GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרים זלמנוביץ: אני חושב שהדגם של דיינים דומה לזה של שופטים, והדגם של רבני ערים צריך להיות דומה לדגם של ראשי ערים, ולא יכול להיות שראש עיר לא יגור במקום, אבל לא צריך חוק בשביל זה, זאת מציאות.
אופיר פינס-פז: יש חוק על ראש עיר.
עודד וינר: שם מלכתחילה הוא לא יכול להיבחר אם הוא לא גר במקום.
אופיר פינס-פז: הוא לא יכול אפילו להיות מועמד לראש עיר.
אפרים זלמנוביץ: נאמר שהצעת החוק של חבר הכנסת לנגנטל עוברת, אנחנו יודעים שאבק שסרח, לא מורידים אותו, כלומר, הוא לא קיים את החוק - מה תעשה לו?
אופיר פינס-פז: חבר הכנסת לנגנטל, מה הענישה?
נחום לנגנטל: המינוי יפוג, הוא לא קיים, לא משלמים לו משכורת באותו חודש, ללא שיקול דעת.
נחום לנגנטל: הבעיה היתה שיקול הדעת.
נחום לנגנטל: אם יהיה שיקול דעת, הוא לא יעמוד בזה.
אפרים זלמנוביץ: שוב אני נעזר בבית-המשפט.
אפרים זלמנוביץ: בית-המשפט פסק לגבי חבר עיריית אופקים, שגר בראשון-לציון.
אפרים זלמנוביץ: הוא קבע שיש דבר כזה שנקרא שני מרכזי חיים.
אפרים זלמנוביץ: רב יוכל להגיד: תעודת הזהות שלי פה, משפחתי גרה במקום אחר, וזה יהיה חוקי.
אפרים זלמנוביץ: תמיד הוא יכול לטעון את זה, הוא תמיד יכול להתפלפל.
אפרים זלמנוביץ: אני מכיר אישית רבנים שלא גרים במקום ופועלים יותר מאשר אלה שגרים במקום.
אופיר פינס-פז: אי-אפשר אף פעם לסתום פרצה עד הסוף.
אפרים זלמנוביץ: מה שאני אומר, שאולי צריך לעשות חוזה עבודה עם רב, ובפנים להכניס את סעיפי חוזי העבודה.
אפרים זלמנוביץ: זאת כבר החלטה עקרונית, האם רוצים שרב יהיה, כמו שהעדה החרדית אומרת, רב פקיד או רב ציוני, רב של המדינה או רב מטעם.
אפרים זלמנוביץ: יעשו אתו חוזה, ודינו ככל עובד אחר.
עודד וינר: למרות עמדתו של הרב זלמנוביץ, עמדת הרבנים הראשיים מנוגדת לחלוטין לעמדה הזאת.
עודד וינר: הרבנים הראשיים בהחלט חושבים שהצעת החוק הזאת סבירה, טובה ונכונה.
אופיר פינס-פז: הרבנים הראשיים גרים שניהם בירושלים?
נחום לנגנטל: הם לא חייבים.
אופיר פינס-פז: אני רוצה שהם יהיו חייבים.
נחמה רונן: למה רב ראשי צריך לגור בירושלים?
אופיר פינס-פז: כי מקום מושבו בירושלים.
נחמה רונן: תפקידו של רב ראשי הוא בכל הארץ.
אופיר פינס-פז: היא עיר הבירה.
נחום לנגנטל: גם ראש ממשלה לא צריך לגור בירושלים.
נחום לנגנטל: הוא יכול לחיות בחוות השקמים.
נחום לנגנטל: יצחק רבין חי בתל-אביב.
עודד וינר: כבוד היושב-ראש, לשאלתך, אחד מהרבנים הראשיים, אכן גר בירושלים, הרב השני אמור לקבל דירת שרד, כראוי לנושאי תפקידים בכירים.
עודד וינר: עד היום הדיור הממשלתי, למרות פניות חוזרות ונשנות, לא טיפל בעניין הזה.
עודד וינר: אתה יכול להעלות הצעה דחופה לסדר-היום למה לא סידרו לרב הראשי, למרות רצונו לעבור לירושלים, את דירת השרד המגיעה לו על-פי חוק.
עודד וינר: הרב לאו פנה כמה וכמה פעמים, גם אני פניתי לאחרונה פעם נוספת לוועדת הדיור הממשלתית, בבקשה לאשר דירת שרד, כמקובל על פי החוק.
אופיר פינס-פז: אם אפשר לקבל את התכתובת הזאת, אני אטפל בה באופן אישי.
עודד וינר: אני מאוד אשמח.
עודד וינר: לגופם של דברים.
עודד וינר: הרבנים הראשיים, אכן, חושבים שרב אמור לגור במקום כהונתו על-פי כל אמת מידה שהיא.
עודד וינר: רב הוא מנהיג ורועה הקהילה, הקהילה זקוקה לו בכל ימות השבוע, אשר על כן הרב אמור לגור במקום כהונתו.
עודד וינר: ברשותך, אני אעיר הערת אגב לגבי השכונה.
עודד וינר: פה הייתי נזהר יותר, כיוון שאתה רואה אולי לעיני רוחך דגם של שכונות אורגניות וברורות.
