GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי הלוי: או אז, חייבת להיות פה גישה לקולה כדי להתארגן לנושא הזה, ולא - לא נוכל למלא את זה.
אופיר פינס-פז: ברור, תודה.
אופיר פינס-פז: מר ג'ון גבע בבקשה, לשכת סוכני הביטוח.
ג'ון גבע: תמצית של לשכת סוכני הביטוח הועברה ליושב ראש הוועדה אתמול - אדבר על שתי הנקודות.
ג'ון גבע: גם השר וגם יושב ראש הוועדה דיברו על חשיבותה של הוועדה כאפקטיבית.
ג'ון גבע: מר שי קומפל דיבר, ובצדק, על עמדת סוכני הביטוח, שנתקבלה על דעתה של הרשות בעניין הדיווח לרשויות.
ג'ון גבע: יחד עם זאת, נותר סעיף שהוא 6(ג), המטיל עדיין חובה על סוכן הביטוח לדווח לרשות.
ג'ון גבע: אנחנו סבורים שקיומו של סעיף 6(א) המטיל על סוכן הביטוח דיווח למבטח, די בו.
ג'ון גבע: אפשר גם להוסיף עליו את 6(ג).
אופיר פינס-פז: זה בגלל שהם ברמות שונות.
ג'ון גבע: אני סבור שזה ייעל מאד.
מאיר שטרית: למי סוכן ביטוח מבטח?
ג'ון גבע: פה, בסעיף 6(ג), לרשות.
אופיר פינס-פז: הוא מדווח דיווח כפול - גם למבטח וגם לרשות.
ג'ון גבע: זה בדיוק מה שאני מבקש.
אופיר פינס-פז: אני מבין שזה ביורוקרטיה, אבל מדוע זה מפריע לך?
ג'ון גבע: אני חושב שזה גם עניין של הרשות שלא לעמוד מול אלפי סוכני ביטוח.
אופיר פינס-פז: כן, אבל אם היא רוצה לעמוד מולם, מה זה מפריע לך?
מאיר שטרית: אינך צודק.
מאיר שטרית: סעיף 6(ג) מדבר על כל פעולה הנראית לך בלתי רגילה, כסוכן ביטוח.
מאיר שטרית: או אז אתה צריך לדווח.
מאיר שטרית: איך אנחנו נדע?
ג'ון גבע: כן, אינני חושב שאיני צריך לדווח.
מאיר שטרית: אין אתה מדווח על כל פעולה שלך.
מאיר שטרית: אתה מדווח רק על מה שנראה לך בלתי רגיל.
ג'ון גבע: בפירוש כן.
ג'ון גבע: אינני רוצה לפטור מחובת דיווח.
ג'ון גבע: אני רק אומר: בבקשה הסתפקו בדיווח למבטח, והוא כבר ידווח לרשות.
ג'ון גבע: למבטח יש יותר כלים לדעת.
מאיר שטרית: אתה מסיר את האחריות מעליך.
ג'ון גבע: לא, חלילה.
ג'ון גבע: 6(א) הרי מטיל עלינו את חובות הדיווח.
אופיר פינס-פז: העניין ברור.
ג'ון גבע: סעיף 13 פוטר את תכולת הסעיפים 2(א) עד (ו), 4 ו10- על חוזי ביטוח בפרמיה נמוכה.
ג'ון גבע: חוזי ביטוח בפרמיה נמוכה מוגדרים כחוזי ביטוח שאינם עולים על 20,000 שקלים.
ג'ון גבע: יחד עם זאת, נותר על כנו סעיף מספר 3, המדבר על אימות הפרטים ודרישת המסמכים.
ג'ון גבע: לנו נראה שצריך לפטור גם מהוראות סעיף 3, ולא - ייווצר מצב שרוב עסקאות ביטוח החיים מעל 20,000 שקל, אפילו ב21,000- שקל, כבר ידווחו.
אופיר פינס-פז: מר שי קומפל, תשובות לחברות הביטוח וסוכני הביטוח.
שי קומפל: התשובות הן מהירות ופשוטות.
שי קומפל: אנחנו שמענו את עמדת סוכני הביטוח, ואכן מקומות שסוכן הביטוח יוכל לדווח על חוזה ספציפי למבטח, אכן העברנו, ולכן כל הדיווחים האובייקטיביים, או הדיווח האובייקטיבי שנדרש מהסוכן על חוזה ספציפי - העברנו את זה באמת לדיווח למבטח.
שי קומפל: במקרים של פעולות סובייקטיביות - אחת הדוגמאות לכך היא פיצול של חוזים בין מבטחים שונים, לצורך אי כניסה לדיווח אובייקטיבי, וזו פעולה של הסוכן עצמו.
שי קומפל: לאיזה מבטח הוא ידווח על זה?
שי קומפל: עכשיו, האם גם מבטח יוכל לקבל את הדיווח ולהעביר אותו הלאה?
שי קומפל: ולכן, את הדיווח הסובייקטיבי הזה, לא בגלל שרצינו להטיל מעמסה, אלא מפני שאין פתרון אחר לדיווח, למעט סוכני הביטוח - וזה מה שנותר על כנו מבחינת הדיווח על סוכני ביטוח.
שי קומפל: לעניין המבטחים - עלתה שאלה לסעיף 3.
שי קומפל: אנחנו מציעים איזה שהוא תיקון ניסוח למלל שנכתב, כדי 'לחדד' ולהבהיר.
