GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: רבותיי היקרים, מרגע זה ואילך, גם חברי הכנסת שיקראו קריאת ביניים, שייקחו לעצמם את הקריאה הראשונה, שנייה ושלישית.
שלמה מולה: אפשר לשאול שאלות, לא?
דוד רותם: רק ברשות.
יהושע בקון: מבחינת תורמים.
יהושע בקון: אנחנו לא מקבלים תרומה מאף מדינה, לא מדינת ישראל ולא אף מדינה זרה.
יהושע בקון: התורמים שלנו הם כולם אנשים פרטיים זרים.
יהושע בקון: אינני בקיא בפרטים כי אני אחד העמיתים.
יהושע בקון: כל התורמים שלנו הם יהודים מישראל ומארצות הברית.
יהושע בקון: אני לא בקיא בפרטים.
קריאה: הם יהודים לפי ההלכה?
יהושע בקון: אני לא נכנס לציציות שלהם.
קריאה: כל עוד הם נותנים כספים, אל תבדוק.
יהושע בקון: כמו שאמרתי, אני אחד מעמיתי המחקר.
חיים אורון: למה אתה נגרר להתווכח?
דוד רותם: אתה רוצה להחליף אותי?
דב חנין: יש כאן אי בהירות אדוני.
דב חנין: מצד אחד הוא אמר שהוא לא בקיא בפרטים, אבל מצד שני הוא נותן פרטים.
עתניאל שנלר: מעולם לא ראיתי כמה כוח הקשבה יש כאן אחד לשני.
עתניאל שנלר: זה פשוט מזעזע מה שקורה כאן.
אורי אורבך: אלה אנשים של חופש ביטוי.
דוד רותם: רבותיי, בלי הערות.
דב חנין: אתה לא בקיא בפרטים אבל אתה יודע שהתורמים הם יהודים.
דוד רותם: דב חנין, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
יהושע בקון: מבחינתנו יש הבדל מהותי בין תרומות של מדינות לאנשים פרטים.
יהושע בקון: זה דבר בסיסי ביחסים בין לאומיים.
יהושע בקון: היכולת של מדינה להשפיע על מה שקורה במדינה  אחרת היא הרבה יותר גדולה, היכולת שלהם לעקוף את התהליכים תוך כדי עקיפת תהליכים דיפלומטיים מקובלים, וחשוב להבין את הדבר הזה.
יהושע בקון: מדינות פועלות דרך הדיפלומטיה.
יהושע בקון: התנגדות עזה להצעת החוק קצת מעוררת תהיות.
יהושע בקון: זה נראה קצת כמו ניסיון להתחמק מביקורת.
יהושע בקון: הביקורת הזאת היא אמיתית ומבחינתנו היא לא רדיפה, היא לא משהו כזה אלא זאת ביקורת כנה ואמיתית והדיון על המימון הזר, על הממשלות ועל השקיפות של הדבר הזה, הוא חיוני לדמוקרטיה, הוא לא אנטי דמוקרטי והוא לא מקרתיסטי.
יהושע בקון: הצעת החוק הזאת כפי שהיא עכשיו, היא באמת מאזנת בין זכות הציבור לדעת לבין חירויות דמוקרטיות.
ג'מאל זחאלקה: זה מקרתיסטי.
קריאה: חובת הציבור גם להלשין, נכון?
יהושע בקון: החוק מבחינתנו צריך לחול גם על ארגונים הרשומים כחברות ולא רק עמותות או חלץ, או ארגונים שמעמדם לא ברור, ויש מספר ארגונים כאלה.
יהושע בקון: לגבי מסעות פרסום.
יהושע בקון: כיוון שחברי כנסת בפעם שעברה הביאו כמה דוגמאות, הרשיתי לעצמי גם להביא  כמה דוגמאות.
יהושע בקון: יש כאן שלושה מסעות פרסום שונים, כולם עם מסר פוליטי  ורק על אחד מהם כתוב שיש מימון מהאיחוד האירופי.
דב חנין: יש לך אינפורמציה לגבי קמפיין הגז?
דב חנין: מעניין אותי מי עומד מאחוריו.
יהושע בקון: לא. אנחנו מתעסקים בסכסוך.
אורית זוארץ: גז הוא לא חלק מהסכסך?
חיים אורון: אתה אקדמאי.
חיים אורון: למה לא חקרת?
חיים אורון: יכול להיות שהוא חקר ולא הצליח.
יהושע בקון: לא, לא חקרנו ולא נכנסנו לזה.
שלמה מולה: אמרת שאתה חקרת את ה-NGO.
אורית זוארץ: איזה NGO חקרת?
יהושע בקון: כל מה שאנחנו עושים נמצא באתר שלנו.
יהושע בקון: יש שם מעל 150 ארגונים שחקרנו ואתם מוזמנים לראות.
ג'מאל זחאלקה: האם אי פעם מצאתם ---
דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
ג'מאל זחאלקה: אתם ארגון פוליטי.
ג'מאל זחאלקה: אל תתחפש.
ג'מאל זחאלקה: תוריד מסיכה.
דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, אני תכף אקרא לך לסדר פעם שלישית.
אורי אורבך: הלוואי שבל"ד הייתה רק ארגון פוליטי.
דוד רותם: לא. אורי.
ג'מאל זחאלקה: ודמוקרטי.
ג'מאל זחאלקה: בניגוד לך.