עודד וינר: מחר בבוקר יקום מתנגד פלוני או אלמוני, שמחפש את הרב, הוא יגיד שכתוב "בשכונה", ולמרות שהוא גר שני רחובות מרחביה, הוא לא גר בשכונה, אנחנו דורשים להדיח אותו על-פי החוק הזה.
אופיר פינס-פז: זה לא משנה אם הוא ידרוש, השאלה אם תהיה לדרישה שלו בסיס.
אופיר פינס-פז: עד היום אי-אפשר לקבוע מה גבולותיה של שכונת רחביה.
נחום לנגנטל: לכן אמרתי 2 ק"מ.
אופיר פינס-פז: הכוונה ברורה, אין מחלוקת על הכוונה.
אופיר פינס-פז: הרב של רחביה שיגור באזור רחביה, ולא יגור באזור פסגת זאב.
אופיר פינס-פז: ברגע שאנחנו מסכימים שהרב צריך להיות נטוע בקהילתו, אין לנו ויכוח.
אופיר פינס-פז: הבעיה היא לא רחוב לפה ורחוב לשם.
עודד וינר: אין חולק על כך שרב צריך להיות נטוע בקהילתו, במרכז הקהילה, והמצבים שבהם אנחנו נתקלים היום, שרבנים רבים אינם מכהנים או אינם גרים במקום כהונתם, זה מצב לא ראוי, לא טוב, וראוי שישתנה.
עודד וינר: יש לי הערה אחת בקשר להצעת החוק של מגיש ההצעה, שבסעיף קטן (ב), לגבי "מינוי הרב יפוג לאחר שניתנה לו הזדמנות סבירה לטעון...".
עודד וינר: לדעתי, הסעיף סותר מינה וביה.
אופיר פינס-פז: אמרת שאין שיקול דעת.
עודד וינר: ממה נפשך?
עודד וינר: אם יש שיקול דעת, אתה צריך לתת כלים כדי לאפשר את שיקול הדעת.
עודד וינר: אם אין כלים, והמינוי פג אוטומטית, זה סתירה מינה וביה.
נחום לנגנטל: אני אשמח אם תעזור לי לנסח את זה משפטית.
נחום לנגנטל: מה שרציתי לומר הוא, שהסנקציה היא שבאותו חודש מפסיקים את המשכורת, ואין לו מינוי יותר.
נחום לנגנטל: רציתי מצב שבו תהיה לו אפשרות, זאת אומרת, שיכתוב מישהו מכתב, הוא יטען את טענתו בפני המנכ"ל של הרבנות הראשית לישראל, שבה הוא יגיד "אני במרחק של מטר", או שלחילופין הוא יגיד "אני באמת כבר חודשיים לא נמצא, כי אשתי כרגע חולה בבית חולים ואני סועד אותה.
נחום לנגנטל: מה אני יכול לעשות?
נחום לנגנטל: " אבל עיכוב המינוי הוא לא שיקול דעת.
אפרים זלמנוביץ: יביאו את האמא והסבתא, שצריך לטפל בהן.
נחום לנגנטל: כל משפט שאתה אומר, בציניות הזאת, זה לא לכבודם של הרבנים.
אפרים זלמנוביץ: נחום לנגנטל, אמרתי, שמוסרית אתה צודק.
נחום לנגנטל: אני מאמין ברבנים שהם לעולם לא יגידו סתם תרוץ.
אפרים זלמנוביץ: יוסי ביילין פיטר כמה רבנים.
עודד וינר: נחום לנגנטל, ודאי שאי-אפשר להשאיר את הנוסח בצורה הנוכחית.
עודד וינר: אם אנחנו רוצים אינסטנציה לחריגים, האינסטנציה צריכה להיות מול רבנים, הרבנים הראשיים, ולא מנכ"ל הרבנות, כמו שהצעת לגבי הדיינים לפני שהורדת את הסעיף, שהוועדה שממנה, שהיא ועדה סטטוטורית, היא מטפלת בעניין הזה.
נסים זאב: רבני שכונות, שיעמדו מול הרב הראשי של אותה עיר.
שלמה אולמן: לא אחזור על הדברים שאמר מנכ"ל הרבנות.
שלמה אולמן: אני רוצה להוסיף שלוש נקודות מתוך ניסיון אישי בנושא הזה.
שלמה אולמן: תקנות תוקנו על-ידי השר ביילין בשעתו.
שלמה אולמן: לאחר מכן, כשנכנס השר אוחנה לתפקיד, הגיע מועד ההפעלה של התקנות, וצריך היה לבדוק לגבי כעשרה רבנים, האם הם אכן גרים במקום כהונתם או לא.
שלמה אולמן: היתה טענה, התיקים מולאו במכתבים: רב X, רב Y, זה ואחר לא גרים במקום כהונתם.
שלמה אולמן: ישבה ועדה שהורכבה מאנשי משרד הדתות יחד אתי, בדקנו את התיקים, אחד לאחד, לגופו של עניין.
שלמה אולמן: התבררו לנו הקשיים המהותיים בשאלה מה זה עיר, מה זה מקום מגורים, מה זו שכונה.
שלמה אולמן: אחד המקרים הקלאסיים הוא באזור של חבר הכנסת לנגטל, שיש שם רב שצריך ללכת מביתו לבית הכנסת, למרכז חיי הקהילה, לעבור את הגשר, כביש גהה, יש לו ללכת בדיוק שלוש דקות.
שלמה אולמן: אם הוא היה קונה דירה במקום מגוריו, הוא היה מתרחק מבית-הכנסת כ-4 ק"מ.
