זה יאשר את זה וזה את זה.
ראמי טרביה: עוד פעם, מחזירים את העניין לראש העדה להכיר מי מקובל עליו כסאיס או לא מקובל עליו כסאיס.
ראמי טרביה: יש פה בעיה.
ראמי טרביה: באופן קבע.
ראמי טרביה: לא תמצא כפר שאין בו בין אחדים מהסאיסים המכהנים ליריבות עם ראש העדה.
ראמי טרביה: יש פה בעיה, אם אתם נותנים כרגע מה שאין לו סמכות, מה שאין לראש העדה סמכות, נותנים לו כרגע בחוק לקבוע מי הסאיס, מי לא הסאיס, מי הסאיס הנכון ומי הסאיס.
ראמי טרביה: לדעתי, זו בעיה רצינית.
ראמי טרביה: בעיה רצינית.
ראמי טרביה: אותו סאיס שאותו אדם מתפלל בבית התפילה שלו, מבחינה עובדתית, מאשר שהוא יש לו נגישות לדת, אך ורק.
ראמי טרביה: אז לראש העדה או לראש המועצה הדתית אין יותר שיקול דעת.
ראמי טרביה: הוא מאשר.
ראמי טרביה: והוועדה תעשה אם הסאיס מוכר או לא.
אלעזר שטרן: להוסיף את המילים להנחת דעתה של הוועדה, זה גם לא הסכמנו.
אלעזר שטרן: ממה נפשך, או שאתה קורא לוועדה.
יריב לוין: יש לך בעיה שזה יהיה להנחת דעתה של הוועדה?
חמד עמאר: כן, כן, של הסיאס, של המכתב של הסיאס, להנחת דעתה.
חמד עמאר: אני לא רוצה להיכנס, שראש העדה מאשר אם זה סיאס או לא סיאס.
קריאה: זה התוצאה של התיקון.
קריאה: יושב בה גם ראש העדה, יושב בה כולם ואז מחליטים אם הוא סיאס או לא סיאס.
ראמי טרביה: אבל ראש העדה לא יכול להגיד שזה סיאס או לא סיאס.
דוד רותם: תגידו, אני לא מבין אתכם.
דוד רותם: בשביל מה אתם בכלל דרוזים?
דוד רותם: קדימה, לכו לצבא, תתגיירו ונפתור לכם את כל הבעיות.
קריאה: אתם מצליחים לגייר את מי שהתגייר שם?
ראמי טרביה: אבל סליחה, סיאס הוא סיאס וראש העדה לא יכול להחליט אם הוא סיאס או לא.
קריאה: לנו גם בזה יש בעיות.
ראמי טרביה: ראש העדה לא יכול להחליט אם זה סיאס או לא.
ראמי טרביה: סאיס בכל כפר, הוא סיאס של אותה חילווה, ראש העדה לא יכול לבטל אותו.
קריאה: לא ממנה אותו.
קריאה: הוא אומר שיכול להיות ויכוח.
קריאה: כן, וזה נוריד את הסעיף.
קריאה: לזה התכוונתי.
קריאה: אין ויכוח לגבי סיאס.
קריאה: לפחות שזה יהיה להנחת דעתה של הוועדה.
קריאה: של ועדת המינוי.
עאדל עלי: אנחנו נחדד את זה.
עאדל עלי: התיקון דיבר על מישהו, על איזה דתי הוא, אם הדתי מותר לו או לא מותר לו, זה כבר מוסכם.
עאדל עלי: איך קובעים, זה עכשיו הוויכוח איך קובעים אותו דתי.
עאדל עלי: אותו דתי, קובעים אותו בבית התפילה, הוא מתפלל בבית התפילה פלוני, אותו סיאס נותן אישור בכתב שאני מאשר שהנ"ל הוא, יש לו נגישות לדת, מעביר את זה, או לוועדה או לוועדת המשנה.
קריאה: לוועדת המינויים.
קריאה: והיא, זה צריך להיות להנחת דעתה.