אורי אורבך: מה זה דמוקרטי?
ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא אנטישמים כמוך.
ג'מאל זחאלקה: אתה סתם אנטישמי.
אורי אורבך: אני אפילו לא אבזבז עליך תלונה לועדת האתיקה.
ג'מאל זחאלקה: כל פעם כשאתה שומע ערבי מדבר, יוצאים לך הפיוזים.
אורי אורבך: לא. כל פעם כשאני שומע אותך מדבר.
אורי אורבך: אל תשמיץ את כל הערבים.
ג'מאל זחאלקה: אתה צודק.
ג'מאל זחאלקה: אני חוזר בי.
אורי אורבך: הוא צועק כל הזמן.
אורי אורבך: אני לא אוהב ערבים ולא אוהב יהודים אלא אני אוהב בני אדם שיהיו בני תרבות, אם כי יהודים אני אוהב יותר.
ג'מאל זחאלקה: אל תדבר אתי על תרבות.
ג'מאל זחאלקה: מי שתומך בהרג ילדים בעזה, שלא ידבר אתי על תרבות.
עתניאל שנלר: אני מבקש למחות על הדברים החצופים הללו.
עתניאל שנלר: קראת לחלק מהאנשים אנטישמיים.
עתניאל שנלר: אני רוצה שתחזור בך.
ג'מאל זחאלקה: תגיד שאתה מתנגד.
ג'מאל זחאלקה: אני אחזור בי אם תגיד שאתה מתנגד.
עתניאל שנלר: חבר הכנסת אורבך הוא לא אנטישמי והוא לא הורג ילדים.
ג'מאל זחאלקה: אם תגיד שאתה מתנגד, אני אחזור בי.
עתניאל שנלר: יש גבול לכל דבר.
דוד רותם: חבר הכנסת שנלר, תודה רבה.
ג'מאל זחאלקה: אנחנו שמיים.
ג'מאל זחאלקה: מי שתומך בהרג ילדים בעזה, הוא אנטישמי.
דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא לך לסדר פעם שלישית ואני מבקש אותך לצאת.
ג'מאל זחאלקה: לא אמרת לא ראשונה ולא שנייה.
דוד רותם: חשבתי שאין לך בעיות שמיעה.
דוד רותם: אני מבקש ממך לצאת.
ג'מאל זחאלקה: אני חושב שמן הדין שתגיד פעם ראשונה ושנייה.
זאב אלקין: הוא אמר.
דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, אמרתי לך לא פעם אחת, לא פעם שנייה ולא פעם שלישית.
דוד רותם: גם הזהרתי אותך שאתה מתקרב לשלישית.
ג'מאל זחאלקה: בסדר.
אורי אורבך: הוא יצא על גבי אוניה.
יהושע בקון: יש כאן פורום ארגוני השלום וכאן כתוב ממומן על ידי האיחוד האירופי, מודעה פוליטית.
יהושע בקון: יש כאן קואליציית נשים לשלום, להסיר את המצור, לעצור את ההסתה.
אורית זוארץ: מה הבעיה?
יהושע בקון: אין בעיה עם המודעה.
יהושע בקון: אם תתנו לי לסיים, אני אוכל להסביר.
שלמה מולה: הבאת גם מודעה של הימין אולי?
דוד רותם: לא שואלים.
דוד רותם: בסוף תבקשו רשות ומי שיקבל, ישאל.
יהושע בקון: הוועד הישראלי נגד הריסות בתים, גם כן מודעה.
יהושע בקון: שלוש מודעות בעלות אופי פוליטי ורק אחת מהן מסומן שהיא ממומנת על ידי האיחוד האירופי.
דוד רותם: אתה לא יודע אם האחרים מומנו על ידי איזושהי מדינה?
יהושע בקון: אני מגיע לנקודה.
דוד רותם: תגיד בבקשה לעניין, כי אתה מסיים את דבריך בעוד דקה.
חנא סוייד: ברשותך אדוני, האם הריסת בתים זה דבר פוליטי?
דוד רותם: אתה תשאל בסוף.
דוד רותם: רק בסוף שואלים שאלות.
יהושע בקון: כאשר מסומן על המודעה מי מממן אותה, זה נותן לציבור את האפשרות לשפוט בצורה שקולה מי עושה את המודעה ולראות את זה באור אחר.
ניצן הורוביץ: הכלל זה לא חל עליך?
יהושע בקון: לציבור רחב לא איכפת מי מממן את המודעות האלה אבל יש כאלה שכן איכפת להם, וזה יאפשר להם לשפוט את המודעות האלה באופן מקיף.
דוד רותם: חברת הכנסת זוארץ, רצית לשאול שאלה.
אורית זוארץ: כן.
חנא סוייד: גם לי יש שאלה.
אורית זוארץ: לא כל כך ברורה לי מסגרת המחקר האקדמי בתוכה אתה פועל, מה הם הכלים בהם אתה משתמש למחקר, איזה ארגונים נבדקו ואיזה  ארגונים אתם בודקים.
אורי אורבך: מה איכפת לך איך הוא חוקר?
דוד רותם: אורי.
אורית זוארץ: אלה שלושת השאלות ואני אשמח אם תענה עליהן.
אורית זוארץ: כמו כן, מה מקורות המימון של הארגון.
חנא סוייד: אני אצרף עוד שאלה.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, גם לי יש שאלה.