שלמה אולמן: הוא אומר: אני מוכן לעבור דירה, לגור במקום אחר, אבל הקהילה מתנגדת בכל תוקף, הם רוצים שאני אגור מעבר לגשר.
שלמה אולמן: צריך ללכת חמש דקות, והוא נמצא בבית-כנסת מהבוקר ועד הערב, שבת ויומיום.
עודד וינר: וזאת עיר אחרת.
אופיר פינס-פז: זה בני-ברק וגבעת שמואל.
שלמה אולמן: קיבלנו ימבה של מכתבים ופקסים: תעזבו אותו.
אופיר פינס-פז: יש מקרים שהם זועקים לשמיים.
עודד וינר: לכן צריכה להיות ועדת חריגים.
שלמה אולמן: יש מקרה הפוך, שצוין, הסיפור של קריית אתא.
שלמה אולמן: יש רב שהוסמך לתפקידו על-ידי ועד בוחר של שכונת התימנים בקריית אתא.
שלמה אולמן: הוא נבחר על-ידם כי הוא תימני, מקובל ואהוב עליהם, הוא גר במרחק 4 ק"מ.
שלמה אולמן: הוא גר בלב קריית אתא.
שלמה אולמן: הוא מילא אותנו בטפסים על כל ההרצאות והשיעורים שהוא נותן.
שלמה אולמן: נסעתי לשם בחול המועד סוכות, רציתי ללמוד את הנושא לגופו.
שלמה אולמן: ללכת מביתו לכרם התימנים, בוקרה פילמישמיש, הוא לא עושה את זה, אי-אפשר.
שלמה אולמן: זה פשוט מרחק גדול מדי.
שלמה אולמן: אלה בעיות שצריך להתייחס אליהן.
שלמה אולמן: ככל שהדבר בא לתרום לאותו אלמנט שהרב אכן יחיה בתוך תחום קהילתו, הדבר נכון.
שלמה אולמן: מהות הצעת החוק מקובלת עלינו, עקרונות הצעת החוק מקובלים עלינו, אבל צריך שלא יהיה מצב שנהיה נמצאים פוגעים בשירותי הדת האמיתיים.
שלמה אולמן: לגופו של עניין שהעלית, מר פינס, בנושא של תום תקופת כהונה, הרבנים הראשיים, בעיקרון, אם תוגש הצעת חוק מתואמת אתנו, מלאה, לגבי מועדים, לגבי שנים, אירועים והגדרות מסוימות, נשקול את זה ברצון, משום שאנחנו סבורים שזה צריך להתקיים.
אופיר פינס-פז: אני לוקח את ההמלצה בכובד ראש.
אופיר פינס-פז: יש לי הצעת חוק שנידונה, אבל אמרתי גם מעל במת הכנסת, אני לא רוצה להוביל את זה, אני חושב שחברים דתיים צריכים להוביל את זה.
אופיר פינס-פז: העניין צודק, זה לא עניין למאבק בין חילונים לדתיים.
אופיר פינס-פז: יש כמה דברים שצריכים להיעשות.
אליהו אברג'יל: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מורי ורבותי, אני שמח לשמוע שהנושא של מגורי רבנים במקומות תפקודם מטופל, ובאמת כך צריך להיות.
אליהו אברג'יל: מניסיוני, כשנתמניתי לדיין, נתמניתי באשקלון, הורי ומשפחתי, כולם תושבי אשקלון, וגדלתי באשקלון.
אליהו אברג'יל: כל פעם שבאתי לבית-הדין, כל זוג שנכנס אומר "בוקר טוב, כבוד הרב".
אליהו אברג'יל: לבסוף החלטתי להתפטר.
אליהו אברג'יל: החלטתי שאני מעדיף לעבור למקום אחר שאף אחד לא מכיר אותי.
אליהו אברג'יל: עברתי לבאר-שבע, ויתרתי על אשקלון, על אף כל הנוחות שיש לי במקום.
אליהו אברג'יל: מתוך ניסיון, לא טוב שדיין יגור במקום.
אופיר פינס-פז: להבדיל מהרב, שכן כדאי שיגור בקהילה.
אליהו אברג'יל: רב, ודאי וודאי, משום שהרב צריך להיות בתוך הקהילה.
אליהו אברג'יל: אלא שיש רבנים מוכשרים, שאני מכיר, שיש להם בעיה לגור במקום בגלל יוקר הדירות.
אליהו אברג'יל: דירה במושב היום עולה מיליון דולר.
אליהו אברג'יל: מהיכן יש לו מיליון דולר אם הוא מקבל 3,500 שקלים.
אופיר פינס-פז: הוא יכול לגור בקיבוץ, כבוד הרב.
אופיר פינס-פז: בקיבוץ זה זיל הזול.
אליהו אברגי'ל: הם לא צריכים שם רב.
אליהו אברג'יל: במושב יש בעיה קשה.
אליהו אברג'יל: אני מכיר כמה רבני מושבים, ששוכרים דירה ב-900 דולר בתוך המושב, בזמן שמשכורתם בקושי מגיעה ל-800 דולר.
אליהו אברג'יל: הם נאלצים לעבוד בעבודות אחרות.
אליהו אברג'יל: היתה פעם תקנה שהמושב סידר דירה לרב.
אליהו אברג'יל: הרב לא מבקש דירת שרד, אבל אפילו קרוון, שייתנו לו 200 מטר במקום.