עאדל עלי: אי-אפשר לתת עכשיו.
דוד רותם: לא, אז ראש העדה הדתית.
קריאה: לא, הוא חבר הוועדה.
קריאה: הוא ועוד שופטים מערכאת הערעור ומהערכאה הראשונה.
יריב לוין: יש הבדל בין אדם אחד.
עאדל עלי: לא לא, זה בדיוק אנחנו צריכים להיזהר מזה.
יריב לוין: אז הוועדה.
יריב לוין: להנחת דעת הוועדה.
עאדל עלי: בדיוק.
עאדל עלי: אז לכן למחוק, לדעתי, צריך למחוק את ראש המועצה הדתית, צריך למחוק, להעביר להנחת דעתה של הוועדה.
דוד רותם: הוועדה לפחות.
קריאה: אתה רוצה שיקול דעת לוועדה, לא?
קריאה: משה, אתה מכיר את הוועדה טוב מאוד ואת ההרכב שלה.
תומר כרמי: רק מכאן יוצא שהעניין יתברר רק כשעניינו יובא בפני הוועדה.
יריב לוין: לא, אז הוועדה תקבע בנהלי העבודה שלה שהיא מקבלת את הבקשות, היא עושה בדיקה מקדמית שהיא בכלל מאשרת שהוא עבר את תנאי הסף, היא בודקת שיש לו את כל הדברים האלה בין היתר את הנושא הזה.
קריאה: משה, כלומר, בטופס, שמוגש, מגיש כל מועמד, עכשיו הוא צריך להוסיף עוד סעיף אחד, שיצרף אליו אישור שהוא סיאס בבית התפילה שהוא מתפלל בו.
קריאה: וזהו.
דוד רותם: גם בוועדה לבחירת שופטים יש ועדת משנה שבודקת את התיק מראש, אם האיש עומד בתנאים.
סעיד נפאע: אני לא רציתי פשוט להעלות את זה בתחילת העניין.
סעיד נפאע: הדיון הזה היה אמור להתקיים ביחד עם הצעה לסדר באותו עניין שאני בזמן עובר לוועדה הזו, על-מנת שתידון במעמד הדיון על החוק הזה, אחרי ששר המשפטים במליאה השתכנע בנושא הזה.
סעיד נפאע: ואז כשהעלינו את זה, אתה אמרת, באופן מפורש, שאף אחד יטען שישנה הרחבת יריעה בנושא הזה.
דוד רותם: קודם כל, אני קובע עכשיו שאנחנו במסגרת הקריאה השנייה, ההכנה לשנייה ושלישית, אנחנו דנים גם בהצעה לסדר שלך.
סעיד נפאע: העניין לא דקלרטיבי.
סעיד נפאע: יש בהצעה לסדר, היה עוד תיקון.
דוד רותם: אדוני יציע אותו.
סעיד נפאע: ולכן.
סעיד נפאע: להציע אותו איפה?
דוד רותם: עכשיו, עכשיו.
סעיד נפאע: OK, יפה.
סעיד נפאע: אני חושב שבזמנו, כשזה הוגש, היה שותף גם חבר כנסת חמד עמאר, גם חבר הכנסת אילן גילאון ומגלי ווהבה, ויצחק ועקנין וזה היה לאור העובדה, כבוד היושב ראש, שגם עלתה עכשיו.
סעיד נפאע: מאז 92, היות ואין שום הוראה בחוק, החוק כתוב באופן כללי, שבבית הדין, ערכאה ראשונה יכהנו שלושה, ובבית הדין לערעורים יכהנו שלושה.
סעיד נפאע: קורה מצב כזה, וזה בפועל, זה מה שקרה, זה לא היפותטי, שפתאום, בית הדין לערעורים, במשך שנים רבות, מכהן באחד, וגם כשחלה האחד הזה, המנוח, השייח' אמין טריף, למעשה לא היה בפני מי לערער.
סעיד נפאע: היית צריך לחכות.