דב חנין: גם לי.
חנא סוייד: האם אתה לא חושש למימון של הארגון שלך?
חנא סוייד: אם הכל יהיה שקוף, למה צריך NGO מוניטורס אחר כך?
דוד רותם: חבר הכנסת מולה, רצית לשאול שאלה.
שלמה מולה: אני רוצה לשאול את אדוני ולבקש שתיתן לי דוגמה אחת של גוף מממן את העמותה  שלכם.
שלמה מולה: דבר שני, האם כמו שטרחת להביא מודעה של אופי מסוים של ארגונים שפועלים, למה לא טרחת להביא מודעה הפוכה, מהצד השני?
דוד רותם: הוא סמך עליך שאתה תביא.
שלמה מולה: לא. למה?
שלמה מולה: אתה מייצג אותו?
שלמה מולה: אתה עורך הדין שלו?
דב חנין: הוא עורך הדין שלו.
דוד רותם: הייתי שמח מאוד להיות עורך הדין שלו, זה בכלל לא גרוע להיות  שלו.
שלמה מולה: ברשותך, אדוני, אני מבקש ממנו שהוא ייתן לי תשובה  ולא אתה.
דב חנין: שתי שאלות.
דב חנין: שאלה אחת אדוני, שאלתי אותך על קמפיין הגז ואמרת שאתם מתעסקים בעניינים שקשורים לסכסוך.
דב חנין: קמפיין הגז, כפי שאדוני יודע, האשים את אלה שדורשים העלאת הכנסות המדינה מגז בשיתוף פעולה ישיר עם אויבי ישראל, בשירות חיזבאללה, לבנון, אירן ואחרים.
אורית זוארץ: גם חבר הכנסת אלדד היה חלק.
דב חנין: לכן לכאורה זאת סוגיה שקשורה לסכסוך, לפחות לטענת יוזמי הקמפיין הזה.
דב חנין: שאלה שנייה, אדוני.
דב חנין: ללא ספק קיימות בעיות מאוד גדולות של שקיפות שלא נמצאות באגודה לזכויות האזרח אבל למשל נמצאות בארגון כמו עטרת כוהנים או עמותת אלעד שיש לה פטור רשמי מהמדינה לגילוי חלק מהתרומות שלה.
דב חנין: לכן היא לא מוסרת את התרומות שלה לרשם העמותות.
דב חנין: האם הארגון שלכם ביקר את התרומות של עטרת כוהנים או  עמותת אלעד?
דב חנין: האם פרסמתם את זה?
דב חנין: אם כן, מתי, באיזו צורה ומה אתה יכול לספר לנו על מקורות המימון העלומים של הארגונים הימניים האלה?
אורית זוארץ: יש עוד ארגון, חסדי מאיר.
אורית זוארץ: שמעת עליו?
חיים אורון: אני אחזור על השאלה הקודמת ששאלתי.
חיים אורון: האם העמדה שלכם שבוחנת את הפעולה של NGO שונים ומקורות המימון שלהם היא לא שכל גורם, לאו דווקא בסכסוך, למשל, מישהו מפרסם מודעות בעד תרופה מסוימת, ויכול להיות שמי שמממן אותה זאת חברת תרופות או רופא שמקבל כסף מחברת תרופות.
חיים אורון: למה לא תאמצו את הכלל שכל מודעה שמביעה עמדה בכל נושא, נדע מי מממן אותה?
חיים אורון: למשל, הזכירו כאן את המודעה על גלנט.
חיים אורון: ניקח את העיתון של הבוקר ואני אביא לך מאה מודעות שאני רוצה לדעת מי מימן אותן.
חיים אורון: תאמין לי שאני משתגע לדעת מי מממן אותן.
חיים אורון: אני נורא רוצה לדעת מי מממן.
חיים אורון: אני עוסק בבריאות הרבה ואני רוצה לדעת מי מממן את כל הדברים הללו.
חיים אורון: יש לי תחושה  שבעלי אינטרסים שאני לא מסוגל לאתר אותם, ואם כן, למה לא נאמץ חוק כללי כזה שאומר שכל מודעה שמייצגת אינטרס, יהיה כתוב למטה מי מממן אותה?
חיים אורון: אם זה אני ואתה, נחתום שנינו.
חיים אורון: אם זה גורם מסחרי, יהיה כתוב.
חיים אורון: אני לא אומר שלא יפרסמו אבל יהיה כתוב.
חיים אורון: האם אתם תתמכו בהצעת חוק כזאת כארגון?
חיים אורון: אני לא שואל אותך אישית אלא כארגון שבוחן את טוהר המידות של ה-NGO.
ניצן הורוביץ: אפילו כגילוי נאות.
דוד רותם: יש לך דקה לתת את כל התשובות.
יהושע בקון: אני לא בטוח שאני זוכר את כל השאלות.
דוד רותם: מה שיש לך, יש לך דקה אחת.
חיים אורון: תתחיל מהסוף.
יהושע בקון: אנחנו מכון מחקר.
יהושע בקון: היה אמור להיות כאן פרופסור ג'רלד שטיינברג.
יהושע בקון: אנחנו יושבים בירושלים, ברחוב בן מימון.
יהושע בקון: אנחנו עושים מחקרים.