אופיר פינס-פז: הבעיה מובנת, אבל אפשר לפתור אותה.
אופיר פינס-פז: אנחנו נלך לקראת רבני המועצות האזוריות.
אופיר פינס-פז: נמצא פתרון, שאם הוא יוכיח שהוא גר בעיר בתוך האזור, נראה אותו כאילו הוא גר במועצה האזורית.
אופיר פינס-פז: מה שחשוב לנו זה לא בדיוק איפה הוא גר, אלא שהוא יגור עם הקהילה שלו.
אופיר פינס-פז: אם הוא גר בבית-שמש או גר במושב זכריה, מה ההבדל?
אופיר פינס-פז: רק שלא יהיה הרב של מטה יהודה ויגור בתל-אביב, לזה אני לא אסכים.
שלמה אולמן: הרב של המועצה האזורית חוף השרון גר בנתניה.
אופיר פינס-פז: יש מועצה אזורית ליד ערים, אז אם הוא גר בגבולות האזורים של המועצה האזורית, גם אם זה לא במועצה האזורית, זה בסדר.
אופיר פינס-פז: אם הוא גר מחוץ לגבולות, גם העירוניים וגם האזוריים, זה לא בסדר.
אופיר פינס-פז: מאוד קל לקבוע את זה.
אליהו אברג'יל: רב עיר, אין צל של ספק שהוא צריך לגור במקום, כך גם לגבי רב שכונה.
אליהו אברג'יל: אין שום בעיה.
אופיר פינס-פז: גם פה נפתור את הבעיה.
אופיר פינס-פז: הצעתי פתרון, והוא טוב, כי בכל מועצה אזורית יש ערים בתוך המועצה.
אופיר פינס-פז: רק שאני לא רוצה שאדם יהיה רב בבאר-שבע ויגור בחיפה.
אופיר פינס-פז: אם אתה לא יכול לגור במושב מסוים, תגור בעיר.
נחום לנגנטל: יש רב מועצה מקומית שהוא נמצא במרחק של 80-90 ק"מ מהיכן שהוא גר.
אופיר פינס-פז: זאת בעיה שצריך לטפל בה.
אליהו אברג'יל: באשר לגיל הרבנים לפרישה.
אליהו אברג'יל: לרבנים הראשיים יש סמכות להוסיף עוד חמש שנים ועוד חמש שנים, עד גיל 85.
אופיר פינס-פז: אמנון דה-הרטוך, אני מבקש ממך לוותר על זכות הדיבור, כיוון שאיחרת.
אופיר פינס-פז: אמנון דה-הרטוך, התחלנו את הישיבה בשעה 09:00 והשעה 09:45, הגעת עכשיו לישיבה, ואתה מעכב אותנו.
אופיר פינס-פז: אם היית בא בזמן, בסדר.
אמנון דה-הרטוך: מותר לי לפחות להסביר למה הגעתי בשעה 09:45?
אמנון דה-הרטוך: לצערי, נקבעו שלוש ישיבות בתחום שבו אני מתעסק בעת ובעונה אחת.
אמנון דה-הרטוך: בשעה 09:00 הייתי בוועדת החינוך, בשעה 09:30 בוועדת העלייה והקליטה, וכנראה גם נפלה טעות אצלנו, כי צוין אצלי שהישיבה אצלכם היא ב-10:00.
אמנון דה-הרטוך: קודם כול, אין בי שום אשמה, מפני שאם יש שלושה עניינים, יש לכם בעיה טכנית.
אמנון דה-הרטוך: אם אדוני חושב שלא אוכל להגיד איזה דבר, אני לא אגיד.
אופיר פינס-פז: הדברים נאמרו, ואתה לא יכול להתייחס למה שנאמר, כי אין לך מושג מה נאמר עד עכשיו.
אופיר פינס-פז: אולי כל מה שאתה רוצה כבר נאמר.
אמנון דה-הרטוך: אתה תוכל לקטוע אותי בכל רגע שאומר משהו שכבר נאמר.
אופיר פינס-פז: אני מקבל את הסידור הזה.
אמנון דה-הרטוך: אני מבקש להתייחס לדברים האחרונים של הרב אברג'יל, לטיעון ששכר דיבר במושב עולה 900 דולר.
אמנון דה-הרטוך: לא שאני כופר בעובדות, אבל אם הרב נבחר להיות רב היישוב, אולי שיקנה שם דירה, למה הוא צריך לשכור?
אופיר פינס-פז: אין לו כסף לרכוש דירה במושב, ובקיבוץ הוא לא רוצה לגור.
אליהו אברג'יל: במושב רינתיה בית עולה מיליון דולר.
אופיר פינס-פז: הפתרון שהצעתי הוא פתרון סביר.
אופיר פינס-פז: מה שחשוב זה האזור.
אופיר פינס-פז: אני לא אסכים שיגור מישהו בירושלים ויהיה רב של מועצה אזורית רחוקה, אבל אם, למשל, הוא גר במועצה האזורית של באר-טוביה, והוא גר בקריית-מלאכי, מה הבעיה?
אמנון דה-הרטוך: הרעיון של רב עיר או רב מושב הוא שיהיה בקהילה.
אמנון דה-הרטוך: אני חושב שההצעה של אדוני, במקרה שקשה להשיג דירה במושב, כי היא מאוד יקרה, רק במקרה כזה צריך לאפשר את הדבר הזה, ולא במקרה שאפשר לשכור או לרכוש את הדירה במחיר סביר במושב.