שי קומפל: בסעיף 3(א)(3)(ב) כתוב: "אישור של עורך דין על קיום התאגיד, שמו ומספר זהותו, לחלופין".
שי קומפל: אנחנו רוצים 'לחדד' בניסוח, ותכף אנחנו נציע ניסוח מתוקן שה"לחלופין", יהיה גם על (א) וגם על (ב), ואז בעצם קבלת האימות מהמרשם המתאים, לצורך העניין מרשם החברות, בתוספת שמירה של מסמך האימות - אני חושב שהוא פותר ומספק תשובה.
נטע דורפמן: אולי אני אקריא ניסוח.
נטע דורפמן: על ה"חלופין", במקום שיתחיל בפסקת משנה (ב), הוא יהיה פסקה חדשה, למעשה הוא יחול על כל הסעיף: "לחלופין רשאי המבטח לאמת את עובדת קיום רישום התאגיד במרשמים המתאימים ויקבל לידיו העתק מצולם של המסמך לפיו בוצע האימות".
נטע דורפמן: אז ה"לחלופין" הוא על כל האפשרויות של סעיף (3), וזה פותר לכם את הבעיה.
שי קומפל: סעיף 12 - סעיף 12 הוכנס במפורש לצו ממספר טעמים: הטעם הראשון זה - אחת הטענות, שבעצם אמרו: לא יקבלו לו את הפרטים.
שי קומפל: אנחנו רוצים להטיל חבות על המבטח, שהמבטח ידאג להביא את הפרטים - ולא יגלגל את החבות לגורם אחר ויישאר פסיבי.
שי קומפל: לעניין הפרטים - צוין שאין הפרטים המפורטים של המוטבים לצורך העניין - או אז צריך להסתכל בצו, וגם את ההערה הזאת קיבלנו בעבר - הכנסנו שם מוטבים שבהם אין ניתן לציין שם, זה סעיף 44 לחוק חוזי ביטוח, שבא וקובע שאפשר לקבוע מוטבים לפי זיקות למבוטח, לצורך העניין: ילדים, בני זוג; ויש פה הגדרה של מוטב לפי זיקה.
שי קומפל: כך שאם הוא רושם את הזיקה, מבחינתנו די בזה, על בסיס חוק חוזי ביטוח.
שי קומפל: כשזה לא הזיקה, מן הראוי לציין גם את מספר הזהות ואת הפרטים שלו, כדי שאותו מבטח יוכל לדעת למי לשלם את התביעה.
שי קומפל: יש פה התייחסות, בסעיף 2., לדבר הזה - שאומר בצורה מפורשת, ובעצם נותן לך אולי כלי.
שי קומפל: "לא יתקשר מבטח בחוזה ביטוח חיים ולא יבצע פעולה מכוח חוזה ביטוח חיים (1) בלא שירשום לגבי בעל הפוליסה, לגבי המבוטח, לגבי מי שכרת את חוזה הביטוח עבורם, לגבי מיופה הכוח ולגבי המוטב למקרה חיים שאינו מוטב לפי זיקה, או שאינו מוטב למקרה מוות, פרטי הזיהוי".
שי קומפל: אין לבטח אותו.
יוסי הלוי: הוא יבוא ויגיד לי: סעיף 12 אומר שזה אינו פוגע בזכויות שלי.
שי קומפל: מר יוסי הלוי, קרא עכשיו את סעיף 3.
שי קומפל: (א).
שי קומפל: אני מקריא לך את הסיפא שלו: "בכל מקרה", כלומר, ביצוע אימות של הפרטים.
שי קומפל: זאת אומרת, אתה צריך לקבל את הפרטים ואת האימות שלהם, וכתוב: "אך בכל מקרה, לפני תשלום תגמולי הביטוח, או מתן הלוואה למבוטח כנגד שעבוד".
יוסי הלוי: אתה מעמיד את השופט במצב בלתי אפשרי - מצד אחד אתה אומר שיש לי חובה מסוימת - אני מקבל אותה, אני רוצה להיות בצד שלך - מצד שני, בהוראה אחרת בצו אתה אומר: זה לא פוגע בזכויות.
יוסי הלוי: אזיי, משהו כן צריך לעשות.
שי קומפל: סליחה, לבית המשפט הוא צריך להזדהות, כי צריך להיות אדם מוגדר וספציפי, ולפיכך אתה מקבל את הפרטים.
שי קומפל: הרי הטענה היא לא לעצם החבות על פי החוזה, אלא לעצם קבלת הפרטים.
יוסי הלוי: יש פה רשת מאד גדולה של פרטים - אנחנו לא נזכור אותה.
יוסי הלוי: יכול להיות פרט של בעל הפוליסה, שהוא כבר נפטר, של המבוטח שנפטר; יכול להיות פרט של המוטב שנפטר.
אופיר פינס-פז: אני אסביר לך למה הוא צריך להוסיף את זה.
אופיר פינס-פז: הצו הזה הוא צו בעייתי מאד, ברמת הזכות לפרטיות, ולגבי זכויות אחרות; והוא רוצה לעשות פה סוג של איזון - לא על עניין הפרטיות, אבל על זכויות אחרות.
אופיר פינס-פז: הוא איננו יכול שייקחו אותו לבית משפט ויגידו לו שזה עלול לפגוע בזכויות האלה.
יוסי הלוי: או אז אנחנו מדברים על מקרה שבו מבוטח לא נתן את הפרטים.
מאיר שטרית: מר יוסי הלוי, בהיגיון.