יהושע בקון: כל דבר שאנחנו עושים, יש לו סימוכין ותימוכין והכל גלוי, ברור וקיים באתר האינטרנט שלנו, כולל רשימת כל הארגונים שאנחנו מבקרים אותם שהם מעל 100 או מעל 150 ארגונים, למיטב זיכרוני.
דב חנין: מה עם עטרת כוהנים?
דוד רותם: אין קריאות ביניים.
יהושע בקון: מבחינת הגופים.
יהושע בקון: מממנים.
יהושע בקון: אמרתי, אני אחד מעמיתי המחקר במכון ואני לא בקיא לגמרי בפרטים.
יהושע בקון: אני יכול לומר שמשפחת וקסלר מארצות הברית היא אחד המממנים העיקריים שלנו.
יהושע בקון: יש עוד מממנים עיקריים שרשומים באתר האינטרנט שלנו.
יהושע בקון: כל השאר רשום ברשם העמותות ואני לא זוכר יותר מזה ובעצם לא יודע יותר מזה.
יהושע בקון: מבחינת קמפיין הגז.
יהושע בקון: לא נכנסנו אליו בכלל ואני לא יודע מה לומר עליו.
חנין זועבי: לא מעורבים ערבים.
דוד רותם: מעורבים.
דוד רותם: הרי טענו שאלה המצרים והחיזבאללה.
אורית זוארץ: אמרת שהמיקוד שלכם הוא בסכסוך.
יהושע בקון: כן.
אורית זוארץ: ישראלי-ערבי.
יהושע בקון: בקצרה, למה השם שלנו באנגלית.
יהושע בקון: מכיוון שרוב הפעילות שלנו מופנית לחוץ לארץ ורוב הדברים שאנחנו עושים הם באנגלית.
יהושע בקון: לכן השם שלנו באנגלית.
חיים אורון: מה  הוא עונה על השאלה שלי?
חיים אורון: רגע.
יהושע בקון: לגבי מודעות.
יהושע בקון: אני כאזרח גם מוטרד מהמודעות האלה של הגז ושל דברים נוספים אבל אני חושב, ואנחנו חושבים, שההבדל בין אנשים פרטיים למדינות הוא גדול והעניין של להפנות את זה לאנשים פרטיים, כולל חברות שמותר להן לעשות מה שהן רוצות בכסף שלהן, בלי ביקורת, כל עוד זה לא חוקי, זאת הסטה מהדיון כאשר עיקר הדיון הוא ההבדל בין מדינות.
חיים אורון: זה מאוד אקדמי מה שאמרת.
חיים אורון: אמות מידה אקדמאיות.
יהושע בקון: לכן אנחנו מכון מחקר.
דוד רותם: חיים אורון, עד כאן.
קריאה: מאוד אובייקטיבי.
יהושע בקון: משתדלים.
פפי יקירביץ: אני כאן מטעם ועד ראשי האוניברסיטאות, ור"ה.
פפי יקירביץ: ההתייחסות שלנו לחוק, מה שמטריד אותנו לעומת המצב המשפטי הקיים, יש בחוק הרחבה שלדעתנו יכולה לפגוע במוסדות להשכלה גבוהה.
פפי יקירביץ: בחוק הקיים, לפי חוק העמותות, הדיווח נדרש רק לגבי תרומות.
פפי יקירביץ: בהצעת החוק יש הרחבה לכל תמיכה כספית ואנחנו חוששים שזה בעצם כולל גם מענקי מחקר והאוניברסיטאות בישראל, אני מניחה שכל המוסדות להשכלה גבוהה, מקבלים מענקי מחקר רבים מאוד מגורמים זרים.
פפי יקירביץ: מהאיחוד האירופי מתקבלים כספים רבים.
פפי יקירביץ: אנחנו חוששים שפרסום של תרומות כאלו באופן בולט באינטרנט למשל יכול דווקא לשמש כתחמושת לאותם הגורמים שרוצים להתנגד למענקים האלו שניתנים למוסדות מחקר ולאוניברסיטאות בישראל.
פפי יקירביץ: כיום יש גופים שנותנים את הכספים האלו באופן יותר דיסקרטי ודווקא אין להם עניין שהדברים האלו יפורסמו ברבים.
פפי יקירביץ: זאת ההתייחסות שלנו לחוק.
פפי יקירביץ: אנחנו היינו מבקשים להחריג את המוסדות להשכלה גבוהה מהחוק.
פפי יקירביץ: הבנו שזאת הייתה רוח הדברים בקריאה  הראשונה של החוק ובקשתנו היא להחריג את המוסדות להשכלה גבוהה מתחולת החוק.
חיים אורון: שאלה.
חיים אורון: לפרוטוקול אני אומר שאני אומר את דבריי במרירות כי אם מישהו יקרא אותם פעם, הוא יחשוב שאמרתי אותם ברצינות.
חיים אורון: אני מכיר מחקרים באוניברסיטת באר-שבע שנתרמו על ידי גורמים זרים ועניינם הבדואים בנגב.
חיים אורון: אני רוצה לדעת מה היה האינטרס של אותו גורם לחקור את הבדואים בנגב.
חיים אורון: למה אתם מתייצבים אחרי שידפקו את כל אלה, רק שאתם תצאו נקיים מהעניין?
חיים אורון: תגידו שהחוק הזה הוא לא דמוקרטי.
חיים אורון: אני יודע שאני גורר אותך לפינה שאת לא רוצה להיות בה.
פפי יקירביץ: אתה לא גורר אותי.
