GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועה ברודסקי לוי: תיקון חוק בית המשפט לענייני משפחה בחוק בית המשפט לענייני משפחה, התשנ"ה-1995 - (1) בסעיף 5 - (א) בסעיף קטן (א), במקום "אשר תיתן בעצמה או באמצעות אחרים, שירותי אבחון, ייעוץ וטיפול" יבוא "אשר תיתן לבעלי הדין, בעצמה או באמצעות אחרים, לפי הוראות סעיף זה, שירותי אבחון, ייעוץ, טיפול וגישור".
דוד רותם: זה במסגרת עיקרון השוויון, משווים את הנוסח של הסעיף הזה.
אורי צפת: מדוע בסעיף 5 ועד הסוף זה תיקון לבית המשפט לענייני משפחה כאשר כותרת החוק עוסקת בבתי דין דתיים?
דוד רותם: כי אנחנו עושים מה שנקרא תיקון עקיף.
אורי צפת: אבל אפשר להפריד את זה.
אורי צפת: זה משהו אחר.
דוד רותם: הכל אפשר להפריד, אבל אני לא מחוקק חוקים.
דוד רותם: יש לי כאן הצעת חוק ממשלתית ואין בזה שום בעיה, לתקן בתיקון עקיף גם דברים אחרים, בגלל עיקרון השוויון, כפי ש יעקובי אמר.
זבולון אורלב: עכשיו אלה דברים טכניים.
נועה ברודסקי לוי: (ב) בסעיף קטן (ג), במקום הקטע החל במלים "וכן רשאי הוא" עד המילה "בכתב" יבוא "כן רשאי בית המשפט להורות ליחידות הסיוע לחקור ולהגיש חוות דעת בכתב, בעניין הנדון לפניו, ככל שהדבר נדרש לצורך מיידי, ובלבד שאין אפשרות סבירה לקבל תסקיר בעניין זה מאת פקיד סעד" ובסופו יבוא "בסעיף קטן זה, "פקיד סעד" – מי שמונה לכך על פי דין".
נועה ברודסקי לוי: אותן הערות שהערתי קודם, צריך למחוק את המילה לחקור וגם את פקיד סעד בהגדרתו החדשה של עובד סוציאלי שמונה לפי החוק בהתאם.
נועה ברודסקי לוי: (2) אחרי סעיף 5 יבוא: "5א חיסיון מידע שנמסר ליחידת הסיוע (א) דברים שנאמרו ומידע שנמסר ליחידת הסיוע יראו אותם כדברים שנאמרו לפני בית משפט הדן בדלתיים סגורות.
נועה ברודסקי לוי: הדיון ביחידת הסיוע או הפסקתו לא ישפיעו על הדיון בבית המשפט.
נועה ברודסקי לוי: (ב) אין אדם חייב למסור ובית משפט, בית דין או כל רשות או אדם המוסמכים על פי דין לגבות ראיות, לא יקבלו, דברים שנאמרו ומידע שנמסר ליחידת הסיוע, אלא אם כן מתקיים אחד מאלה: (1) הדברים או המידע נאמרו או נמסרו לצורך מתן חוות דעת לבקשת בית משפט, ובית המשפט הודיע לבעלי הדין, מראש, כי לא יחול חיסיון על הדברים או המידע כאמור.
נועה ברודסקי לוי: (2) כל בעלי הדין ומי שהופנה ליחידת הסיוע לי סעיף 5(ה) ויתרו בכתב על החיסיון.
נועה ברודסקי לוי: (ג) על אף הוראות סעיף קטן (ב)(2), פעל עובד יחידת הסיוע ליישוב סכסוך בדרך של גישור, לא יובאו דברים שנאמרו על ידי אותו עובד, לני בית משפט, לפני בית דין או לפני כל רשות או אדם המוסמכים על פי דין לגבות ראיות, אלא בהסכמתו, וזאת נוסף על הוויתור על חיסיון מאת בעלי הדין ומי שהופנה ליחידת הסיוע, הנדרש לפי סעיף קטן (ב)(2).
דוד רותם: זה בעצם סעיף 3.
דוד רותם: לא צריכה להיות בעיה במסגרת השוויוניות שבין בתי המשפט ובתי הדין.
שמעון יעקובי: חוץ מדבר אחד, נושא של התקנות.
דוד רותם: אל תדאג, אני גם אדאג לתקנות.
דוד רותם: נעבור לסעיף 6.
נועה ברודסקי לוי: 6.
נועה ברודסקי לוי: תיקון חוק למניעת אלימות במשפחה בחוק למניעת אלימות במשפחה, התשנ"א-1981, בסעיף 3א(א), במקום "לבית המשפט לענייני משפחה בלבד" יבוא "לבית המשפט לענייני משפחה ולבית דין דתי שהוקמה בו יחידת סיוע לפי חוק בתי דין דתיים (יחידות סיוע), התשע"א-2010 בלבד".
שמעון יעקובי: אולי נציגת משרד המשפטים תסביר למה עשינו את זה.
ורד וינדמן: אני חושבת שהמצב המשפטי הקיים צריך להישאר כמו שהוא ואני אסביר מדוע.
ורד וינדמן: היום, כאשר נותנים צו הגנה מפני קטין ---
דוד רותם: את יודעת, צודק יעקובי, אני עוד לא הבנתי מה כתוב בסעיף כי מוריה עוד לא הסבירה לי.