מאיר שטרית: ראה נא, הוא הסביר את זה בעברית - אני אסביר ב'תרגום רש"י'.
מאיר שטרית: הסביר את זה מר שי קומפל בהתחלה.
מאיר שטרית: בסעיף 2 של התקנות כתוב שלך אסור בכלל להתקשר בחוזה ביטוח חיים עם אדם שאיננו נותן לך את כל הפרטים, כולל הפרטים של המוטב.
מאיר שטרית: כתוב!
יוסי הלוי: ונניח שסוכן הביטוח אינו נותן את כל הפרטים.
מאיר שטרית: מה 'נניח'?
מאיר שטרית: אל תבטח אותו.
מאיר שטרית: אתה מחזיר את זה לסוכן הביטוח ואומר: אין לך פוליסה.
מאיר שטרית: תביא את כל הפרטים.
מאיר שטרית: אם לא - אין לך ביטוח.
מאיר שטרית: אנא, סלח לי.
מאיר שטרית: החזר לו את הפוליסה, ותאמר: אני אינני מבטח אותך.
מאיר שטרית: כתוב: "לא יתקשר מבטח".
יוסי הלוי: מצוין, אז הוא 'ישלוף' לי את סעיף 12.
מאיר שטרית: סלח לי, סעיף 12 איננו נוגע לסעיף 2.
מאיר שטרית: סעיף 12 אומר לך שאם קיבלת את כל הפרטים, כמו שאתה נדרש בחוק, וביטחת אותו, ומשהו לא בוצע בצו, אין אתה יכול להגיד לי: אינני משלם לך את חוזה הביטוח.
יוסי הלוי: לא כתוב ככה בסעיף 12.
יוסי הלוי: כתוב שהצו הזה לא יגרע מהזכויות.
מאיר שטרית: זה מה שכתוב: "הפרת הוראה מהוראות צו זה, אין.
מאיר שטרית: .." נכון, הזכויות עומדות לאיש.
מאיר שטרית: אינך יכול לקחת לו את הכסף ולתת את זה למישהו אחר.
יוסי הלוי: סליחה, אדוני השר.
יוסי הלוי: אין מבקשים לקחת את הזכויות.
יוסי הלוי: הם מבקשים רק זכות עיכבון במקרה כזה.
מאיר שטרית: חברים, חברות הביטוח גם ככה מעכבות את התשלומים ללקוחות, ולא צריך להיות עיכבון.
מאיר שטרית: כשאינכם רוצים לשלם, אין אתם משלמים אף פעם.
מאיר שטרית: לא צריך עיכבון.
מאיר שטרית: אני מוכן לשלוח לך את מכתבי התלונה שאני מקבל.
אופיר פינס-פז: מר שי קומפל, האם ברצונך לומר עוד משהו?
שי קומפל: בעניין מאגרי המידע - ראשית, נתנו זמן של 30 יום.
שי קומפל: אזיי, כעיקרון, ליישום הצו יש אפשרות 30 יום לאימות.
שי קומפל: נכון להיום, חברות הביטוח יכולות לעבוד ב-MATCH מול מרשם מאגרי מידע.
שי קומפל: אני מסכים שהנושא הזה איננו הדבר היעיל ביותר, אבל הוא קודם כל כלי לפעולה - אין זה דבר שהוא בלתי ניתן לביצוע.
שי קומפל: אין ספק שצריך לטפל גם בנושא הזה של עבודה ב-ONLINE, אבל הנושא הזה תלוי עכשיו גם בבית משפט, בבג"צ, ואני מניח שתתקבל הכרעה במשרד המשפטים לגבי כל הגופים שרשאים להתקשר למרשם התושבים - וזו התשובה שתהיה גם לחברות הביטוח.
שי קומפל: חברות הביטוח לא יופלו, לא לרעה ולא לטובה, לעומת כל גוף אחר שרשאי להתקשר למרשם.
מאיר שטרית: אני הבנתי שיש היום מי שמספק באופן פרטי את השירות הזה תמורת תשלום.
שי קומפל: את זה אינני יודע.
מאיר שטרית: משרד הפנים הוציא את זה לחברה פרטית, שמי שרוצה את מרשם האוכלוסין, אתה משלם פר שאילתה ומקבל את הפרטים.
שי קומפל: זמן התארגנות - אנחנו התייחסנו גם לזה בהוראות המעבר ונתנו לגבי פוליסות קיימות.
שי קומפל: לגבי פוליסות חדשות, מה שברור זה שהצו יחול, והחברות נדרשות לאסוף את הפרטים.
שי קומפל: אם יצטרכו זמן להיערכות לעניין של מאגר המידע, לצורך בניית מאגר המידע - את זה אנחנו נוכל לתת, וזה איננו רלוונטי לצו, לעצם האכיפה של הצו.
שי קומפל: בדבר הזה אני מניח שאין בעיה.
שי קומפל: הבעיה העיקרית היא לעצם איסוף הפרטים של פוליסות חדשות, מרגע תחולת הצו - ועל זה לא תינתן דחייה.
שי קומפל: כלומר, על פוליסות חדשות - מרגע תחולת הצו יש לאסוף את הפרטים הנדרשים בחוזים חדשים.
שי קומפל: אזיי מה שיקרה זה שאתה תיערך, ואתה תתקן אחורנית.
מאיר שטרית: אני אגיד לך, נגיד שאני מבטח אותך - מחר, לא עוד חודשיים - איך קוראים לך?