חיים אורון: אבל אני רוצה לומר את דעתי.
חיים אורון: אם מי שמתחיל כאן יגיע למחקר באוניברסיטת באר-שבע, אני כבר רואה אותו ואני יודע מי עושה אותו ואני יודע ממי הוא קיבל את הכסף.
חיים אורון: למה שמתם את ההבחנה?
חיים אורון: יוכיחו שתוצאות המחקר הזה פוגעות בשיקולי מדינת ישראל על זכויות בקרקע.
חיים אורון: למה אתם בכלל מוכנים להיכנס לפינה שאתם תהיו בחוץ ולא שכולם יהיו בחוץ ואותם כללים שחלים עליהם, יחולו גם עליכם?
חיים אורון: ולא תצילו את עצמכם ותשאירו את כולם בחוץ, כי יש מחקרים שהם יפרשו אותם כפוליטיים.
קריאה: כבר עשו את זה.
חיים אורון: הם יפרשו אותם ככאלה, אחד אחרי השני, והשלב הבא יהיה שיגידו: תסלחו לי, אתם קיבלתם מחקר – אני בכוונה אומר הבדואים כי אני יודע במדויק על מה אני מדבר – אל תקבלו מענק מחקר על הבדואים מחוץ לארץ כי זאת התערבות בוויכוח הישראלי.
חיים אורון: תעצרו את זה כאן.
חיים אורון: אל תתנו לזה להתחיל כי זה יתחיל כאן ויגיע אחר כך למה רופא בסורוקה בודק סוכרת כי יש סוכרת יותר אצל הבדואים ולא בודק מחלה אחרת.
חיים אורון: לשם זה יגיע.
אורי אורבך: ג'ומס, אתה יוצא מהנחה שהאוניברסיטאות הן חלק מהמדינה.
פפי יקירביץ: קודם כל, החוק הקיים, אנחנו עשינו השוואה בין הוראות החוק הקיים לבין החוק המוצע והחובה לדווח על תרומות כספיות קיימת היום בחוק העמותות.
קריאה: לכן החוק מיותר.
פפי יקירביץ: והיא קיימת למעשה באותה לשון כפי שמופיעה כיום.
פפי יקירביץ: ההרחבה מבחינתנו, מה שאנחנו מתייחסים כעת והאינטרס שאנחנו מייצגים כאן, את ור"ה ואת האוניברסיטאות, והאינטרס שלנו בשלב זה הוא להגן על התורמים ולהגן על מענקי המחקר שלנו.
פפי יקירביץ: זה האינטרס שלנו.
פפי יקירביץ: מה שדובר כאן, על החשיפה של תרומות, הדבר הזה כבר קיים ממילא בחוק.
פפי יקירביץ: הדבר הזה כבר קיים.
פפי יקירביץ: אני לא שמעתי כאן התנגדות להגדרה של התרומה.
פפי יקירביץ: המצב המשפטי הקיים כבר מחייב את אותם המוסדות.
חיים אורון: לדעתכם צריך לשנות אותו?
פפי יקירביץ: לא.
דוד רותם: בתור מה אתה שואל אותה  אם הם חושבים שצריך לשנות?
חיים אורון: אני שואל אם העמדה של האוניברסיטאות שצריך לשנות את החוק הקיים.
דוד רותם: האוניברסיטאות הן גוף שנותן ייעוץ משפטי?
פפי יקירביץ: רוב האוניברסיטאות הן גם עמותות.
חיים אורון: אתה מבין בדיוק מה אני שואל.
דוד רותם: אני יודע בדיוק מה אתה שואל ואני אענה לך.
חיים אורון: אגב, אני שואל שאלה שאתה תמכת בה.
חיים אורון: אתה אמרת שאתה תהיה בעד קריטריון אחיד לפרוטוקול על כל התרומות מחוץ לארץ.
דוד רותם: אני עדיין חושב כך.
חיים אורון: לכן השאלה שלי מאוד לעניין.
פפי יקירביץ: חשיפת תורמים פרטיים, אם הדבר יגיע לזה, זאת תהיה מכת מוות לגיוס הכספים של המוסדות להשכלה גבוהה.
ניצן הורוביץ: גם בתי חולים ומוסדות תרבות.
פפי יקירביץ: אני מייצגת כאן את ור"ה.
שלמה מולה: גם המוסדות הלאומיים והסוכנות.
אורית זוארץ: שאלה לי אליך.
אורית זוארץ: אחת הטענות שעלתה כאן, לדעתי בוועדת החינוך של הכנסת עת זבולון אורלב היה היושב ראש, במעמד שר החינוך, הייתה שהתרומות גם מוטות ובעצם יש איזושהי קביעה של אג'נדה במתן התרומות לאוניברסיטאות.
אורית זוארץ: אני אשמח לשמוע התייחסותך לנושא.
דוד רותם: רק רגע.
דוד רותם: איך זה מתקשר לחוק?
אורית זוארץ: התורם שתורם את הכספים לאוניברסיטה, גם קובע מה תחקרו.
פפי יקירביץ: יש לנו תרומות למשל לעולים מאתיופיה.
פפי יקירביץ: אנחנו מכבדים את דעתם ורצונם של התורמים ורוב התורמים, מה לעשות, יש להם דעה מגובשת לגבי מה שהם רוצים לעשות עם הכסף.