סעיד נפאע: זה מצב אחד.
סעיד נפאע: מצב שני שקורה היום הזה ולמשך שנים רבות, ואני פה במקרה הספציפי.
סעיד נפאע: יש קאדי אחד בבית הדין ערכאה ראשונה, רק קאדי אחד.
סעיד נפאע: זאת אומרת, אתה לא יכול לבוא ולהגיד – הקאדי הזה פסול מלדון בסוגיה הזו, כי יש לו נגיעה לעניין הזה.
סעיד נפאע: לא יכול לדון.
סעיד נפאע: אגב, במקרה הספציפי, הקאדי שישנו, מכהן היום, הוא משפחה שמהווה לפחות 25% מבני העדה, ואז כל מקרה של בני משפחתו, שיבוא בפניו, למעשה הוא לא יכול לדון בו ואם אני, כעורך-דין, בא ומבקש לפסול את עצמו, בגלל הצורך בהיעדר משוא פנים וכל הדברים שידועים לנו אז זו בעיה.
סעיד נפאע: לכן, כבוד היושב ראש, היתה הצעה בסוגיה הזו, שכללה בין היתר גם את הסעיפים שחבר הכנסת חמד עמאר לקח חלק מההצעה הקודמת.
סעיד נפאע: ההצעה אומרת ככה – בחוק בתי-הדין הדרוזיים, להלן, בסעיף 8, בסעיף קטן (א) בסופו יבוא – ובלבד שלא חלפה תקופה של שנה מהיום בו פחת מספרם משלושה.
דוד רותם: ובלבד-?
סעיד נפאע: ככה – בחוק בתי הדין הדרוזיים, בסעיף קטן (א), בסופו יבוא – ובלבד שלא חלפה תקופה של שנה מהיום בו פחת מספרם משלושה.
סעיד נפאע: אני לא בא להקשות בהצעה הזו ולהגיד בכל מקרה שלושה, אתה יודע, יש כל מיני נסיבות לפעמים.
סעיד נפאע: אבל לא יכול להיות פחות משניים, בכל מקרה.
סעיד נפאע: זו מטרת התיקון, כדי שלא ייווצר המצב שאנחנו חיים אתו מאז 92 עד היום.
דוד רותם: סליחה, עוד פעם, אני רוצה להבין.
דוד רותם: כתוב בסעיף ככה – בית-דין ידון בשלושה אולם אם מספר הקאדים המכהנים בו פחת משלושה או שנבצר מאחד או משניים מהם למלא את תפקידם, רשאי בית-הדין לדון באחד.
סעיד נפאע: כך כתוב.
דוד רותם: ואתה רוצה להוסיף-?
סעיד נפאע: מה שאני בא ואומר – ובלבד שלא חלפה תקופה של שנה מהיום בו פחת מספרם משלושה.
סעיד נפאע: זאת אומרת, המערכת צריכה לפעול במקרה הזה.
דוד רותם: תוך שנה לבחור, לפחות.
סעיד נפאע: כן, כדי שלא ייווצר המצב הזה שיש, של קאדי אחד, שימשיך לדון חמש שש שנים.
אלעזר שטרן: מצד שני, חבר הכנסת נפאע, אם אתה מוסיף את התוספת הזאת, זה אומר שאם מסיבות כאלו ואחרות הליך המינוי נתקע, מעבר לשנה.
אלעזר שטרן: אפילו אותו קאדי אחד, לא יוכל לדון.
סעיד נפאע: אפשר לסייג את זה.
אלעזר שטרן: זו המשמעות.
דוד רותם: העניין הוא, בוא אני אגיד לך משהו, הבעיה היא שאתה עושה את זה במסגרת הצעה לסדר היום, כשבעצם אתה רוצה לתקן, שינוי, תיקון חוק.
דוד רותם: אתה צריך להגיש הצעה, הצעת חוק.
סעיד נפאע: לא, זו היתה הצעת חוק.
סעיד נפאע: היתה הצעת חוק.