מאיר שטרית: מה מספר תעודת הזהות?
מאיר שטרית: מה שם המוטב?
מאיר שטרית: תעודת הזהות שלו?
מאיר שטרית: תביא את הכל - שלום.
יוסי הלוי: אתה מבטח אותי ככה, אבל העניין שהמבוטח אינו בא אליי אף פעם; אני אינני רואה אותו.
שי קומפל: אבל זה לסוכנים.
אופיר פינס-פז: אני חושב שזה סביר; אין סיבה לעכב את זה.
אופיר פינס-פז: עוד משהו?
נטע דורפמן: קיבלנו הערות גם לגבי צו קופות גמל שנכונות גם לגבי הצו הזה.
נטע דורפמן: או אז, יש לנו מספר דברים שאנחנו רוצים לתקן.
נטע דורפמן: אבקש, אם אפשר, לעבור אחד-אחד.
אופיר פינס-פז: בצו הזה?
נטע דורפמן: בצו הזה, מכיוון שהם צווים שאנחנו רוצים שהם יהיו עד כמה שיותר זהים.
נטע דורפמן: בסעיף 2(א)(1) כתוב: "בלא שירשום לגבי בעל הפוליסה".
נטע דורפמן: התקבלה הערה שכאילו צריך כל פעם לרשום מחדש.
נטע דורפמן: לכן אנחנו רוצים להוסיף: "בלא שירשום, או שיהיו בידיו" לגבי בעל הפוליסה.
נטע דורפמן: להוסיף את 3 המילים האלה.
נטע דורפמן: בסוף סעיף 2(א)(1) צריך למחוק את המלה "את", אחרת זה לא יוצא, תחבירית.
נטע דורפמן: בסעיף 2(א)(2), בסוף: "בלא שיאמת את פרטי הזיהוי כאמור בפסקה (1) כמפורט בסעיף (3), או שיהיו בידיו פרטי הזיהוי, מאומתים כאמור".
נטע דורפמן: זה שוב למנוע מצב של הבנה שצריך כל פעם לאמת שוב ושוב.
נטע דורפמן: תיקון נוסף, נתבקשנו בסעיף 4(א), שיש הצהרה על מבוטח ובעל פוליסה, להוסיף תוספת שאומרת מה ההצהרה.
נטע דורפמן: אזיי לכן, התיקון שאנחנו מבקשים זה בסעיף 4(ד): "הצהרה כאמור בסעיף קטן (א) תיעשה לפי הטופס שבתוספת הראשונה; הצהרות כאמור בסעיפים קטנים (ב) ו(ג) ייעשו לפי הטופס שבתוספת השניה".
נטע דורפמן: הטופס שאנחנו מציעים - דווקא הכנתי, אני אקריא מה הטופס אומר: "טופס הצהרת בעל פוליסה או מבוטח, מספר פוליסה: אני (שם בעל הפוליסה או המבוטח) בעל מספר זהות: , מצהיר בזאת כי אני פועל עבור עצמי, אני מתחייב להודיע למבטח אם אפעל עבור אחר".
נטע דורפמן: יש מקום לתאריך ולחתימה.
נטע דורפמן: אני יכולה להעביר לוועדה את הנוסח של הטופס.
נטע דורפמן: זה להקלה על המבטחים, ואותו הדבר לגבי קופות הגמל.
נטע דורפמן: בסעיף 13, סייג לתחולה: "הוראות סעיפים 2(א) עד (ו), 4 ו10- לא יחולו על חוזי ביטוח בפרמיה נמוכה", אנחנו רוצים לאפשר למבטחים, אם הם ירצו, כן להחיל את הסעיפים על חוזים כאמור, כדי שלא תבוא אחר כך טענה מצד מבוטחים שכן לקחו בגינם פרטי זהות, שלא היה צריך לקחת בגינם.
נטע דורפמן: אנחנו רוצים למנוע מכם תביעות אפשריות, אם בכלל.
נטע דורפמן: לכן אנחנו מציעים להוסיף בסוף: "ואולם מבטח יהיה רשאי להחילם על חוזים כאמור".
נטע דורפמן: זה נותן לכם הגנה משפטית.
נטע דורפמן: היום הצו אומר שזה איננו חל בכלל, אך אם אינכם רוצים, מסיבות שלכם, ארגוניות, להתחיל להפריד בין סוגי חוזים, אנחנו מאפשרים לכם לקבל את ההגנה של הצו הזה.
אופיר פינס-פז: מר שלמה שוהם בבקשה.
שלמה שוהם: אני אחזור על הדברים שכבר אמרתי לגבי החוק הזה.
שלמה שוהם: אני אומר שמעבר לקושי שיש לנו עם ביורוקרטיה רבה מאד במקרים שאולי לא צריך אותם, ופגיעה בפרטיות במקרים שאולי הם מיותרים, אף אם נשווה את זה להחלה בנושא של תאגידים בנקאיים למשל - אני סברתי שחברות הביטוח היו צריכות להעיר הערות קצת יותר מהותיות, ואני אומר לדעתי מהן.
שלמה שוהם: כששוחחתי עם כבוד השר והשר אמר לי: מה יקרה אם אדם יקבל ביטוח כזה כל יומיים מהדודה שלו ברוסיה?
שלמה שוהם: או אז, יש לנו סעיף מפורש בחוק הזה לגבי התנהגות בלתי סבירה ובלתי הגיונית, והחובה שלנו לבדוק את זה.