אמנון דה-הרטוך: אם ייקבע באופן מפורש בחוק שמותר לרב המושב להתגורר באופן עקרוני בעיר שבתחום האזור זה אומר שביום שבת הוא לא יהיה שם.
אופיר פינס-פז: גם כך הוא לא יהיה שם ביום שבת, כי הוא גר במושב אחד, ובמועצה יש 20 מושבים.
נחום לנגנטל: יש רבני מושבים ויש רבני מועצות אזוריות, זה מה שהוא מנסה להסביר.
נחום לנגנטל: לגבי רב מועצה אזורית שמענו את הטיעונים.
נחום לנגנטל: רב מושב הוא כמו רב שכונה.
נחום לנגנטל: יש מושבים שיש להם תקן לרב מושב כמו רב שכונה.
אופיר פינס-פז: דיברתי על רב מועצה אזורית.
נחום לנגנטל: יש הבדל בין רב מועצה אזורית לרב מושב, שהוא רב שכונה.
אופיר פינס-פז: אנחנו לא מצביעים על נושא הדיינים, משום שהוא לא רלוונטי.
אופיר פינס-פז: דיין לא צריך להיות בתוך קהילתו.
אופיר פינס-פז: דיין צריך להיות דיין.
אופיר פינס-פז: נחום לנגנטל משום שהוא אומר שיש דיינים שמאחרים לעבודה, אמרתי שיש גם חברי כנסת שמאחרים לעבודה, אז נכריח אותם לגור בירושלים?
אופיר פינס-פז: זה אבסורד מוחלט.
אופיר פינס-פז: זה לא טיעון, והורדנו את נושא הדיינים.
אופיר פינס-פז: עניין הרשות המקומית קבענו.
שלמה שהם: תחום השבת זה 2,000 אמה, וזה קצת יותר מקילומטר.
אופיר פינס-פז: אם הוא גר רחוב ליד השכונה או שני רחובות, זאת לא הבעיה.
אופיר פינס-פז: לכן תכתוב בשכונה או קילומטר ממנה.
אופיר פינס-פז: לגבי המושב, אם הוא רב של מושב, הוא חייב לגור במושב.
אופיר פינס-פז: אם יש בעיה, ישכרו לו דירה.
נסים זאב: דיברתי אתך והסכמת אתי.
נסים זאב: סיפרתי לך שהייתי רב מושב, וזאת בעיה.
אופיר פינס-פז: איך היית שם בשבת?
נסים זאב: כל שבת היית שם כאורח.
נסים זאב: אם זה מקובל על הקהילה של המושב, והוא מסתדר אתה, מה הבעיה שלך?
שלמה אולמן: למשל, בחוף השרון יש בעיה, כי בכל המקומות של אותה מועצה אזורית אין בתי-כנסת, לכן הרב חייב לגור בהרצליה.
אופיר פינס-פז: חברים, בכפוף לעקרונות שציינתי, מי בעד הצעת החוק?
אופיר פינס-פז: בעד - 4
אופיר פינס-פז: הצעת חוק מגורים במקום כהונה (דיינים ורבנים), התש"ס-2000 אושרה לקריאה ראשונה.
אופיר פינס-פז: הצעת החוק אושרה פה אחד לקריאה ראשונה.
אופיר פינס-פז: חברים, אני מחדש את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.
אופיר פינס-פז: סיימנו את הדיון על הצעת חוק יסוד: זכויות חברתיות.
אופיר פינס-פז: הדיון אתמול היה מרשים ביותר, השתתפו בו עשרות דוברים שייצגו את הכנסת, את העמדות השונות בכנסת, וחלק גדול מאוד מהארגונים החברתיים.
אופיר פינס-פז: מובן שהשתתפו בו גם היועץ המשפטי לממשלה ופרופסורים מהאקדמיה.
אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות על הדיון, לא בכל דיון אני נהנה.
אופיר פינס-פז: זה דיון שנהניתי, גם לנהל וגם להשתתף בו.
אריה גמליאל: אולי הם חושבים שזאת מצווה גדולה להצביע נגד הצעת החוק.
אופיר פינס-פז: מצווה להצביע נגד?
אופיר פינס-פז: חס ושלום.
אופיר פינס-פז: הרי אתם מפלגה חברתית, הרי אתם כאילו מפלגה חברתית, הרב גמליאל.
אריה גמליאל: רימו אותנו.
אריה גמליאל: אמנון רובינשטיין הבטיח לנו הבטחות שלא ניפגע, והכול היה רמאות.
יוסף לפיד: זה רגע היסטורי שבו ש"ס תצביע נגד הצעת חוק חברתית מובהקת.
אופיר פינס-פז: על הטיוטה של הצעת החוק שהנחנו אתמול התווספו שני דברים.
אופיר פינס-פז: אני רוצה, ברשותכם, להציג את השינויים.
אופיר פינס-פז: בעקבות הדיון אתמול צירפנו גם את הזכות לדיור.
אופיר פינס-פז: היו לא מעט מומחים, וכמובן חברי הארגונים, שביקשו את עניין הדיור לצד הזכויות החברתיות האחרות כמו חינוך, בריאות ורווחה.