דוד רותם: אבל הסכמת שהיא תידון כהצעה לסדר.
סעיד נפאע: היתה הצעת חוק, היה ויכוח במליאה, בנושא הזה.
סעיד נפאע: אני לא רוצה להיכנס לוויכוח שהיה.
סעיד נפאע: בסופו של דבר, שר המשפטים, אחרי ששמע את הדברים, למה זה לא התקבל וזה התקבל, ככה, אתה זוכר?
סעיד נפאע: אז הוסכם שאני אסכים שתהיה הצעה רגילה לסדר, תידון.
דוד רותם: ותידון, בסדר גמור.
דוד רותם: עכשיו, רבותיי היקרים, האם יש לכם עמדה שאני יכול לשמוע?
משה דיין: כן, בואו ניגע בשורש העניין.
משה דיין: הסיפור ההיסטורי הוא, זה לא סתם שבין 92 ל- 2000 לא היתה בחירה, זה גם נבע מהמשבר הקשה שעברה העדה הדרוזית עם מותו של השייח' טריף, הדברים התייצבו ואז הלכו לבחירה, גם זה שלא בחרו שניים לערכאה הראשונה נבע ממשהו.
דוד רותם: כמה קאדים, אגב, יש היום?
משה דיין: אני משה הקטן.
משה דיין: עשיתי, אמרתי, ועשינו את זה.
משה דיין: יש לי היום, יש לנו היום שלושה תקנים לכל ערכאה, באיוש בוועדה בימים אלה.
דוד רותם: אדוני היועץ המשפטי, אתה לא שם לב מה אני שאלתי.
דוד רותם: כמה קאדים מדהב מכהנים היום בערכאה הראשונה?
משה דיין: אחד.
דוד רותם: כמה זמן הוא כבר מכהן?
קריאה: שמונה שנים.
דוד רותם: זאת אומרת שמונה שנים אין קאדי מדהב שני?
משה דיין: נכון.
דוד רותם: זה כבר מ- 2002?
דוד רותם: עד 2010?
דוד רותם: מתי בפעם האחרונה היו שלושה קאדים כאלו?
משה דיין: לא היו.
דוד רותם: אתם מבינים, רבותיי, זה דבר שאני, לא יכול לקבל אותו.
דוד רותם: יש משברים, אין משברים, זה לא משנה.
דוד רותם: חבר הכנסת נפאע צודק בדבר אחד, בוא נאמר ככה, יושב קאדי מדהב אחד, שב- 25% מהתיקים, הוא יכול להיות פסול מלכהן.
דוד רותם: רבותיי, אתם משרד המשפטים, יש לכם תפקיד – לדאוג שמערכת המשפט הדרוזית, תפעל.
דוד רותם: אז מה הוא אומר?
דוד רותם: דבר נורא פשוט – OK, בחרתם, מילאתם את ששת התקנים.
דוד רותם: מה אנחנו עושים, חס ושלום, כולם בני-אדם, שניים מהם בעוד שנה, טסים להשתלמות בארצות-הברית.
דוד רותם: ובדרך, אתה יודע, בום ואין מטוס.
דוד רותם: יהיה צריך לעשות משהו?
דוד רותם: אז הוא אומר – רבותיי, תוך שנה תמנו, כדי שלא יהיה מצב שזה עוד פעם יהיה עשר שנים.
תומר כרמי: אם כבר, אז ההוראה צריכה להיות לגבי, מהותית לגבי מינוי.
תומר כרמי: תוך שנה ימנו, ולא שלא יהיה דיונים.
תומר כרמי: אם כבר.
קריאה: להפסיק את בית-הדין לגמרי?
דוד רותם: רבותיי, אתם רוצים שאני אגיד לכם משהו?
דוד רותם: תגידו, מה היה קורה.
משה דיין: לשופטים אין את זה.
דוד רותם: אין את זה?
דוד רותם: כי בשופטים, לא יעלה על הדעת שלא ימנו, לא יעלה על הדעת ולא יעלה על הדעת שהרכב של שלושה, ישב באחד.