דוד רותם: אני רוצה שהיא קודם תסביר לי מה הכוונה.
קריאה: זאת הרחקה של קטין מהבית.
מוריה כהן בקשי: לפני כמה שנים היה תיקון בחוק למניעת אלימות במשפחה.
מוריה כהן בקשי: סיטואציה בה יש קטין, סיטואציה מאוד מאוד עדינה.
מוריה כהן בקשי: באותו תיקון קבענו חובה להתנות את פקודת הסיוע מתוך הבנה שאלה סכסוכים בהם ההכרעה הנוקשה של שופט – כאן זה יהיה דיין אבל זה אותו הדבר – לא נכונה אלא נכון לנסות להגיע להסכמות וכאן ממש ליצור חובה.
מוריה כהן בקשי: באותו תיקון עלתה השאלה כי הרי בחוק למניעת אלימות במשפחה אפשר לפנות גם לבית משפט שלם, גם לבית דין דתי, וגם לבית משפט בגלל הצורך בנגישות.
מוריה כהן בקשי: בבית משפט שלום, ואז גם בבית דין דתי, אין יחידות סיוע.
מוריה כהן בקשי: אז ההחלטה הייתה שבמקומות שאין בהם יחידות סיוע בגלל החשיבות הכל כך גדולה של יחידת סיוע בסיטואציה כזאת, בית המשפט בעצם, כולל בית משפט שלום, לא יהיה מוסמך לדון בתיק הזה אלא הוא יעביר את זה לבית משפט לענייני משפחה.
מוריה כהן בקשי: אז טענו, בצדק, בתי הדין הדתיים, הם באו ואמרו שרק בגלל שאין להם יחידת סיוע, מצמצמים להם את הסמכות.
מוריה כהן בקשי: אמרנו להם שכל עוד אין להם יחידת סיוע.
דוד רותם: איפה לפני כן הייתה להם סמכות?
מוריה כהן בקשי: לפני כן הייתה להם סמכות כמו לבית משפט שלום ולבית משפט לענייני משפחה, לתת צווים לכל בני המשפחה לפי החוק למניעת אלימות במשפחה.
דוד רותם: מכיוון שגם לבית משפט שלום אין סמכות.
שמעון יעקובי: בגלל שלא הייתה לו יחידת סיוע.
מוריה כהן בקשי: אבל הם דומים יותר במובן הזה שיש להם את כלי העזר היום של יחידת סיוע.
דוד רותם: מה זה קשור לצורך עניין תוספת סמכויות?
מוריה כהן בקשי: לא, אני רוצה להסביר.
מוריה כהן בקשי: המטרה של חוק למניעת אלימות במשפחה שקבעה את כל הדברים האלה, הייתה ליצור נגישות מהירה.
מוריה כהן בקשי: זאת אומרת, מי שנגיש יותר לבית הדין, ילך לבית הדין, ומי שנגיש יותר לבית משפט שלום, ילך לבית משפט שלום, ומי שנגיש לבית משפט למשפחה, ילך לבית משפט למשפחה.
מוריה כהן בקשי: זאת הייתה המטרה.
מוריה כהן בקשי: אפשר לחלוק עליה, אפשר לחשוב שבגלל החוק למניעת אלימות במשפחה צריך להיכנס רק לבית משפט לענייני משפחה ולא לצאת ממנו.
דוד רותם: במסגרת האיזונים, אני מבין.
מוריה כהן בקשי: אז באו ואמרו שייתנו לכולם.
דוד רותם: יעקובי, בבקשה.
שמעון יעקובי: אני רוצה להשלים את דבריה של מוריה.
שמעון יעקובי: זה היה לפני שנתיים-שלוש שהנושא הזה נדון בוועדה לקידום מעמד האישה , עד כמה שזכור לי.
דורית ואג: בוועדה לזכויות הילד.
שמעון יעקובי: נכון.
דוד רותם: זבולון, אתה יושב ראש הוועדה לקידום זכויות הילד?
דורית ואג: אבל זה לא היה בזמנו.
שמעון יעקובי: אז, כשהצעת החוק הזאת הוצעה, למעשה דובר בצמצום הסמכויות שהיו אז לבתי הדין הרבניים, כאשר לא הייתה כוונה של צמצום לשם צמצום, אלא כמו שמוריה אמרה, כדי שבית המשפט או בית הדין יהיה חייב להיעזר בכלי הטיפולי של יחידות הסיוע.
שמעון יעקובי: סוכם אז, והדברים האלה באו לידי ביטוי גם בפרוטוקולים של הוועדה, על דעת כולם ולא הייתה על זה מחלוקת אז, שבעת שיוקמו יחידות הסיוע באמצעות החוק הנוכחי שכרגע נמצא בפניכם, תוחזר העטרה ליושנה במובן זה שהסכסוך הרי, שעניינו של קטין נמצא בבית הדין הרבני, בדרך כלל זה קשור ליחידות אחרות במשפחה.
שמעון יעקובי: זה קשור להורים ועניינם של ההורים נדון בבית הדין.
שמעון יעקובי: בית הדין לא יכול לדון בבעיה של קטין כעניין עצמאי, כיוזמה עצמאית, אלא זה קשור לסכסוך המשפחתי הכללי.