אופיר פינס-פז: זאת היתה דרישה גם של ארגוני עולים וגם של ארגוני מצוקה בשכונות ובעיירות הפיתוח, ומצאנו את העניין הזה כעניין ראוי וצודק.
אברהם רביץ: אני מבקש שהצעת החוק תישאר כפי שהיא, ויוציאו את המילה "יסוד".
אברהם רביץ: מאחר ויש אנשים שרגילים לקיים רק חוקי יסוד, ואם זה לא חוק יסוד, אין לקיים אותו, לכן אני מציע שכל חוקי מדינת ישראל, שנמצאים בספר החוקים, לחילופין, יהיו חוקי יסוד.
אברהם רביץ: הצעתי, או לבטל כאן את המילה "יסוד", או להוסיף את המילה הזאת בכל מקום.
אמנון רובינשטיין: אתה הרי לא מתכוון ברצינות.
אברהם רביץ: לא מקיימים את החוק בלי המילה "יסוד".
נסים זאב: טומי לפיד טוען שתנועת ש"ס מתנגדת לחוק חברתי.
נסים זאב: עם כל הכבוד לך, הבהרתי את עצמי אתמול בוועדת החוקה.
נסים זאב: אנחנו נגד חוק-יסוד, אנחנו בעד כל דבר שהוא חברתי.
נסים זאב: אני לא חושב שזה יפגע באיזה אלמנט רציני חברתי אם נשמיט, כמו שהרב אמר הרביץ, את המילה "יסוד".
אופיר פינס-פז: הדיון הסתיים, אני עובר להצבעה.
אופיר פינס-פז: אני לא מאשר את בקשתו של חבר הכנסת רביץ.
אברהם רביץ: אם אתה מצביע על התוספת שלך, שאיננה רשומה בהצעת החוק, תצביע גם על התוספת שלי.
אופיר פינס-פז: אני מציע לוועדה, כיושב-ראש שלה, את הצעת החוק.
אופיר פינס-פז: הצבעה
אופיר פינס-פז: נגד - 5
אופיר פינס-פז: הצעת חוק יסוד: זכויות חברתיות אושרה לקריאה ראשונה, בכפוף לתיקונים שציין היושב-ראש.
אופיר פינס-פז: בעקבות בקשתו של חבר הכנסת בוים להביא את העניין להנהלת הקואליציה, הסכמתי להביא את העניין להנהלת הקואליציה.
אופיר פינס-פז: זכותה של הקואליציה לקיים התייעצות על הצעת החוק הזאת, אני אאפשר להביא את הצעת החוק לדיון בהנהלת הקואליציה בשבוע הבא, והרביזיה תתקיים בשבוע הבא.
אופיר פינס-פז: תודה, ההצבעה הסתיימה.
אופיר פינס-פז: אני פותח בזאת את ישיבת הוועדה.
אופיר פינס-פז: על סדר היום יש לנו שני נושאים: 1.
אופיר פינס-פז: תקנות הסניגוריה הציבורית (שכר טרחה לסניגורים ציבוריים) (תיקון מס' 2) התשס"ב2001- - אישור התקנות.
קנת מן: יש למשרד המשפטים עמדה המוסכמת על דעת כולנו, שצריך לאשר את התיקון הזה, שיאפשר, בתיקים חמורים, קבלת שכר בהתאם לשכר הראוי לתיקים חמורים.
קנת מן: אנו עשינו תיקון לפני זמן קצר, ותיקים שנושאים עונש של 5-7 שנים אלו תיקים שדורשים התייחסות מיוחדת וטיפול יותר ארוך בדרך כלל, ולכן חשבנו שזה נכון, וזו גם הייתה עמדת עורכי הדין שאנחנו עובדים איתם, שצריך לכלול לא רק עבירות בנות 6 או 7 שנים, אלא גם אלה שבנות 5 שנים, באותו תגמול לעבודתם.
אופיר פינס-פז: באילו עבירות מדובר?
אופיר פינס-פז: מה ההבדל בין 5 ל6- שנים, ברמת העבירות?
קנת מן: ב- 5 שנים מדובר על עבירות אלימות במשפחה, כאשר יש נסיבות מחמירות.
אופיר פינס-פז: אבל שם נדמה לי שהעלינו את זה מ7- ל10- שנים, באלימות במשפחה, כבר מזמן.
יפעת רווה: אתמול מישהו קיבל 10 שנים.
יפעת רווה: האם ראיתם את זה?
קנת מן: טוב, זה היה השחתת פנים; זה היה גרימת חבלה חמורה.
יפעת רווה: האם זה לא היה על רקע אלימות במשפחה?
קנת מן: כן היה.
קנת מן: יש הוראות של 'הוראות תקיפה', שכאשר התקיפות נעשות בנסיבות מחמירות, העונש מוכפל.
אופיר פינס-פז: מה ההבדל, לפי דעתך, בכמות התיקים?
אופיר פינס-פז: השינוי בין 6 שנים ל5- שנים?
קנת מן: בכמות, ההבדל אינו גדול - זה יותר עניין של איכות, לגבי אותם תיקים.
קנת מן: הייתי אומר שמדובר על 3-4% מסך כל התיקים.
קנת מן: לכן, ההשפעה הכספית איננה גדולה, אבל לגבי אותם תיקים זה יכול להשפיע על נכונותם של עורכי דין מתאימים לתפקיד "להיכנס" אל התיק בכלל.