מאיר שטרית: בשביל זה צריך דיווח.
שלמה שוהם: לא, בשביל זה צריך שאותו אדם שהוא עוסק בביטוח, או סוכן הביטוח או המבטח עצמו, יראה שמחר מקבלים פוליסה של מיליון שקל כל יום, ואז הוא צריך לטפל בזה.
שלמה שוהם: העובדה שאזרחים פשוטים ותמימים, שמחר בבוקר יקבלו איזה שהם דמי ביטוח בסכום מסוים, והם כבר יהיו רשומים ברשות המוסמכת - ואני לא אחזור על דברים שכבר אמרתי קודם - יש לנו קצת חשש לגבי מה יקרה ברשות המוסמכת ואיך הדברים יהיו אם חס וחלילה משהו כן ידלוף החוצה, כי יש הרי העברה לגופים נוספים - זה לדעתי ה-LOOSE של הבעיה, ובזה לדעתי הוועדה הייתה צריכה לדון, וזה לדעתי, בכל הכבוד, גם סוכני הביטוח היו צריכים לדון, וגם חברות ביטוח החיים היו צריכות להעיר.
אופיר פינס-פז: אני רוצה 'לחדד' את השאלה בהקשר היותר ספציפי שלה.
אופיר פינס-פז: ראו נא, ברמת האיזונים אין ויכוח שצריך את המכשיר הזה של הרשות לחקיקה, והיא חקיקה די דרקונית - צריך להגיד את האמת - מדוע?
אופיר פינס-פז: משום שהמצב הוא מצב מאד בעייתי כנראה.
אופיר פינס-פז: אבל אני שואל את מר שי קומפל, ואני שואל גם את משרד המשפטים, לא משנה מי ישיב: האם הכלים האלה באמת דרושים כדי להילחם בתופעת הלבנת ההון?
אופיר פינס-פז: זאת אומרת, במילים אחרות: האם אנחנו כאן, בצו הספציפי הזה, איננו דורשים דרישות מוגזמות - עושים מה שנקרא OVER SHOOTING, או דורשים דרישות יתר, בשביל: את מי לתפוס, ועל מה לתפוס?
אופיר פינס-פז: זו השאלה המהותית.
אופיר פינס-פז: מצד שני, אנו גם איננו רוצים לרוקן כל דבר מכל תוכן.
אופיר פינס-פז: אנחנו הרי רוצים לעשות מכשיר שיהיה אפקטיבי.
אופיר פינס-פז: השאלה אם האיזונים הם איזונים טובים.
אופיר פינס-פז: אני חושב שמי שצריך לתת את התשובה לעניין הזה, מר שי קומפל, עם כל הכבוד, זה איננו אתה, אלא דווקא גברת גלוריה וייסמן, דווקא אנשי משרד המשפטים.
אופיר פינס-פז: לא אכפת לי שהשר, או המנכ"ל, או רשמת מאגרי מידע - אני מבקש לדעת אם נעשה כאן באמת איזון נכון בין שני הדברים שדיברתי עליהם.
שלמה שוהם: אני רוצה רק להוסיף משפט אחד לסיום.
שלמה שוהם: היום אנחנו נמצאים כבר אחר כך - אנו בחוק הזה הרי בילינו שעות רבות על השאלה מה יעשו עם המידע הזה ואיך יפעלו אתו, וכמה כוחות יהיו למשטרה לטפל בו.
שלמה שוהם: היום אנחנו קצת אחרי הזמן.
שלמה שוהם: הייתי שמח לשמוע היום אם משטרת ישראל באמת הקדישה את כל המשאבים שהיא הבטיחה להקדיש.
אופיר פינס-פז: עשינו זאת.
אופיר פינס-פז: מר שלמה שוהם, את השיחה הזאת עשינו לפני חודשיים בדיוק.
אופיר פינס-פז: אינני יכול כל שבוע לפתוח את הנושא.
שלמה שוהם: בסדר, אבל תשובה לא קיבלנו.
אופיר פינס-פז: קיבלנו, היה אצלנו ראש אמ"ן (אגף מודיעין) - לא קיבלנו תשובות מספקות, אבל האסטרטגיה לא השתנתה.
אופיר פינס-פז: גם האסטרטגיה של המשטרה ברורה, ולפי דעתי המשטרה עוסקת בדברים אחרים, בסדרי עדיפות יותר גבוהים.
אופיר פינס-פז: לדעתי גם המשטרה - אם אני יכול להשיב בשמך – גם היא מחכה לראות שהרשות תקום ואז לראות איך היא מתחברת למאמץ הזה.
אופיר פינס-פז: יש יחידת מטה היום במשטרה.
אופיר פינס-פז: אני יודע איך היא עובדת.
אופיר פינס-פז: אני יודע מה האחריות שלה.
אופיר פינס-פז: חושבני שהיא לא בסדר עדיפות גבוה דייו, אבל זה עניין סובייקטיבי - כך אני רואה את המשטרה.
אופיר פינס-פז: ברשותך, מר שלמה שוהם, אני אינני רוצה לעסוק בזה כרגע - זה פחות חשוב לי.
מאיר שטרית: רבותיי, אתם צריכים להבין שהתחכום של ה'מאפיות' למיניהן ושל כל מלביני ההון הוא תחכום הרבה הרבה יותר גדול ממה שהוא היה לפני שנים אחדות.
מאיר שטרית: הכלים שיש להם לעקוף את המערכות הפיננסיות הם כלים מדהימים.