פפי יקירביץ: אחד רוצה לתרום לחקר הסרטן, השני רוצה לתרום לעולים חדשים והשלישי רוצה לתרום לחקר המזרח התיכון.
פפי יקירביץ: נכון מאוד.
פפי יקירביץ: יש אג'נדה ברורה לתורמים ואנחנו מכבדים את האג'נדה הזאת שלהם.
פפי יקירביץ: אנחנו מכבדים את רצונם של התורמים.
פפי יקירביץ: ודאי.
אורית זוארץ: זה צריך להיות שקוף.
פפי יקירביץ: זה שקוף.
עדי ארבל: אני מהמכון לאסטרטגיה ציונית.
עדי ארבל: נושא ראשון שיש להבהיר כאן בדיון.
עדי ארבל: החוק הזה, מטרתו להאיר את הנושא של תרומות מדינות לארגונים שבמהותם הם פוליטיים.
עדי ארבל: הנושא של החוק הזה ושל התרומות במקרה הזה בא להבהיר את הנושא של לגיטימיות של תורת מדינה לארגון פוליטי.
עדי ארבל: כל עוד הנושא שקוף והנושא ברור וזה מטרתו של החוק, להראות את זה, זה לא נגד הארגונים וזה לא נגד תרומות פרטיות לארגונים משמאל או מימין.
עדי ארבל: את הנושאים האלה יש להבהיר ויש לדעת, ואני תכף אמחיש את זה  בכמה דוגמאות.
עדי ארבל: החוק הזה הוא גם אינו מיותר מכיוון שהחוק של רשם העמותות מתייחס לעמותות בלבד והחוק הזה מדבר גם על חברות לתועלת הציבור וגם על ארגונים שמעמדם – ואת זה צריך להכניס כתיקון – לא בדיוק מוסדר.
עדי ארבל: חשיבות נוספת של החוק הוא נושא הדיווח המיידי שכרגע, לפי הנוסח הנוכחי, מדובר על רבעון.
עדי ארבל: אם ייכנסו כאן לניסוח, נדבר על כך שעדיף יותר מיידי ואני גם אסביר מדוע.
עדי ארבל: אני אביא ארבע דוגמאות לנושא של פרסומים ולמה חשיבות הפרסום היא חשובה.
עדי ארבל: דוגמה ראשונה, נושא של שדלנות.
עדי ארבל: אם מגיע לחבר כנסת מישהו מאחד הארגונים, אנחנו היינו רוצים שחבר הכנסת ידע שהאג'נדה של אותו אדם מגיעה במימון של מדינה זרה, ואני אתן דוגמה.
עדי ארבל: חוק האזרחות.
עדי ארבל: הנושא של פעילות חוק האזרחות ממומן על ידי לדוגמה ממשלת שוויץ וגם העתירה לבג"ץ שנעשתה בנדון למעשה בפועל מומנה על ידי ממשלת שוויץ.
עדי ארבל: אלה דברים שאנחנו רוצים לדעת בזמן אמת, שמדינה אחרת מתערבת.
ניצן הורוביץ: אתה יודע כמה פעולות ממשלת ישראל עושה בשוויץ?
ניצן הורוביץ: אתה רוצה להיכנס למקום הזה?
ניצן הורוביץ: אתה יודע איך ממשלת ישראל תומכת בפעילות של ארגונים יהודיים בשוויץ?
ניצן הורוביץ: אתה רוצה באמת להעלות את העניין הזה?
ניצן הורוביץ: זה האינטרס שלך?
ניצן הורוביץ: אסטרטגיה ציונית?
ניצן הורוביץ: עלק.
חיים אורון: ניצן, מה זה איכפת לו בכלל?
חיים אורון: זה בכלל לא מעניין אותו.
חיים אורון: הוא לא מסתכל כרגע.
חיים אורון: הופעת בשומר הצעיר בשוויץ בשבת, נכון?
חיים אורון: זה ארגון ציוני חתרני.
חיים אורון: דע לך.
חיים אורון: הוא הופיע בציריך בשבת האחרונה  לפני ארגון ציוני חתרני בשוויץ והוא דיבר על קץ הסכסוך.
חיים אורון: בכספי מדינת ישראל בשוויץ.
דוד רותם: זה באמת חמור מאוד.
חיים אורון: אתה יודע מה הוא עשה?
דוד רותם: מה זה אתה מופיע בשבת?
חיים אורון: במוצאי שבת בבוקר.
דוד רותם: ניצן, זאת פעם אחרונה שאתה מופיע בשבת.
עדי ארבל: השומר הצעיר הוא ארגון עתיר זכויות.
עדי ארבל: אני אתן לנושא נוסף.
עדי ארבל: גוש שלום מפרסם כל יום שישי מודעה בעיתון "הארץ", ולפעמים נוסח המודעה אומר: גוש שלום קורא לאיחוד האירופי להפעיל סנקציות על ישראל.
עדי ארבל: גוש שלום קורא לאובמה ללחוץ על ישראל.
עדי ארבל: גוש שלום מנסה לצייר את עצמו כארגון ישראלי.
עדי ארבל: הבעיה היא שמדובר על ארגון של שני אנשים שאת רוב מימונו מקבל מממשלת הולנד.
חיים אורון: שני אנשים עושים משהו.
חיים אורון: מה מפריע לך?
עדי ארבל: זה מצג שווא.
חיים אורון: בפני מי מצג שווא?
דוד רותם: משה קופל, בבקשה.