דוד רותם: תאר לך שבית-המשפט העליון יגיד – לא מינו שופטים ולכן אנחנו דנים בעתירות לבג"צ, במקום בשלושה, אנחנו דנים באחד.
דוד רותם: לא יעלה על הדעת שיקרה דבר כזה.
משה דיין: בשרעיים למשל, יושבים בהרכב יחיד.
משה דיין: בדין הדתי הדרוזי, למיטב ידיעתי, אני כבר מפחד להגיד שאני מבין בדין הזה, אפשרי אחד.
משה דיין: אפשרי אחד.
משה דיין: כלומר, זה לא איזה סיטואציה, לא שואל אם זה בסדר.
סעיד נפאע: סליחה שאני קוטע אותך.
סעיד נפאע: אני אביא לך דוגמה.
סעיד נפאע: הרי בית-הדין הדרוזי גם דן בענייני ירושה, נכון?
משה דיין: גם.
משה דיין: אם יש הסכמה של הצדדים.
סעיד נפאע: יפה.
סעיד נפאע: בסדר?
סעיד נפאע: דן בענייני ירושה.
סעיד נפאע: ומגיעים קרובי משפחה של אותו קאדי, שיש להם אינטרסים שיש לבן אחותו של אותו קאדי אינטרס באותה ירושה.
סעיד נפאע: איך ידון?
סעיד נפאע: לכן, רבותיי, אמרתי לכם, אני לא מבקש להקשות.
דוד רותם: לא, אבל חבר הכנסת נפאע, יש לי שאלה אליך – בית דין דרוזי צריך לדון באיזה הרכב?
סעיד נפאע: על פי החוק שלושה, וכתבו שם שלא יפחת מאחד.
סעיד נפאע: מאוד הייתי גמיש בנושא הזה, שלא להגביל לא את משרד המשפטים, לא את ועדת המינויים, אלא שייווצר מצב, שנה אתה יכול לחכות לתיק, הרי ממילא מחכים לתיקים יותר משנה גם בבתי-המשפט הרגילים.
סעיד נפאע: אבל יותר מזה, וכשאני ברקע שלי היו מקרים שאני התמודדתי באופן אישי, כשניתנה ההחלטה בערכאה הראשונה, ולא יכולת לערער, הצדדים חיכו.
דוד רותם: אז אתה מציע שזה יהיה לא יותר מאשר למשך כמה זמן?
סעיד נפאע: אני מוכן לנוסח שהם יסכימו לו, כדי להתגבר על הבעיה הזו.
יריב לוין: זה למינויים לא לעצם הדיון.
יריב לוין: כי אז התוצאה של מה שאתה מציע תהיה שגם באותם תיקים שאפשר לדון ודנים בהם, אי אפשר יהיה בינתיים לדון בגלל המצב שאין מינוי.
יריב לוין: הדרישה צריכה להיות לא שלא ידונו, אלא הדרישה צריכה להיות שיהיה מינוי.
דוד רותם: רבותיי, אפשר לפתור את זה בצורה פשוטה.
יריב לוין: רק שהיא דרישה, אדוני היושב ראש, אם מותר לי לומר, שהיא לתפארת הכתוב.
יריב לוין: יגידו לך שכנראה לא יצליחו לעמוד בה.
דוד רותם: אני אגיד לכם מה אני הייתי רוצה לעשות.
דוד רותם: חבר הכנסת נפאע, תגיד לי מה עמדתך.
דוד רותם: אני הייתי רוצה לכתוב שלתקופה של שנתיים, אלא אם כן יסכימו הצדדים.
סעיד נפאע: בסדר.
סעיד נפאע: אמרתי, אני מוכן.
משה דיין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שיש בחוק.
משה דיין: אדוני היושב-ראש, אם ברמה העקרונית, יש בחוק אמירה שראה שר המשפטים צורך, יפרסם, יש מחויבות לשר על-פי חוק היום, להטמיע מהלך של בחירה.