מאיר שטרית: ולהערות של מר שלמה שוהם, אני רוצה לומר לגבי הביטוח - אין בעיה לעקוף כל מערכת שתגיד.
מאיר שטרית: אם אינני רוצה לקבל דיווח, אין בעיה לעקוף אותה.
מאיר שטרית: אני יכול לשבת במדינה אחרת, לעשות לך פוליסת ביטוח חיים ב- 20 חברות ביטוח נפרדות, שונות לגמרי, ולעשות פוליסות על שמך, שאתה מחר תלך ותפדה אותן מסיבה א', ב', או ג', ולהעביר דרך זה לבנקים בישראל, או לחברות הביטוח בישראל, דרך הפוליסות האלה, עשרות מיליונים של שקלים או מאות מיליונים של שקלים.
מאיר שטרית: זו סתם דוגמה.
מאיר שטרית: אני מנסה לחשוב כמו 'מוח קרימינלי'.
מאיר שטרית: הם הרבה יותר מתוחכמים מעמנו, ולכן אין לנו ברירה - מוכרחים 'לחדד' את הכלים.
מאיר שטרית: אני חושב שהכלים האלה אינם מחודדים דיים.
מאיר שטרית: היום בודקים.
מאיר שטרית: היום הבנקים בודקים.
מאיר שטרית: נעשו כללים בבנקים היום כדי למנוע אפשרות של הברחת הון חופשית לישראל.
מאיר שטרית: היום יש כללים הרבה יותר נוקשים בבנקים.
מאיר שטרית: היו תקופות, לצערי, שזה לא היה.
מאיר שטרית: ישראל 'התחדדה' מאז.
מאיר שטרית: הרשות להלבנת הון נועדה להצביע בפנינו, בעקבות התכניות שפועלות בעולם, על מקרים חריגים.
מאיר שטרית: הרי הדיווח הזה הוא דיווח סטנדרטי אם אדם עושה פוליסת ביטוח חיים על מיליון שקל.
אופיר פינס-פז: אתם הרי לא ערערתם על הסכומים.
אופיר פינס-פז: או אז, מדוע עכשיו אתם מערערים?
אופיר פינס-פז: מר יוסי הלוי, אני רוצה שתגיד לי משהו אחר:
אופיר פינס-פז: כמה שמות לפי דעתך, על פי הצו הזה, יועברו על ידי חברות הביטוח וסוכני הביטוח בשנה?
אופיר פינס-פז: באמת בהערכה גסה.
אופיר פינס-פז: מאות?
אופיר פינס-פז: אלפים?
אופיר פינס-פז: עשרות אלפים?
יוסי הלוי: אני חושב שמר שי קומפל יכול לתת הערכה יותר נכונה, כי הוא רואה את כל השוק.
אופיר פינס-פז: מר שי קומפל אומר שלא יהיו הרבה - לא אלפים.
יוסי הלוי: הבה ניקח ככה: בביטוח פרט, כמה השוק?
יוסי הלוי: 20% מהשוק.
יוסי הלוי: נכון?
מאיר שטרית: אני רוצה לסיים את דבריי.
מאיר שטרית: בחוק המידע הגנטי, הרי שם אסרנו על חברות הביטוח להפלות לרעה מבטח בגלל בדיקות גנטיות, ואסרנו עליהן לדרוש בדיקות גנטיות, אם האיש עשה אותן.
מאיר שטרית: הם באו ואמרו שבביטוח חריג, הם מפחדים שינצלו את זה לרעה, ולכן הם מבקשים שבביטוח חריג, אם האיש עשה בדיקות, הוא יהיה חייב לשווק אותן.
אופיר פינס-פז: אדוני השר, ראש הממשלה אמר: "דברים שרואים מכאן, לא רואים משם.
אופיר פינס-פז: ".
אופיר פינס-פז: גברת גלוריה וייסמן, בבקשה.
גלוריה וייסמן: רק מילים אחדות.
גלוריה וייסמן: אם אין לנו הכלי הזה לגבי גופים פיננסיים אחרים, וכשכבר יש דבר כזה, חובות כאלה מוטלות על הבנקים, הרי פשוט מאד - מי שקודם היה עושה את עסקיו דרך מערכת שהיו לה חוקים בתאגידים הבנקאיים - ואני בהחלט אינני אומרת שהבנקים שלנו מלבינים הון, אבל אני אומרת שמי שרצה להשתמש בהם יכול היה - עכשיו הוא לא יוכל יותר, ואם אין לנו הכלים האלה בשביל חברי הבורסה והמבטחים, זה מה שיעשו.
גלוריה וייסמן: זאת אומרת, ימשיכו לעבוד בדרך הזו.
אופיר פינס-פז: אני מאשר את הצו, עם התיקונים.
אופיר פינס-פז: אני גם אכתוב בדיוק את התיקונים.
אופיר פינס-פז: אתם תכינו יחד עם הייעוץ המשפטי שלנו, כי אני צריך לחתום על הצו.
אופיר פינס-פז: אני מודה לסוכני הביטוח ולחברות הביטוח.
אופיר פינס-פז: רישומים של קופת גמל וחברה המנהלת קופת גמל)
שי קומפל: אני רק מבקש הערה לסדר שהיא רלוונטית לצו הזה.
שי קומפל: הצו האחרון ברשימה הנו צו שהוא תוספת לתוספת השלישית.
אופיר פינס-פז: על מה אתה מדבר?