משה קופל: כמה הערות טכניות בלבד.
אורית זוארץ: סליחה, מאיפה אתה?
משה קופל: אני פרופסור משה קופל מאוניברסיטת בר-אילן.
משה קופל: אינני מייצג כאן את האוניברסיטה אלא את עצמי.
דוד רותם: אין לו מכון.
משה קופל: כמה הערות טכניות.
משה קופל: עיקר החידוש בחוק הזה הוא הדוח הרבעוני במקום דוח שנתי.
שלמה מולה: אתה מופיע כאן כאדם פרטי?
דוד רותם: הוא אמר את זה במפורש.
משה קופל: כן.
משה קופל: אינני מייצג את האוניברסיטה.
שלמה מולה: סתם לדעת, למה זה עניין אותך?
דוד רותם: שלמה, אחרי הישיבה תדבר אתו והוא יספר לך למה זה מעניין אותו.
משה קופל: אני חושב שאולי בטעות הסנקציות של חוק העמותות בחלקן אינן חלות  על החוק הזה וצריך פשוט תיקון טכני בשני עניינים.
משה קופל: קודם כל, ההפניה בסעיף 9, יש הפניה לסעיף 64(א) לחוק העמותות, שם יש סנקציה אבל הסנקציות הן גם ב-64 וגם ב-64(א), ולכן אני מציע שבסעיף 64 בחוק העמותות, הסעיף מתייחס לדיווח כוזב על פי חוק זה, צריך לתקן ולכתוב דיווח כוזב על פי חוק זה או על פי חוק חובת גילוי, דהיינו החוק המוצע היום.
משה קופל: דבר שני, לגבי דוח אפס.
משה קופל: דוח שנתי מחייב דוח אפס גם, אבל בדוח הרבעוני אין דוח אפס מכיוון שאין לנו עניין להטיל עומס רב על המערכת וגם לא על העמותות עצמן.
משה קופל: לא כדאי לחייב דוח אפס אבל כן כדאי להוסיף שאי הגשת דוח רבעוני תיחשב כהגשת דוח אפס.
חיים אורון: מה זה דוח אפס?
משה קופל: שלא נתקבלה תמיכה.
חנא סוייד: כשלא מתקבלת תמיכה, גם אז צריך להגיש דוח?
משה קופל: לא. זה בדיוק מה שאני רוצה לומר.
משה קופל: צריך לכתוב בחוק הזה.
חנא סוייד: זאת כבר בדיחה מה שאתם עושים.
משה קופל: אני מסכים.
משה קופל: אני רוצה להקל.
חיים אורון: הקלה, אלה בדיחות, והחמרה, זה ברצינות.
משה קופל: אי הגשת דוח רבעוני תיחשב כהגשת דוח אפס.
דוד רותם: מזכ"ל הסוכנות, ג'ו שוורץ.
ג'ו שוורץ: אני מזכ"ל הסוכנות היהודית ואני כאן בשם המוסדות הלאומיים של מדינת ישראל, ההסתדרות הציונית, הסוכנות וקרן היסוד.
ג'ו שוורץ: אנחנו מבקשים להחריג את המוסדות הלאומיים מהחוק הזה.
זאב אלקין: אבל הוא לא חל עליכם.
זאב אלקין: אני לא מכיר מוסד לאומי, בדקנו את זה משפטית, שנכנס להגדרה עמותה או חלץ.
זאב אלקין: בדקנו את זה.
שלמה מולה: זה מראה כמה אתה לא מכיר את הסוכנות היהודית.
שלמה מולה: אני אומר לך שלסוכנות היהודית יש עשרות עמותות ואתה מכניס אותן.
שלמה מולה: תדע מה שאתה אומר.
ג'ו שוורץ: אני אתייחס למה ששלמה אומר.
שלמה מולה: עדיף שלא.
ג'ו שוורץ: אנחנו מבקשים להחריג מהחוק גם את כל חברות הבת והעמותות והגופים הקשורים למוסדות הלאומיים.
ג'ו שוורץ: אנחנו פועלים בארץ במסגרות רבות, כדוגמה החוויה הישראלית שמפעילה כאן עשרות אלפי בני נוער שמגיעים לארץ, תוכנית מסע שהיא חברה סוכנותית בפרויקט משותף לממשלה ולסוכנות, אנחנו מדברים על מפעל של יותר מ-200 מגביות בכל העולם שיהודים וגופים תורמים, ואנחנו חושבים שהכללת המוסדות הלאומיים בחוק הזה יכולה לסכן מפעל שמביא למדינת ישראל מאות מיליוני דולרים בשנה.
ג'ו שוורץ: צריך להזכיר שכל הפעילות של הסוכנות והמוסדות הלאומיים מתואמת עם ממשלת ישראל והתיאומים השונים שאנחנו מבצעים ביחד עם הממשלה.
זאב אלקין: יש לכם הצעה משפטית איך לעשות את זה?
דוד רותם: רגע, חיים אורון ביקש לפניך.
חיים אורון: מנכ"ל הסוכנות, אני יודע על חברות בנות למשל של קרן קיימת, ואני אומר גם את השם, למשל הימנותא, שפועלת באופן פוליטי לחלוטין מעבר לקו הירוק, בירושלים, וזאת פעולה פוליטית לכל דבר ועניין.
ג'ו שוורץ: אני לא מייצג את קרן קיימת.