משה דיין: לכן, רובצת עליו החובה הזו, גם אם לא נכתוב כלום.
משה דיין: ההפך, האמירה שנתיים, אומרת לבעל תפקיד – יש לך שנתיים לזה.
משה דיין: אם הבעיה שלך היא הבעיה המעשית, אז הרי אנחנו עומדים למנות בעזרת השם בקרוב, למלא את השורות.
משה דיין: אתה יודע שהכל תלוי רק בנו ובוועדה, לא באף אחד אחר, יש בעיות.
משה דיין: אמיתיות, אבל בעזרת השם נתגבר.
משה דיין: אז אנחנו יודעים שבעשרים השנה הקרובות, לפי הגילאים, אין שם מועמדים בגיל 65.
סעיד נפאע: לא, כבוד היושב-ראש הביא לך דוגמה שיכולה לקרות.
דוד רותם: אנחנו לא שולחים שניים-שניים, רק אחד-אחד.
דוד רותם: לא נוסעים יחד שניים.
משה דיין: התקנים קיימים ואני אומר את זה, לא רוצה להרחיב.
משה דיין: זה לא רק משרד המשפטים.
משה דיין: אני אפילו אומר לא רק, בלשון זה.
משה דיין: לפעמים, בסבב הקודם, הרי גם השלום בית בתוך העדה הוא חשוב.
משה דיין: ואני זוכר, היועץ המשפטי לממשלה בעצמו כינס את הניצים, הגענו לשלב הבחירה הזה, עם גרון ניחר, זה לא היה רק, ולכן, זה לא, אנחנו משרד המשפטים, נתן השנה מתקציבו, הוסיף שלושה תקנים, על חשבון זה, כדי שיהיה בית דין מכובד וזה אמירה מאוד חזקה.
משה דיין: אנחנו לא צריכים שוטר שיגיד לנו שנתיים וזה.
דוד רותם: הם לא מוכנים להצעה שלך.
סעיד נפאע: אני חושב, היתה פה איזה שהיא הצעה.
משה דיין: הוא אמר אם כבר אז, כי ההצעה שלך פוגעת באזרח.
משה דיין: מה יקרה?
משה דיין: פשוט, יגידו לו – אין דיון.
משה דיין: כתוב בחוק אין דיון, לך הביתה, תבוא עוד שנתיים.
סעיד נפאע: לכן אמרתי, אני מוכן לשנות את זה.
קריאה: לא, אמרנו, אם אנחנו מוכנים לחשוב על כיוון, אז הכיוון מהבחינה המהותית צריך להיות יותר נכון.
תומר כרמי: אבל בכל מקרה, לנו אין את הסמכות כרגע להסכים.
משה דיין: אבל חבר הכנסת נפאע, בוא תנסה.
משה דיין: הוא אמר שמונה שנים, אני לא רוצה להגיד למה חלק גדול מהשמונה שנים חיכה.
משה דיין: זה לא משרד המשפטים, זה לא קצת, בין 92 ל- 2000, אני לא מדבר.
סעיד נפאע: יש עובדה קיימת שאנחנו מזה 20 שנה, 20 שנה, אתם לא, עם כל הכבוד.
משה דיין: אתה אומר אתם.
משה דיין: זה קצת.
סעיד נפאע: לא לא, אני אומר.
סעיד נפאע: אני אומר אתם.
משה דיין: גם אנחנו.
סעיד נפאע: משרד המשפטים, כי אתם אחראים.
דוד רותם: עכשיו פותרים את זה.
סעיד נפאע: כדי שזה לא יחזור על עצמו.
דוד רותם: אז אני, יש לי הצעה.
דוד רותם: אז אני רוצה להגיד לך משהו.
דוד רותם: אני הייתי מציע לך, חבר הכנסת נפאע, אני במקומך הייתי מגיש הצעת חוק שאומרת – נתפנה מקומו, חייב שר המשפטים, תוך 90 יום, לפרסם.