שי קומפל: יש צו איסור הלבנת הון, שינוי לתוספת השלישית, וזה מאד קשור - אנחנו נסביר מה זה.
שי קומפל: הוא הוספה של חברה המנהלת קופת גמל לתוספת השלישית.
שי קומפל: שינוי התוספת השלישית הוא הוספת חברה מנהלת של קופות גמל לתוספת השלישית.
שי קומפל: מאחר שהצו חל גם על קופת גמל וגם על חברה מנהלת, הרי אלה שתי ישויות שבחלקן הן שונות.
אופיר פינס-פז: האם יש מי שמתנגד לתוספת?
אריה יוסקוביץ: לעניין הזה, אנחנו מברכים על התוספת הזאת - אכן הדברים צריכים להיעשות כך - על השינוי לתוספת השלישית לחוק, אלא מהי?
אריה יוסקוביץ: בסעיפי הפטור בצו הבנקאי, בסעיף 10, צריך להוסיף, "בהסכמת נציגי בנק ישראל".
אריה יוסקוביץ: כאן צריך להוסיף את החברה המנהלת.
אופיר פינס-פז: האם זה קשור ספציפית לשינוי התוספת השלישית לחוק?
אריה יוסקוביץ: כן, כן.
אופיר פינס-פז: אבל אין לנו פרוצדורה לעשות את מה שאתה מבקש.
שי קומפל: זה בתוך הצו הבנקאי - זה לא בתוך התוספת.
אריה יוסקוביץ: אם לאו, תיווצר לך לקונה.
אריה יוסקוביץ: אתה חייב שהדברים האלה ילכו בעת ובעונה אחת.
שי קומפל: הוא מבקש תיקון בצו הנגיד.
אופיר פינס-פז: זה לא על שולחני עכשיו.
אופיר פינס-פז: האם אתה רוצה שאביא עכשיו את הנגיד?
אריה יוסקוביץ: אם כן, צריך להביא את זה לישיבה הקרובה.
אופיר פינס-פז: צריך להביא, אבל אני לא יכול לעשות את זה עכשיו.
אופיר פינס-פז: אני מבקש מהאוצר ומבנק ישראל להפנים את ההערה, ובמידת הצורך - להביא הצעה לתיקון המצב הקיים.
אופיר פינס-פז: שינוי התוספת השלישית לחוק אושר, ואנחנו נחזור לצו איסור הלבנת הון (חובת זיהוי, דיווח וניהול רישומים של קופות גמל וחברה המנהלת קופות גמל).
אופיר פינס-פז: מר שי קומפל, הצג את הצו.
שי קומפל: הצו, בעקרונו, זהה לחלוטין במהותו לצו של מבטחים, רק בהתאמה של הגורמים הרלוונטיים, כלומר: התייחסות לסוכן, התייחסות למוטבים - פשוט התאמה שבוצעה.
שי קומפל: מבנה הצו הוא זהה לחלוטין.
שי קומפל: סעיף 2 הוא חובות הזיהוי לגבי העמית, לגבי מי שפתח את החשבון - מיופה כוח.
שי קומפל: סעיף 3 הוא בנושא של אימות הפרטים.
שי קומפל: סעיף 4 עוסק באותו נושא של הצהרה שהעמית פועל בעבור עצמו.
שי קומפל: סעיף 5 עוסק בשמירת המסמכים.
שי קומפל: סעיף 6, מבחינת הדיווחים - עקרונות הדיווח - דרישות הדיווח זהות לחלוטין למבטחים.
שי קומפל: סעיף 7, אותו הדבר - מבנה הדיווח הוא זהה לחלוטין לזה של חברות הביטוח.
שי קומפל: סעיפים 8 ו9- שוב זהים לחלוטין - כל הסעיפים עם אותם התיקונים - וגם יתר הסעיפים בעצם הם אותם סעיפים שזהים לביטוח.
אריה יוסקוביץ: קודם כל, זו הזדמנות להודות לאנשי האוצר על העבודה ועל העזרה ועל הדיון המעמיק בהערות.
אריה יוסקוביץ: בכפוף לתוספות שגברת נטע דורפמן תקריא - השינויים המקבילים לצו הקודם - יש לי הערה אחת בתחום המהות, וזה הנושא של סעיף 11 לצו: "קופה תמסור לממונה, או למי שיסמיך, לפי דרישה, מסמכים, ידיעות והסברים בקשר למילוי חובתה לפי צו זה".
אריה יוסקוביץ: חסר לי כאן משהו אחד, כמי שמתמחה בתחום: אחד, נושא של סודיות - אין כאן אמירה בכלל על שמירת המידע.
מאיר שטרית: יש בחוק הראשי.
אריה יוסקוביץ: לא.
אריה יוסקוביץ: אתה תראה שם שרק לצורך דברים מסוימים, ואפשר לקבוע בצו מפורש דברים שאיסורם נאסר - אין אמירה נגטיבית, דהיינו שאסור למסור את המידע.
אריה יוסקוביץ: דבר שני, צריך להבחין כאן בין קבלת מידע - יש לי קצת בעיה עם המילים: "מי שיסמיך".
אריה יוסקוביץ: הוא יכול להסמיך גם חברת חקירות.
אריה יוסקוביץ: זה מפריע לי.
אריה יוסקוביץ: דבר שני שמפריע לי: איך זה מתיישב עם הוראות הדין בעניין חיסיון?
אריה יוסקוביץ: הרי בחוק המסמיך קבענו חיסיון על זהות העובד המדווח, וכדומה וכדומה.