חיים אורון: אני יודע שאתה לא מייצג, אבל ייצגת את כל הגופים.
ג'ו שוורץ: לא. אמרתי בפירוש שאני מדבר בשם קרן היסוד, ההסתדרות הציונית והסוכנות.
ג'ו שוורץ: אני לא מדבר בשם קרן קיימת.
חיים אורון: על פי השקפתכם, אני חוזר לאותה שאלה כל הזמן, פעולות כאלה, גם כאשר הן באות מאנשים פרטיים, צריכות להיות – על פי אותו עיקרון שבנית כאן עכשיו, כאן זאת הכנסת – כולן חשופות לציבור או גם הן צריכות להיות תחת חיסוי של ביטחון המדינה וטובת ואני לא יודע מה?
חיים אורון: מה השוני ביניהן לבין מה שכאן מונח על השולחן?
ג'ו שוורץ: קודם כל, אני רוצה להדגיש שאני לא מייצג את קרן קיימת אלא אני מייצג את שלוש מתוך ארבעת המוסדות הלאומיים.
ג'ו שוורץ: אני כאן בשם, כפי שאמרתי בהתחלה, קרן היסוד, הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית.
שלמה מולה: למשל, החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונות העולמית.
ג'ו שוורץ: למשל.
ג'ו שוורץ: לא בשם קרן קיימת.
ג'ו שוורץ: אני לא יכול לדבר בשמם ולא נשלחתי מטעמם.
ג'ו שוורץ: במאות המגביות שפועלות דרך הפדרציות בצפון אמריקה ודרך קרן היסוד ביתר העולם, יש מסורת מאוד מאוד ותיקה של תרומות עלומות שם, של אנשים שמבקשים להישאר אנונימיים.
חיים אורון: אני בעד, אבל למה אתה מפר את זה כאן?
חיים אורון: אני מאוד בעד האנונימיות.
חיים אורון: שלא תהיה כאן שום אי הבנה.
חיים אורון: אני חושב שהמתן בסתר הוא חלק מהתרבות היהודית שאני חלק ממנה אבל כאן מנסים לבוא ולומר שיש מי שלגביו זה לא חל.
חיים אורון: אם זה לא חל, פתוח לכולם.
חיים אורון: אל תעשו לכם נורמות יהודיות מיוחדות.
חיים אורון: מתן בסתר, אני מברך וחושב שזאת מסורת יהודית יוצאת מן הכלל.
חיים אורון: אין ויכוח כאן שהכל גלוי, אבל כאן אומרים לא, הכל גלוי רק בכיוון מסוים.
חיים אורון: אז אותה נורמה לגבי כולם.
חיים אורון: פשוט לגמרי.
חיים אורון: נורא פשוט.
חיים אורון: מה שלא טוב כאן, לא טוב פה.
חיים אורון: סוכנות יהודית, בתי חולים, אוניברסיטאות, כולם, כולם ישלמו את המחיר.
חיים אורון: אני לא מסתיר את דעתי.
חיים אורון: כולם ישלמו את המחיר כי יש סכנה לעם ישראל, חתרנים מכרסמים ביסודות, ולכן אין ברירה אלא צריך שהכל יהיה גלוי.
חיים אורון: במחקר על בדואים, במחקר על סרטן, במחקר בהימנותא, ביערות בנגב וכולי.
זאב אלקין: תגיד את השמות האמיתיים.
חיים אורון: כולם.
שלמה מולה: עטרת כוהנים.
קריאה: אם יש כאן הצבעה כזאת, אני בעד.
קריאה: נחקור את כולם.
מיכאל בן-ארי: מה יש לעטרת כוהנים להסתיר?
מיכאל בן-ארי: אני נגד סלקציה.
אורית זוארץ: אני רוצה להסב את תשומת לבה של הוועדה, של היושב ראש והאורחים המכובדים שמדינת ישראל עוסקת בסיוע בין לאומי ומשקיעה במדינות עולם שלישי כבר מ-1952, כאשר בחלק מהמדינות יש לנו יחסים דיפלומטיים ובחלק מהמדינות יש לנו קשרים, ואני חושבת שהצעת החוק הזו מסוכנת והיא עלולה לפגוע באינטרסים האמיתיים של מדינת ישראל שמשקיעה כספים דרך ארגונים ודרך עמותות במדינות בעולם.
חיים אורון: אבל אף פעם זה עם  מימד פוליטי.
חיים אורון: זה לגמרי ניטראלי.
חיים אורון: בגאנה, בגיניאה, בכל הארצות הללו, הכל היה רק ניטראלי.
אורית זוארץ: אנחנו ערים לתהליכים באפריקה.
דוד רותם: שידווחו.
דוד רותם: שהגופים המקבלים ידווחו.
אורית זוארץ: צריך להיות ערים למה שקורה באפריקה ובדרום אמריקה ולהיות מאוד מאוד זהירים בהחלטות שאנחנו מקבלים בבית הזה כי זה ישפיע במישרין על ההתייחסות למדינת ישראל בקרב מדינות העולם.
דוד רותם: חבר כנסת מולה, רצית משהו?
שלמה מולה: אני רוצה להבהיר פעם נוספת את עמדתי.
שלמה מולה: הסוכנות היהודית מקבלת כסף גם מממשלות זרות.
שלמה מולה: אני רוצה שזה יובהר בצורה ברירה.