שמעון יעקובי: אבל כל עוד שלא הייתה יחידת סיוע, אמרנו לא, אבל כאשר יש יחידות סיוע, עקרונות הטיפול הם אותם עקרונות, אין שום הצדקה להעביר את הנושא לטיפולו של בית המשפט שלא עוסק בהיבט הכללי של הסכסוך.
זבולון אורלב: אתה רוצה שהעובד הסוציאלי יפעל לפי העקרונות הדתיים?
שמעון יעקובי: זה לא קשור.
שמעון יעקובי: הסוגיה הזאת לא קשורה
שמעון יעקובי: האלימות היא לא שאלה של עקרונות דתיים או לא עקרונות דתיים.
שמעון יעקובי: האלימות היא אלימות.
שמעון יעקובי: אנחנו מדברים כאן גם על ההליך הטיפולי שנעזרים באמצעות יחידת הסיוע ולכן אני חושב שההצעה הזאת היא הצעה מוצדקת לחלוטין ויש לתמוך בה.
שמעון יעקובי: מהסיבות שמניתי.
דוד רותם: אני מוכרח לומר שמהסיבות שמנית, אני הבנתי למה לא צריך לתקן את החוק.
שמעון יעקובי: אנחנו מכירים את ההיפכה מסתברא.
שמעון יעקובי: זוהי שיטה.
דוד רותם: כן, זוהי שיטה מצוינת.
ורד וינדמן: אחת הסיבות – ואני ניגשתי לפרוטוקולים של הדיונים שהיו בסעיף הזה כדי לוודא שאני זוכרת נכון – של התיקון כך שרק לבית משפט לענייני משפחה תהיה סמכות לדון בצו הגנה מפני קטין, היה הנושא של יחידת הסיוע אבל הייתה סיבה אחת נוספת משמעותית מאוד והיא שרירה וקיימת .
ורד וינדמן: לבתי המשפט לענייני משפחה היום, בניגוד גם לבתי הדין וגם לבתי משפט שלום רגילים שגם הם לא בתוך ההסדר, יש סמכויות של בית משפט לנוער וזה עניין מאוד משמעותי שעלה גם בדיונים אז.
ורד וינדמן: כאשר מדובר על צו הגנה מפני קטין, הרבה פעמים מדובר בקטינים שהם נזקקים ושצריך לטפל בהם ולא רק להגן על המשפחה מפניהם.
ורד וינדמן: כדי לעשות את זה במסגרת אותו דיון מאוחד ולא לגשת לבית משפט אחר, לבית משפט לענייני משפחה נתונות הסמכויות של בית משפט לנוער, כך שאפשר לערב פקיד סעד, הוא יכול לפתוח בהליך נזקקות וזאת סיבה שהיא שרירה וקיימת והיא עלתה במלוא חוזקה גם בדיונים, בשלושה דיונים שנעשו בנושא.
ורד וינדמן: לגבי יחידות הסיוע, אמרו, נכון, כשיהיו יחידות הסיוע נשוב ונדבר אבל הסיבה הזאת שהצגתי, לא השתנתה.
דוד רותם: יעקובי, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
דוד רותם: בעצם כאן מדובר על כך שקטין מכה את ההורים שלו ורוצים להרחיק אותו מהבית.
דוד רותם: באה יחידת הסיוע וממליצה לא להרחיק אותו מהבית האם זה עומד בעקרונות הדת?
דוד רותם: זה כמו בערך להעביר ילד בשבת ממשמורת האב למשמורת האם, כי להרביץ מכות להורים זה איסור חמור מאוד בהלכה.
שמעון יעקובי: ממש לא.
שמעון יעקובי: צריך לבדוק מה מקורות האלימות.
שמעון יעקובי: ככל שיחידת הסיוע תחליט או תמליץ שלא להרחיק את הילד מהבית אבל מצד שני האב או האם לא יגורו לפחות לתקופה מסוימת באותו מקום, זה בהחלט עונה עם הדרישות ההלכתיות שמוטלות על הורים.
שמעון יעקובי: ההורים חייבים לילדיהם.
שמעון יעקובי: יש חובה של מזונות.
דוד רותם: למה דווקא בדירה שלי?
דוד רותם: אני אתן לך לגור במקום אחר.
שמעון יעקובי: זה יכול להיות כך ויכול להיות לא כך.
שמעון יעקובי: מבחינת החובות של הורים כלפי ילדיהם, הם מעוגנים היטב בהלכה.
שמעון יעקובי: אינני רואה כאן שום בעיה.
דוד רותם: אני צריך לבדוק את השאלה ההלכתית כאן כי אני לא אכשיל את בית הדין הדתי.
שמעון יעקובי: באשר לטענה של חוק נוער, אינני חושב שזאת סיבה נכונה כי גם כיום קיימים בבתי הדין עניינים שהם משיקים לחוק הנוער ובית הדין לא עוסק בסוגיה של חוק הנוער.
שמעון יעקובי: כשמתעוררת סוגיה של חוק הנוער, היא נדונה בפני בית המשפט המוסמך שזה בית משפט השלום ובית משפט למשפחה.
שמעון יעקובי: אינני רואה הבדל.
שמעון יעקובי: גם כאן, אם תעלה סוגיה של חוק הנוער, זה יידון בפני בית המשפט המוסמך, אבל לא כל סוגיה שקשורה לילדים, היא באה לידי ביטוי.