קנת מן: בכלל, אחת הבעיות של התיקון הזה - וכבר שמענו תגובות כאלה - שעורכי דין הטובים שאנחנו עובדים אתם, יהססו לקחת את אותם התיקים.
אופיר פינס-פז: פורמלית אנחנו צריכים לקרוא את התקנות.
אופיר פינס-פז: אזיי מישהו ממשרד המשפטים, שמכיר את זה, צריך להקריא את התקנה.
יפעת רווה: "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 14(ב) ו23- לחוק הסניגוריה הציבורית, התשנ"ו1995-, לאחר התייעצות עם לשכת עורכי הדין, ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: 1.
יפעת רווה: בתקנה 1(א) לתקנות הסניגוריה הציבורית (שכר טרחה לסניגורים ציבוריים) התשנ"ו1996-, במקום "6 שנות מאסר" יבוא: "5 שנות מאסר".
אופיר פינס-פז: האם מישהו רוצה להעיר על העניין?
אופיר פינס-פז: אני מאשר את התיקון ומאשר את התקנה.
אופיר פינס-פז: ומנהלי תיקי השקעות), התשס"א2001- - אישור התקנות
אופיר פינס-פז: אנחנו עוברים לנושא השני על סדר היום: תקנות העבירות המנהליות (יועצי השקעות ומנהלי תיקי השקעות).
אופיר פינס-פז: גם זה צו תקנות של שר המשפטים.
יפעת רווה: גם כאן מדובר, כמו בתקנות עבירות מנהליות רבות אחרות, בהמשך של המגמה להרחיב לגבי עבירות שהן עבירות מסוג של איסור, להרחיב ככל האפשר את העבירות המנהליות, כדי שבתי המשפט וכל מערכת האכיפה לא יצטרכו לעסוק בנושאים האלה, שגוזלים משאבים רבים, ובדרך כלל מדובר בעבירות שהן די ברורות, ולכן המטרה היא לתת למשרדים הרלוונטיים את הסמכות לאכוף אותן בצורה מנהלית.
יפעת רווה: זה עיקרן של העבירות, כמובן בתיקון קטן שזה כבר תשס"ב ולא תשס"א, וגברת שרה קנדלר תוכל להשלים את זה.
שרה קנדלר: מדובר בעבירות של יועצי השקעות, עבירות של דיווח - אי דיווח במועד.
שרה קנדלר: יש חובה לדווח פעם בשנה על קיום חובת ההון העצמי והביטוח של מנהלי תיקים, והם גם חייבים לדווח לנו אם הם חדלו לקיים תנאי מן התנאים שהביא אותם לקבל רשיון.
שרה קנדלר: העבירות האלה, אנחנו צריכים להפוך אותן לעבירות מנהליות.
אופיר פינס-פז: מה היקף העבירות שזהן מדובר?
אופיר פינס-פז: האם אלה עבירות שכיחות?
אופיר פינס-פז: מה עשיתם עם זה עד היום?
אופיר פינס-פז: העמדה לדין?
שרה קנדלר: עד היום לא העמדנו לדין.
דניאלה גורני: אני רוצה קצת לבאר בעניין הזה.
דניאלה גורני: שמי דניאלה גורני, ואני יועצת משפטית של הרשות לניירות ערך.
דניאלה גורני: בתחילה היקף הבעיה היה די נרחב.
דניאלה גורני: אנו פתחנו בחקירות פליליות, ובדרך כלל סגרנו תיקים משיקולים שונים - שיקולים של עבירות חדשות - וכדאי אולי לעשות בתחילה פעולות הסברה ולא לאכוף.
דניאלה גורני: לאחר מכן נתקלנו בבעיה של עבירות שהן קלות באופן יחסי למערך הגדול שצריך להיות מופעל סביב זה בהליך פלילי.
דניאלה גורני: גם בתי המשפט באיזה שהוא מקום מרגישים שלא בנוח בעבירות שבסופו של דבר הן חשובות מאד בתחום שלנו, אבל בקונטקסט הכללי הן עבירות קלות ביחס.
דניאלה גורני: בשנים האחרונות, היקף העבירה מצטמצם, אבל עדיין יש תמיד איזה שהוא שיעור מסוים של מאחרים.
דניאלה גורני: החשיבות של הדיווח בעיתויו, בעינינו הוא מאד חשוב.
דניאלה גורני: הון עצמי וביטוח של מנהל תיקים - זאת בעצם תווית הביטחון של הלקוחות שלנו במקרה של תביעות, וזלזול במילוי החובות האלה משאיר את הלקוחות בלי ביטחון.
אופיר פינס-פז: או אז, מה אתם מציעים?
אופיר פינס-פז: האם אנשים הורשעו בעבירות האלה בעבר?
דניאלה גורני: לא.
דניאלה גורני: לא הועמדו לדין ולא הורשעו.
אופיר פינס-פז: צריך להגיד את זה ברמת הגילוי הנאות - שלא הועמדו לדין ולא הורשעו.
דניאלה גורני: לא היה קנס, ופרקליטות המדינה לא העמידה לדין.
אופיר פינס-פז: מה גובה הקנס שאתם מציעים?
דניאלה גורני: אנחנו מציעים 15,000 שקל לחברות ו3,000- שקלים למנהלי תיקים שהם יחידים.
אופיר פינס-פז: מר אשר ספיר מאגוד לשכות המסחר, בבקשה.