מאיר שטרית: הוא מדבר על מי שמסמיך הממונה, מטעם הרשות.
אריה יוסקוביץ: כבוד השר, מדובר בדרישת ידיעות ומסמכים.
אריה יוסקוביץ: אדם ממשרדו של מר שי קומפל, שאין יותר נאמן עליי ממנו, פונה ואומר: תנו לי ידיעות ומסמכים.
אריה יוסקוביץ: אזיי, איך שומרים את אותם ידיעות ומסמכים?
אריה יוסקוביץ: איפה וכיצד זה נעשה?
אריה יוסקוביץ: יש כאן עניין של הגנת מידע שאנחנו שומרים עליו בקנאות.
אריה יוסקוביץ: פתאום אנחנו מוסרים את זה למישהו שאיננו שומר.
אריה יוסקוביץ: היום, לאגף שוק ההון יש סמכות לביקורת לפי חוקים מוגדרים.
מאיר שטרית: סליחה, האם היום הממונה על שוק ההון יכול לבקש ממך מידע?
אריה יוסקוביץ: כן, אך אין הוא יכול לבקש על חקירה מסוימת.
אריה יוסקוביץ: אם למשל כאן יבוקש, לא מידע על דרך הביצוע, אלא מידע על חקירה מסוימת - הסעיף איננו מסתייג.
מאיר שטרית: כתוב: "קופה תמסור לממונה או למי שיסמיך, לפי דרישה, מסמכים, ידיעות והסברים בקשר למילוי חובתה לפי צו זה".
אריה יוסקוביץ: מילוי חובתה, כולל דיווח.
מאיר שטרית: אזיי הוא יכול לשאול אותך: מדוע לא דיווחת על פלוני?
אריה יוסקוביץ: יפה.
אריה יוסקוביץ: אזיי זאת שאלה שצריך לדון ערכית.
אריה יוסקוביץ: לא לוויכוח, אלא למחשבה.
אריה יוסקוביץ: האם אנחנו רוצים כזה דבר?
אריה יוסקוביץ: זאת השאלה שאתה צריך לשאול.
אריה יוסקוביץ: אני אינני בטוח.
אריה יוסקוביץ: צריך קצת להרהר לפני ה'וודאי'.
אריה יוסקוביץ: יש כאן שאלה של: מה הוא המידע שנמסר לצורך וידוא קיום הוראות החוק?
אריה יוסקוביץ: האם חקירה בדידנית?
אריה יוסקוביץ: האם הממונה יכול לבקש מידע על תיק מסוים, ללא כל קשר לבדיקה תהליכית?
אריה יוסקוביץ: מי זה האדם שהוא יסמיך?
אריה יוסקוביץ: הוא יכול להיות גורם חיצוני – האם אתה סומך על כל אחד שיחזיק את המידע?
אריה יוסקוביץ: יש כאן
אריה יוסקוביץ: שאלות שהייתי מקדיש להן קצת פקפוק לפני שהייתי אומר 'ודאי'.
מאיר שטרית: חברים, הבעיה הקובעת מבחינתנו היא גילוי חריגים ברשות להלבנת הון.
מאיר שטרית: כשאין חריג, אין בעיה.
מאיר שטרית: הרי למה נועדה הרשות להלבנת הון?
מאיר שטרית: היא אוספת את המידע הרלוונטי מקופות הגמל, מהבנקים, מחברות הביטוח.
אריה יוסקוביץ: אבל זה לא הרשות, סלח לי שאני קוטע אותך - כאן מדובר בממונה במשרד.
מאיר שטרית: אני מבין מה שאתה אומר, האמן לי.
מאיר שטרית: אוספים את המידע הזה לתוך הרשות להלבנת הון, שם אמורה להיות תוכנה שתעבד את המידע הזה ותבליט את הדברים החריגים.
מאיר שטרית: נגיד שעולים על מקרה כזה, חריג.
אריה יוסקוביץ: איננו מדברים על אותו דבר – אין אנו 'נפגשים'.
מאיר שטרית: ידידי, אני יודע מה שאתה רוצה להגיד.
מאיר שטרית: ולא - זה בכלל איננו מגיע אליך.
מאיר שטרית: ברגע שעולה משהו חשוד, רק זה נחקר.
אריה יוסקוביץ: לא, לא, לא.
אריה יוסקוביץ: אנחנו מדברים על דברים שונים.
אריה יוסקוביץ: סליחה שלא הבהרתי את עצמי, אני מצטער.
אריה יוסקוביץ: סעיף 11 מדבר בסמכותו של משרד האוצר - לא הרשות.
מאיר שטרית: זה קיים גם היום, בלי הרשות להלבנת הון.
מאיר שטרית: האם היום הממונה על שוק ההון איננו יכול לדרוש מידע מקופות גמל?
אופיר פינס-פז: כן, אבל הבה נראה קודם את הטכניקה.
אופיר פינס-פז: אני מבקש את התיקונים הטכניים לצו בצורה מסודרת.
נטע דורפמן: סעיף 2(א)(1) - אחרי המילים "בלא שתרשום", להוסיף: "או שיהיו בידיה".
נטע דורפמן: והמילה "את" בסוף הסעיף מיותרת מבחינה לשונית - למחוק.
נטע דורפמן: סעיף 2(א)(2) בסיפא, להוסיף: "או שיהיו בידיה פרטי הזיהוי מאומתים כאמור".