שמעון יעקובי: דווקא נדיר מאוד שזה בא לידי ביטוי.
שמעון יעקובי: בעניינים שנדונים בבתי הדין, נדיר מאוד שמגיעים גם עם חוק הנוער.
שמעון יעקובי: זה קורה ואז זה נדון במקום המתאים.
אורי צפת: הנושא הזה הוא לא רק מכות כמובן אלא צו ההגנה, יש עוד מקרים נוספים, שהוא בעצם המקרה הקלאסי או התנהג באופן שאינו מאפשר לבן משפחתו ניהול סביר ותקין של חייו.
אורי צפת: כאן באים ואומרים שאי אפשר לחיות עם הבן, הוא עושה כך ואחרת, ומבקשים להרחיק אותו.
אורי צפת: יש לזה עוד דברים נוספים.
אורי צפת: יש עניין של סילוק יד, יש עניין של רכוש, יש כאן עוד עניין.
אורי צפת: זה תמיד יתברר בבית המשפט לענייני משפחה.
אורי צפת: לכן לא צריך ללכת למחוזות אחרים.
אורי צפת: בית הדין הרבני קונה סמכות לדון בעניין של משמורת ילדים אך ורק אם יש תביעת גירושין.
אורי צפת: אם אין תביעת גירושין, אין לו סמכות לדון בשום עניין שנוגע לילדים.
שמעון יעקובי: וזה בסדר.
שמעון יעקובי: וכשיש תביעת גירושין, והעניין הזה נדון בבית הדין, למה לא?
קריאה: זה לא קשור לתביעת גירושין.
שמעון יעקובי: זה קשור.
שמעון יעקובי: לפעמים ישנם סכסוכים שהם בין בני זוג שבלי קשר לשאלת תביעת הגירושין אלא בהסכמה, לפי סעיף 9, יש הסכמה של שני ההורים, שניהם מסכימים שזה יידון בבית הדין הרבני.
שמעון יעקובי: לבית הדין הרבני יש סמכות לדון לפי סעיף 9 בענייני אפוטרופסות על ילדים בהסכמה.
דוד רותם: הוא חושב שיש.
שמעון יעקובי: הוועדה הזאת עוד לא מחקה מספר החוקים את סעיף 9 לחוק שיפוט בתי דין רבניים.
דוד רותם: מה כתוב בסעיף 9?
שמעון יעקובי: שענייני המעמד האישי שפורטו בסימן 51 לדבר המלך במועצתו אשר בהם אין לבית דין רבני סמכות שיפוט ייחודית, תהיה לו סמכות שיפוט לאחר שכל הצדדים הנוגעים בדבר נתנו את הסכמתם לכך.
שמעון יעקובי: בין ענייני המעמד האישי המפורטים בסימן הנזכר, מופיע גם כן ענייני אפוטרופסות על ילדים.
שמעון יעקובי: במסגרת האפוטרופסות, זה אומר חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, ומי שלא זוכר, יעיין בסעיף 74 או 75 לחוק שציינתי.
דוד רותם: אתה רוצה להגיד לי שבעניין חוק אלימות במשפחה יהיה צריך הסכמה של הילד כדי להרחיק אותו מהבית?
דוד רותם: יהיה צריך הסכמה בבית הדין?
עבדל חכים סמרה: בבית הדין השרעי יש סמכות.
שמעון יעקובי: כאשר מדובר בקטין, האפוטרופסים הטבעיים שלו הם ההורים.
שמעון יעקובי: ההסכמה לסמכות ניתנת על ידם.
קריאה: הם לא יכולים לתת בשם הקטין.
: זה חוק למניעת אלימות.
דוד רותם: אחד הדברים הכי טובים שיש אצל משפטנים זה שהם יודעים להרכיב דבר על גבי דבר ו יעקובי עשה את זה יפה.
שמעון יעקובי: ונכון.
קריאה: ולא נכון.
דוד רותם: יפה ונכון, אבל יש רק בעיה אחת.
דוד רותם: אני חושב שסיפרתי את זה בוועדה הזאת יותר מפעם אחת.
דוד רותם: היה פעם ויכוח גדול האם יש שכירות במטלטלין, ומה הבדל בין שכירות ושאילה במטלטלין.
דוד רותם: היה פרופסור באוניברסיטה שכתב על זה מאמר מדהים ויום אחד הוא הלך ברחוב יפו בירושלים ובמדרכה השנייה הוא ראה את אחד משופטי בית המשפט העליון דאז.
דוד רותם: הוא קרא לו ואמר: תשמע, אני קראתי את המאמר שלך והוא מאמר מאלף, רק תזכור דבר אחד, את ההבדל בין שכירות ושאילה אני קובע.
דוד רותם: זה שטענת טיעון נכון, אנחנו מודים לך.
דוד רותם: אם זה נכון או לא נכון, הוועדה תקבע.
שמעון יעקובי: זה אנחנו יודעים מראש.
אורי מקלב: זאת קצת הרגשה לא טובה כי באתי רק עכשיו ואני רוצה להתייחס.
אורי מקלב: אבל יש דבר אחד שצריך לומר על עורכי דין שיודעים לקחת דברים ולחבר אותם, אבל גם לקחת דבר שצריך להיות מחובר ולפרק אותו.