תומר כרמי: אגב, פרסמו הרבה פעמים.
תומר כרמי: כמעט כל שר משפטים.
משה דיין: אני ניהלתי שלושה הליכים ועוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, ובעזרת השם זה יצא מזה.
דוד רותם: למה הייתם צריכים לקיים עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם?
משה דיין: ככה.
קריאה: לא לפרוטוקול.
חמד עמאר: כי הם שומעים לזה ושומעים לזה.
חמד עמאר: עכשיו יש להם התנגדויות.
חמד עמאר: אמרתי לך גם אתמול.
חמד עמאר: תבדוק את כל ההתנגדויות, יש לך חודש, אמרת לי יש לי 20 מכתבים מ-29 לחודש, תבוא ב- 29 תציג את הדברים.
דוד רותם: אני רוצה להגיע להצבעה.
משה דיין: אני באופן אישי מוציא את הנשמה, תאמין לי.
חמד עמאר: אני יודע.
משה דיין: זה לא בסדר.
משה דיין: מה, אתה בא לרמוז עלי?
חמד עמאר: לא.
חמד עמאר: אני אומר לך ב- 29 צריך להיות ועדה.
דוד רותם: מה שהם אומרים, יש בזה היגיון.
דוד רותם: אם אני כותב את מה שאתה אומר, יכול להיות מצב שאחרי שנה כולם חוטפים.
דוד רותם: כי אין קאדי מדהב.
דוד רותם: אז גם אותם אלה שלא פסולים, יש לי תיק, אני לא קרוב שלו ואתה לא קרוב שלו ואנחנו שנינו יש לנו תיק, הוא לא יכול לדון.
דוד רותם: ואז גם אנחנו בבעיה.
דוד רותם: אני הייתי נוקט בצורה אחרת לגמרי, אני הייתי, אם היה קורה דבר כזה בבית-משפט, בבית-דין זה, הייתי מגיש בג"צ.
סעיד נפאע: הגישו בג"צ.
סעיד נפאע: משרד המשפטים התחייב.
משה דיין: התחייבנו.
דוד רותם: אבל את הבג"צ הזה היה צריך להגיש לפני עשר שנים.
דוד רותם: אתה יודע, יש שאילתה דחופה לשר המשפטים השבוע.
דוד רותם: מינו 11 דיינים לבית הדין הרבני.
דוד רותם: אבל לא משביעים אותם.
דוד רותם: הוועדה החליטה, ולא משביעים אותם כבר ארבעה חודשים.
קריאה: איך זה?
דוד רותם: איך זה?
דוד רותם: אני אקבל תשובה, אני מניח, לשאילתה שלי.
דוד רותם: השבוע שאלתי אותה.
קריאה: השבוע משביעים.
קריאה: למיטב ידיעתי.
סעיד נפאע: אתם, בתור אנשים מומחים הרבה יותר מאתנו בנושא הזה, איך אפשר, מעבר לעובדה שמינינו, OK, שיהיו בריאים ויחיו עד 120, בסדר, אף אחד לא מאחל לאף אחד שייפגע.
סעיד נפאע: לשאלה איך יימנע מצב כפי שהיה, ואנחנו לא מדברים באוויר, איך יימנע?
משה דיין: אני אגיד לך.
סעיד נפאע: אין איזה שהוא נוסח שייכנס לחוק?
דוד רותם: זה לא השאלה.
דוד רותם: אם הם לא ממנים.
משה דיין: חבר הכנסת נפאע.
משה דיין: אני רוצה לדבר ככה, ברור.
דוד רותם: אבל אתה מבין, מתי הגישו את הבג"צ?
סעיד נפאע: הגישו את הבג"צ אחרי פטירתו של המנוח שייח אמין טאריף.
סעיד נפאע: ונמשך.
קריאה: זה בג"צ נפרד, נדמה לי.
קריאה: היה בג"צ פני שנה.
דוד רותם: לפני שנה?
דוד רותם: כשב- 2002 הוא נפטר ונזכרים ב- 2010.