ספיר: אני רוצה להסביר עוד קצת רקע מעבר לרקע, כדי שיהיה לך ברור במה מדובר פה.
ספיר: אשמח שהרבה חברי כנסת יידעו מה זה שוק ההון.
ספיר: לצערי הרב, חברי כנסת רבים אינם יודעים מה זה שוק ההון.
ספיר: אילו היו יודעים, היה נראה פה בארץ כמו בחוץ לארץ, שם תכף 'מזיזים' את שוק ההון - ריבית, בורסה - זה מאד חשוב להם; הם יודעים שזה חלק מהכלכלה.
ספיר: פה איש איננו שם לב לדברים האלה, ולכן זה נראה ככה.
ספיר: חברות היום, פירמות שרוצות לגייס הון, אין להן שום אפשרות - הן תלויות בחסדים של שני אנשים: גברת גליה מאור ומשפחת דנקנר.
ספיר: בארצות הברית, כל פירמה הולכת לשוק ההון.
ספיר: אזיי, עולה לה עוד אחוז, 2%, ויכולים לגייס הון.
ספיר: אינכם יודעים מה קרה פה בכלל.
ספיר: זו פשוט דרגה שתזין עוד יותר את המיתון במשק.
ספיר: מי שצריך כסף, אין לו מאין לקחת היום.
ספיר: פעם הייתה בורסה.
ספיר: הבורסה 'מתה' הרבה לפני המצב של המשק, בגלל כל מיני דברים: שיש פה ריכוזיות, אנשים 'גונבים ל'חברות הציבוריות; אף פעם לא העמידו לדין בעל חברה ציבורית - תמיד כל מיני 'דגי רקק'.
ספיר: אלה כל מיני דברים שמכבידים על שוק ההון - מכלול של דברים שאנחנו כל הזמן דנים בהם בוועדת הכספים.
אופיר פינס-פז: האם אתה מציע להחמיר באכיפה?
ספיר: כלל וכלל לא.
ספיר: אני בא להסביר קודם באילו חוקים מדברים.
אופיר פינס-פז: אני שואל אותך מה אתה מציע.
אופיר פינס-פז: הרושם שלי היה שאתה מציע להחמיר באכיפה.
ספיר: מה שאני רוצה להסביר בקשר לדברים האלה - מדובר פה בדברים מנהליים.
ספיר: מה פרוש דברים מנהליים?
ספיר: רואה החשבון איחר בכמה ימים בהגשת הדוח - לא קשור אלינו - הבנק שמנהל את קרן הנאמנות עשה שגיאה ב0.01-, 'בפסיק', וכתב שהקרן עלתה או ירדה.
ספיר: אלה דברים שבדרך כלל אינם קשורים לזה שמקבל את העונש.
ספיר: צריך להיות חוק, צריך להיות סדר.
ספיר: אבל אני רואה ב"קטע" הזה עניין של 'חליבה', פשוט - באים ואומרים: תשלם 20,000 שקל, 30,000 שקל, 40,000 שקל, על כל דבר קטן - שאלה דברים שהנה, היא עצמה העידה דברים שאני לא ידעתי, שהפרקליטות אינה מייחסת להם חשיבות.
אופיר פינס-פז: הבה נדבר עכשיו לגוף התקנות.
ספיר: לגופו של עניין: היום המצב שאף אחד כמעט איננו מרוויח; לכולם יש מלחמת הישרדות.
ספיר: חברה מקבלת פתאום לשלם 15,000 שקל, והיא יכולה כל שבוע לקבל על איזו 'שטות' אחרת.
אופיר פינס-פז: אני רוצה להבין בעבור מה הם צריכים לשלם.
ספיר: על מה?
ספיר: על זה שהבנק שניהל לו את קרן הנאמנות טעה ביום באיזה פסיק, פסיק של אחוז ,וכתב שהקרן עלתה ב0.02- במקום משהו אחר, לדוגמה.
אופיר פינס-פז: השאלה אם מדובר בטעויות במזיד –במכוון - או בטעויות בשגגה.
אופיר פינס-פז: האם ישנה ההבחנה בין זה לזה?
דניאלה גורני: חושבתני שאנו כלל איננו מדברים על אותו הדבר, עם כל הכבוד.
דניאלה גורני: פה מדובר במשהו מצומצם מאד - באיחורים בדיווח - בכלל אין מדובר בקרנות נאמנות, בכלל אין מדובר בטעויות של הבנק.
דניאלה גורני: מדובר באיחור בדיווח של מנהל תיקים: הוא צריך להגיש דוח, הוא צריך לדווח במועדים קבועים בתקנות, והוא צריך לדווח שחל אצלו שינוי.
אופיר פינס-פז: לדווח למי?
דניאלה גורני: לרשות לניירות ערך.
דניאלה גורני: בזה מדובר - זה הכול.
אופיר פינס-פז: אני רוצה נתונים: כמה מאחרים בדיווח מתוך כמה, בפרק זמן מסוים?
דניאלה גורני: בשנה הראשונה היה מספר גדול מאד, כ75%- איחורים; בשנה האחרונה היו פחות.
דניאלה גורני: בשנת 2000 היו בתחילה 18% איחורים, מתוך 145 חברות.
דניאלה גורני: חלק מהאיחורים עלו על חודש.
דניאלה גורני: השאלה היא כמובן של מדיניות - אפשר לומר שהאיחורים האלה נתונים לרצון הטוב.