אורי מקלב: יש אנשים שבן סורר ומורה לא היה, זה רק משל, אבל יכול להיות מקרה שבא מכוח הנסיבות ויכול להיות שמדובר בהורה אחד ולא מדובר בהורה שני.
אורי מקלב: בהחלט יכול להיות שזה קשור – ברוב המקרים – באותו דיון שעכשיו דנים בבית הדין וההיבט המקצועי הוא הקובע כאן.
אורי מקלב: זה לא בית הדין קובע אלא מי שקובע את זה אלה אותם אנשי מקצוע שמטפלים במקרים.
אורי מקלב: באופן טבעי, הקשר הזה שהנושא הזה יידון בבית הדין, הוא דבר שצריך להיות לכתחילה.
אורי מקלב: במקרים שזה לא קשור לסמכות בתי הדין, שאלה יכולים להיות אולי מקרים מסוימים, במקרים האלה ידונו היכן שצריך לדון.
זבולון אורלב: אני מקבל כפשוטם את הדברים שאמר יעקובי, שבעת שזה נדון בוועדה לזכויות הילד, נאמרו הדברים כפי שאתה אומר אבל אני מניח שאז לא שיערו שיהיה את סעיף 2(ב), 3 ו-4.
זבולון אורלב: כלומר, אמרתי, אני מעריך.
זבולון אורלב: הרי אז לא דיברו על מה יהיו יחידות הסיוע.
זבולון אורלב: אם סעיף 2(ב), 3 ו-4 נשארים, אני חושב שאין מקום לסעיף 6.
דוד רותם: אתה מתכוון סעיף 2(ב)(2), (3) ו-(4).
שמעון יעקובי: אבל חבר הכנסת אורלב, זאת לא אותה סוגיה ממש.
דוד רותם: זה נכון, זאת לא אותה סוגיה.
שמעון יעקובי: כאן אנחנו מדברים על אלימות.
זבולון אורלב: עוד לא סיימתי את דבריי.
זבולון אורלב: אני רוצה לקוות שתשתכנעו שצריך להוריד את סעיף 3 ו-4 ולדעתי גם לטובת בית הדין, ואז אני לא רואה מקום להתנגדות נחרצת לסעיף 6 ואני אפילו נוטה להסכים בגין עיקרון השוויון, אבל אז אני יודע שיש אותו שוויון אותו אנחנו רוצים, למרות שאני יודע שיש בעייתיות עם ההסכמה הזאת שלי.
זבולון אורלב: אני מודה שיש בעייתיות עם ההסכמה, אבל זה חלק ממה שקראת איזונים.
זבולון אורלב: זה חלק מאיזונים.
זבולון אורלב: אם אתה רוצה איזונים, זה האיזון הנכון שצריך להיות.
זבולון אורלב: תורידו את (ב)(3) ו-(4) ואפשר לקבל את זה.
ניבאל חסנין: אדוני, על מנת לא להתרחק מהנושא, אני מבקשת להתייחס.
ניבאל חסנין: בבתי הדין השרעים, היועץ המשפטי הבהיר את הנקודה הזאת, גם לנו יש סמכות מקבילה לבתי משפט לענייני משפחה.
אדם אבזק: לא צריך הסכמה.
ניבאל חסנין: לא צריך הסכמה.
אדם אבזק: מי שמגיע לשם זה כמו בית משפט לענייני משפחה.
אדם אבזק: אנחנו לא דנים רק כבתי דין רבניים אלא גם כבתי דין שרעים.
בתיה ארטמן: הסכמה למה?
אדם אבזק: משמורת ילדים.
בתיה ארטמן: אני רוצה לתת היסטוריה כדי שתבינו מה היה התיקון הזה בחוק למניעת אלימות במשפחה.
ניבאל חסנין: אם אפשר לסיים את המשפט שלי ואז אשמח לשמוע אותך.
ניבאל חסנין: מאוד חשוב ואי אפשר להתעלם מהעניין.
ניבאל חסנין: אני מסכימה גם עם אדון יעקובי שיש לנו הסכמה ויש לנו סמכות מקבילה.
ניבאל חסנין: להוריד את סעיף 6, זה מאוד בעייתי.
ניבאל חסנין: לכן אנחנו מבקשים להתחשב בעניין הזה וגם להסתמך על הסמכות המקבילה שאי אפשר להתעלם ממנה.
בתיה ארטמן: החוק למניעת אלימות במשפחה, כפי שהוא היה קיים ערב התיקון הזה , אפשר למעשה להורים ללכת לבית משפט לענייני משפחה ולהגיד שהם לא רוצים את הילד הזה אצלם בבית.
: גם לבית הדין הדתי.
בתיה ארטמן: לבקש שייקחו אותו וירחיקו אותו מהבית.
בתיה ארטמן: לא לזה התכוון החוק למניעת אלימות במשפחה.
בתיה ארטמן: הייתה הצעת חוק שאמרה שבמקרה כזה שהורה בא להרחיק את הילד מהבית, שהמדינה תדאג לו למקום לגור.
בתיה ארטמן: אנחנו לא חשבנו שזה נכון לתת להורים להתנער מהחובות שלהם כלפי הקטינים ואמרנו שאנחנו מודעים לכך שיש משפחות, שיש להן בעיות מאוד קשות עם הילדים, ילד חולה נפש או אלכוהוליסט או דברים אחרים, ואם ההורים האלה היו באים ללשכת הרווחה, אפילו בלי בית משפט, הם היו מקבלים איזה טיפול שנועד להם.