סעיד נפאע: לא, אדוני היושב-ראש, הוגשו כ- 40 בג"צים, בסוגיות שונות.
סעיד נפאע: אני הייתי יוזם של רובם.
סעיד נפאע: היו סוגיות שונות בכל מה שקשור לעדה הדרוזית, המועצה הדתית הדרוזית היום מכהנת בבג"צים.
סעיד נפאע: פעם לא היה מועצה דתית דרוזית.
משה דיין: אדוני היושב-ראש, רק לסיום.
משה דיין: ואני מדבר בלשון חדה וברורה.
משה דיין: אגב, זה עבר למשרד המשפטים ב- 2002, אם אני לא טועה, האחריות ממשרד הדתות.
משה דיין: המערכת הזו חשובה לנו.
משה דיין: אני באופן אישי מסור לה, מעל ומעבר לתפקידי, וכל החברים הטובים שלנו.
משה דיין: אתה לא צריך לדאוג בקטע הזה, במילה אחת אני רק אמנה.
משה דיין: בימים אלה ישופץ בית הדין ויורחב, יש יועץ משפטי.
דוד רותם: אני כבר חסר אוויר.
משה דיין: אבל אני רוצה לומר, לכן אנחנו לא צריכים את המשטרה הזו, בסוגריים.
משה דיין: אני אומר לך – אתה רוצה, אני אדבר אתך ביחידות, למה היו עיכובים.
דוד רותם: רבותיי, בואו.
דוד רותם: אני מעלה את החוק להצבעה בקריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: הצבעה בעד – פה אחד הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית תודה רבה.
דוד רותם: פה אחד, החוק אושר לשנייה ושלישית, תודה רבה.
דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת חוקה, חוק ומשפט.
דוד רותם: על ס דר-היו: הצעת חוק העונשין (תיקון – העלאת גיל המושגח), התשס"ט-2009 של חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אלכס מילר, נחמן שי, שלי יחימוביץ, אופיר אקוניס ומירי רגב.
דוד רותם: אני אציג את החוק וזה יאפשר לנו לסיים את החוק הרבה יותר מהר.
דוד רותם: הרעיון בחוק הזה הוא להעלות את גיל המושגח מ-14 שנים ל-18 שנים.
דוד רותם: דהיינו, להטיל חבות פלילית על הורים ומוסדות שמטפלי בצעירים.
דוד רותם: במקום שהאחריות תהיה עד שהם יגיעו לגיל 14, האחריות תהיה עד גיל 18.
דוד רותם: אין פסיקה מרובה בסעיפים האלה ואולי זה טוב כי זה אולי מוכיח שהורים ומנהלי מוסדות לא מזניחים את הילדים ועל זה אנחנו רק צריכים לברך.
דוד רותם: ההצעה שנעלה את הגיל לגיל 18 כדי שנגביר את החובה.
דוד רותם: לי אישית, אני רואה בזה בעיה אבל אני רוצה לשמוע עמדות אחרות.
יפעת רווה: התקיימו דיונים פנימיים ונשמעו דעות רבות וזה חידד אצלנו את השאלה של האבחנה של משפט פלילי, את מי מעמידים לדין, לבין שאלות מקצועיות וערכיות, של עד איזה גיל מטילים אחריות על ההורים?
יפעת רווה: מתי נערים הם כבר עצמאיים?
יפעת רווה: כיוון שהיו כמה דעות בנושא הזה, אנחנו הגענו עם זה למשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
יפעת רווה: אנחנו מדברים על שלב שלפני קריאה ראשונה ולכן חשוב שיישמעו כל הדעות והנימוקים.
דוד רותם: צריך לזכור עוד דבר אחד, כשעוסקים בהחמרת ענישה.
דוד רותם: בסך הכול, מה זה חשוב מה אנחנו כותבים?
דוד רותם: בסוף, הפרקליטות היא זאת שמחליטה האם להגיש כתב אישום.