בתיה ארטמן: אמרנו במקרה הזה, כדי קודם כל לראות איך אפשר לעזור למשפחה ולילד, שהילד ימשיך לגדול בתוך התא המשפחתי, מי שנכון שיקבל החלטה או מי שנכון שיטפל במקרה הזה, זה קודם כל העובדים הסוציאליים מיחידות הסיוע והם ימצאו גם את הפתרון.
בתיה ארטמן: לפעמים הפתרון הוא באמת שהילד מסכים ללכת להליך טיפולי או לפעמים ההורים מסכימים ללכת להליך, לפעמים זה הילד אשם ולפעמים ההורה אשם.
בתיה ארטמן: לא יודעים מי אשם.
בתיה ארטמן: במקרה שהיו צריכים למצוא לילד הזה איזה סידור, היו מחפשים לו איזה סידור או בתוך המשפחה לתקופה זמנית כדי לראות מה יקרה בסופו של דבר.
בתיה ארטמן: אין הרבה מקרים כאלה אלא יש מעט מאוד מקרים כאלה, אבל חשבנו שזה הפתרון הנכון.
בתיה ארטמן: אמר יעקובי שבאמת באותה תקופה דיברו על כך שברגע שתהיינה יחידות סיוע לבתי הדין, אין שום מניעה שאותו מצב שקיים כיום כאשר הורה בא לבקש צו הרחקה כלפי קטין, אותו מצב שיש היום בבית המשפט לענייני משפחה, שחייבים קודם להפנות ליחידת הסיוע ואם לא מגיעים שם להסדר, אז פקיד סעד נכנס לתמונה, וזה פקיד סעד לחוק הנוער, אותו מקרה יחול גם בבית הדין הדתי אם הם יבואו אליו.
דוד רותם: זה בתנאי שיש איזשהו תיק בפני בית הדין הדתי.
דוד רותם: אתם מדברים על כך שאין הליך בין ההורים.
בתיה ארטמן: ההורה מבקש להרחיק את הילד.
דוד רותם: תגידו לי על פי איזה סעיף יש סמכות לבתי הדין הדתיים.
מוריה כהן בקשי: לפי הסעיף הקודם, זה היה.
מוריה כהן בקשי: לפי הסעיף הקודם של חוק למניעת אלימות במשפחה שלא כרך את זה בשאלת הסמכות.
דוד רותם: בקיצור, אתם אומרים שפעם נתתם להם סמכות ועכשיו אתם רוצים להחזיר להם את הסמכות.
בתיה ארטמן: לקחנו להם את הסמכות כי לא הייתה להם יחידת סיוע.
דוד רותם: למה בתי דין צריכים להתעסק ביחסים בין ההורים לילדים?
קריאה: גם בין בני זוג.
דוד רותם: אני יכול לחשוב על רעיונות מתי ירחיקו ילדים בנסיבות אחרות שאני לא רוצה לדבר עליהן.
דוד רותם: אני מדבר על מקרי אלימות.
דוד רותם: יעקובי, אתה צודק, אני יודע למה אתה רוצה את זה ואתה צודק.
דוד רותם: אני רק לא מסכים אתך.
דוד רותם: ככל שתרחיב את סמכויות בתי הדין הרבניים, אני אגיד לא.
שמעון יעקובי: אין לי ספק בזה.
דוד רותם: נכון, אני מודה.
דוד רותם: בתי דין דתיים, יש לי בעיה עם זה.
נועה ברודסקי לוי: 7.
נועה ברודסקי לוי: תחילה ותחולה בהדרגה (א) תחילתו של חוק זה שישה חודשים מיום פרסומו (בסעיף זה – יום התחילה).
דוד רותם: זה בגלל שאתם צריכים שישה חודשים כדי להקים את יחידות הסיוע?
נועה ברודסקי לוי: (ב) הקמת יחידות הסיוע לפי חוק זה תיעשה בהדרגה, בצווים שייקבעו שר המשפטים ושר הרווחה והשירותים החברתיים, ובלבד שהקמת יחידות הסיוע שליד בתי הדין הרבניים, בתי הדין השרעיים ובתי הדין הדתיים הדרוזיים תושלם לא יאוחר מתום שלוש שנים מיום התחילה.
דוד רותם: חבר הכנסת אורלב, אני יודע שאתה רוצה שנתיים.
דוד רותם: אבל יש לי בעיה משום שקיבלתי הודעה ממשרד האוצר שמבחינת תקצוב, אם אני אעשה את זה שנתיים, זה הופך את זה להצעת חוק תקציבית.
זבולון אורלב: זה בתנאי שאתה מצביע על החוק שלי לקריאה ראשונה.
דוד רותם: אני לא מצביע היום על החוק.
דוד רותם: רבותיי, אני ביקשתי תיקונים לסעיף 2.
דוד רותם: לסעיף 2(א) ביקשתי בסוף את בתי הדין הדתיים.
דוד רותם: בסעיף 2(ב), 2, 3 ו-4 ביקשתי תיקונים.
זבולון אורלב: את 3 ו-4 לבטל.
זבולון אורלב: לא תיקון אלא לבטל.
דוד רותם: סליחה, אני ביקשתי תיקונים.
דוד רותם: תיקון, פירושו של דבר למחוק, להסיר, להוסיף.
דוד רותם: גם בסעיף (ג).
דוד רותם: רבותיי, בסעיף 4, לעניין התקנות, באישור ועדת החוקה.
דוד רותם: אני מבקש גם להוסיף כאן, בשביל יעקובי, סעיף שגם התקנות בבתי המשפט יעברו לאישור ועדת החוקה ולא רק לעניין אגרות.
דוד רותם: בסעיף 6, אני מבקש לשקול איך אתם משכנעים אותי שצריך להכניס אותו.
דוד רותם: הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 10) (המצאת שירות והמצאות ביטחוניות), התש"ע-2010.
שמרית גולן: הצעת החוק הזאת כוללת תיקונים לשני פרקים בחוק הפטנטים.
שמרית גולן: לפרק ו', שעוסק בסמכויות המדינה, ולפרק ח' שעוסק בהמצאות של עובדים.
שמרית גולן: התיקון של פרק ו' נועד לייעל את התהליך שקיים כיום לגבי המצאות בעלות אופי בטחוני שאחרי שהן מוגשות לרשות הפטנטים מוטל עליהן צו חיסיון.
שמרית גולן: כיום אין מנגנון מסודר שקובע מתי יינתן פיצוי על הטלת הצו.
שמרית גולן: יש את ועדת הפיצויים והתמלוגים שדנה בעניין.
שמרית גולן: אנחנו רוצים לקבוע מועדים לתהליך הזה, לשלבים בתהליך הזה.
שמרית גולן: אנחנו רוצים לקבוע שהוועדה הזאת תדון בהמצאות שנמצאו כשירות למתן פיצוי, שזה אחרי תהליך חלקי וחסוי של בחינת כשירות לפטנט והליך התנגדות חלקי.
שמרית גולן: גם אופי הוועדה משתנה.
שמרית גולן: היום מדובר בוועדה מעין שיפוטית שבראשה שופט עליון בדימוס.
שמרית גולן: אנחנו רוצים להחליף אותה בוועדה אחרת שבעצם תהיה במקום ההתדיינות הראשונית עם משרד הביטחון או המשרד הנוגע לעניין.
שמרית גולן: ההתדיינות היא בין בעל הבקשה ובין המשרד שהטיל צו חיסיון על בקשתו.
שמרית גולן: הוועדה הזאת היא ועדה עם אופי יותר מגוון, עם אנשים שיכולים להעריך את הערך הכלכלי של ההמצאה ולקבוע את הפיצוי הראוי על הטלת צו החיסיון.
שמרית גולן: מכיוון שוועדת פיצויים והתמלוגים דנה בשאלות של הטבה שניתנת לעובד שהמציא המצאת שירות שעברה לקניין המעביד ואותה ועדה הוחלפה, אנחנו רוצים לשנות גם כמה עניינים בפרק ח' של המצאות ושירות.
שמרית גולן: רוב השינויים לא משנים מהקביעות המהותיות.
שמרית גולן: אנחנו נסביר יותר בפירוט מה היא המצאת שירות ומתי היא קמה לקניין המעביד או לקניין העובד.
שמרית גולן: העיקר הוא שכשעובד המציא המצאת שירות – המצאת שירות שייכת למעביד, היא לא קניין העובד - ראוי לתת לו הטבה מסוימת כדי לתמרץ אותו, כדי שיהיה לו טוב בעבודה, כדי שהוא לא ירגיש מקופח.
שמרית גולן: כיום מי שדן בעניין הזה היא ועדת הפיצויים והתמלוגים.
שמרית גולן: רק כשאין הסכם אחר שקובע אם יש זכאות להטבה או את גובה ההטבה, המעביד יהיה זה שיקבע את הזכאות להטבה ואת גובהה לפי רשימת קריטריונים.
שמרית גולן: במקרה שהעובד לא יהיה מרוצה הוא יוכל לפנות בעניין לבית הדין לעבודה.
טל בנד: הפעם אני לא נמצא כאן בשם התעשייה הפרמצבטית שבדרך כלל מביאה את ענייניה בפני הוועדה, אלא בשם התאחדות התעשיינים כולה.
טל בנד: לכל תעשייה בכל תחום ותחום של ההתאחדות שיש לה נגיעה בתחום המחקר והפיתוח - יש כאלו בתעשיות הביטחוניות ובתעשיות האזרחיות, אם זה מזון, טכסטיל, מתכת ותרופות - חשוב הפרק של המצאות שירות.
טל בנד: ישראל דורגה בשנת 2008 במקום הראשון ברשימת המדינות המפותחות ב-OECD מבחינת היחס בין ההוצאה הלאומית למחקר ופיתוח ובין התוצר הלאומי הגולמי.
טל בנד: כולנו יודעים מה החשיבות של המחקר והפיתוח לתעשייה הישראלית, כולנו יודעים שהמחקר והפיתוח הם מנוע צמיחה יוצא דופן בישראל והחוצה.
טל בנד: אולי פחות ערים לכך שההוצאה למחקר ופיתוח בישראל היא של המגזר העסקי ולא הוצאה של הממשלה.
טל בנד: מכאן העניין שלנו בנושא.
טל בנד: שתי הערות ברמה הכללית.
טל בנד: הערה ראשונה היא לגבי היכולת להתנות על אותה הטבה או על אותה תמורה שהעובד אמור לקבל.
טל בנד: בעניין הזה אנחנו רואים את הדברים עין בעין עם הממשלה.
טל בנד: התעשייה חושבת שמבחינת הוודאות חשוב לאפשר להגיע להסכמה בין העובד למעביד על שאלת התמורה.
טל בנד: לא מדובר בשאלה אם ההמצאה שייכת למעביד או למעביד, בזה לא מתערבים, אלא בשאלת התמורה.
טל בנד: ניתנה איזו שהיא החלטה שהשאירה סימן שאלה בשאלת היכולת להתנות.
טל בנד: מכאן החשיבות שהנוסח בנקודה הזאת יהיה לגמרי ברור.
טל בנד: הנקודה השנייה החשובה בעינינו נוגעת לזהותו של הגורם המחליט.
טל בנד: היום הגוף שמחליט במקרה של סכסוך בין עובד למעביד על שאלת התמורה היא אותה ועדת פיצויים ותמלוגים.
טל בנד: זאת ועדה שהוקמה בחוק המקורי עם הרבה מחשבה.
טל בנד: עומד בראשה שופט עליון בדימוס, חבר בה רשם הפטנטים וחבר בה נציג האקדמי באוניברסיטאות.
טל בנד: היא מבטאת את השיקולים המשפטיים, את השיקולים הטכנולוגיים ואת נקודת מבטו של הממציא, של העובד באמצעות נציג האוניברסיטאות.
טל בנד: הוועדה הזאת עובדת לאורך שנים, עושה את עבודתה נאמנה, עושה עבודה טובה.
טל בנד: העמדה של התעשייה היא שאין מקום ואין הצדקה להחליף את הגוף שעשה את עבודתו, עושה את עבודתו ומאוזן בהרכבו.
טל בנד: קל וחומר שאין מקום להעביר נושא נוסף למערכת בתי המשפט שכולנו יודעים עד כמה היא עמוסה.
טל בנד: להעביר נושא נוסף למערכת שאין לה את הכישורים, שאין לה את הזמן ואין לה את היכולות הטכניות לעסוק בנושאים שהם בעיקרם נושאים של פטנטים לא ישרת את המעבידים, את העובדים ואת המערכת, הוא רק יגרום לכך שהסכסוכים שיגיעו למערכת הזאת יתבררו אחרי יותר זמן ואין לדעת מה תהיה תוצאתם.
אהרון פרמרמן: אני לא חוקר, לא ממציא ולא מצפים ממני להמציא, אבל נתקלתי בבעיה שמעלה תמותה פי 10 בקרב חולים, בעיה שאין לה פתרון כרגע.
אהרון פרמרמן: אני חושב שעליתי על איזה פתרון שיכול לעזור לחולים.
אהרון פרמרמן: אני רוצה להעלות בפניכם את המצב שבו אני נתון כתוצאה מהחוק הנוכחי.
אהרון פרמרמן: תוך כדי רשימת פטנט - דבר שלקח לי שנתיים בהשקעה אישית של 100 אלף שקל - דיווחתי למנהל שלי..
דוד רותם: ובזמנך הפנוי.
אהרון פרמרמן: בזמני הפנוי.
אהרון פרמרמן: דיווחתי למנהל שלי על כך כנדרש.
אהרון פרמרמן: התשובה שקיבלתי ממנו הייתה שהוא לא מעוניין לנכס את זה ושהוא מודע לכך שהדברים שעשיתי נעשו בזמני הפרטי ללא שימוש בכל אמצעי של בית החולים.
אהרון פרמרמן: הוא העביר העתק של המכתב למשרדי הממשלה.
אהרון פרמרמן: אחרי חצי שנה של עיכובים התשובה הייתה שהמדינה רואה בזה המצאת שירות והיא מנכסת את זה לקניינה.
אהרון פרמרמן: לשאלתי מה אני אמור לעשות הלאה לא קיבלתי שום תשובה כיוון שההמצאה שלי נמצאה בשלב מאוד עוברי שדורש מציאת השקעה, מציאה של חממות טכנולוגיות, פיתוח ממושך, דבר שהמומחים מעריכים כתקופת פיתוח של 5 שנים והשקעות של בין 5 ל-10 מיליון דולר שאין לי.
אהרון פרמרמן: כשפניתי למדינה בשאלה אם היא יכולה לעזור לי בדבר הזה הסתבר שלמדינה אין שום מנגנון שיכול לתמוך, לעזור ולהביא רעיון בשלב שבו אני נמצא למימוש באביזר שיעזור לחולים.
אהרון פרמרמן: ישנה החלטה לגבי מסחור עתידי, ששם נקבע שלרעיון שלי שמנכסים ממני אני זכאי במידה ויהיה מסחור ל-35%, בעוד ששאר השותפים שלי זכאים ל-65% וקוטפים פירות ללא שום השקעה.
אהרון פרמרמן: אני חושב שזאת שותפות לא הוגנת.
אהרון פרמרמן: אם אתה רוצה להיות שותף שלי, תפשיל שרוולים ותעזור לי לממש רעיון שיכול לתרום לטובת החולים.
אהרון פרמרמן: כרגע אין עדיין תשובה לזה.
אהרון פרמרמן: דבר נוסף שמונעים ממני בהחלטה הזאת היא לייעץ לחברות שבאות עם רעיונות, עם טכנולוגיות ורוצות להטמיע את זה בבית חולים.