GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רפאל דיין: הוא כן נתן הלכה.
רפאל דיין: כדי שאנשים אחרים אחר כך לא יפתחו פה, ולא יהיו כל מיני כתבות, למיניהן, לכן היה צריך לשתף עוד גורמים אחרים  כדי שבעוד שנים, כמו שהיום אני יום יום  מקבל אנשים במשרדי  שלפני  40 שנה התגיירו, גם בצה"ל, או גיורים אחרים שלא רוצים לאשר אותם, ובשקט.
רפאל דיין: מתי זה מתפוצץ?
רפאל דיין: עובדה, גם בית הדין הרבני באשקלון פסק שהם בסדר, באותה עתירה, שפה יושב הנציג שלה.
רפאל דיין: אז אדוני היושב ראש, עם כל הכבוד, אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.
רפאל דיין: איכפת לנו מהמתגיירים, איכפת לרב דרוקמן וכבר שני עשורים אני מלווה את הגיור, ואיכפת לנו מהגיור.
רפאל דיין: אל תהיה יהיר, סליחה שאני אומר לך את זה כבוד היושב ראש, כי אנחנו מדברים על דברים שהם בנפשנו.
רפאל דיין: ברוך השם שיש את הרב עובדיה ואת הרב עמאר.
רפאל דיין: הרב עמאר לא יורד מהזירה.
רפאל דיין: אני מאמין שגם אחר כך ייתן - - התוקף, כתוב גם בספריו, אתה יודע את זה.
רפאל דיין: ואתם נפגשתם בארבע עיניים, אני לא מבין מה ההתלהמות נגד הרב הראשי בישראל.
קריאה: לא נתת לי להשיב.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, לא יכול להיות, באמת, שנציג הרבנות יישב פה ולא יתנו לו גם להשיב.
רפאל דיין: ואתה יודע, הרב אמסלם איפה אתה חי, באיזה ציבור אתה חי.
זבולון אורלב: יש לי הרבה שאלות אבל לא לרב דרוקמן.
זבולון אורלב: גם לרבנות הראשית, אבל לא כאן המקום, כרגע.
זבולון אורלב: אני רוצה לשאול את הרב דרוקמן- האם הרב יכול לחדד יותר את הסוגיה של ההחלטה של הוועדה.
זבולון אורלב: אם אני מבין נכון, הרב עמאר שקיבל את פסיקתו של הרב עובדיה גם אמר, כך פורסם, שהוא מקבל את מה שהם קבעו לגבי התיקונים או השיפורים שיהיו בעתיד.
זבולון אורלב: התיקונים והשיפורים בעתיד לא ידועים לוועדה.
זבולון אורלב: אני מבין שגם לא ידועים לרבנות הצבאית הראשית ואני מבין שגם לא ידועים לרב.
זבולון אורלב: אין מסמך כתוב על הדברים האלה.
זבולון אורלב: למה אנחנו, כרגע, צריכים להסיר את הנושא מסדר היום, גם את החוקים?
זבולון אורלב: למה צריכים להסיר מסדר היום בשעה שאנחנו לא יודעים שמא אולי יש בהמלצות האלה דברים ששום תוקעים מקל בגלגלים.
זבולון אורלב: אני מקווה מאד שלא, אני מתפלל שלא, אבל מי יודע?
זבולון אורלב: אנחנו לא יודעים.
זבולון אורלב: כיוון שבמהומה הזו - -
רפאל דיין: - כבודו לא ראה את ההמלצות, איך כבודו יכול לדעת - -
דוד רותם: איך אתה יודע שלא ראיתי את ההמלצות?
רפאל דיין: אני כמעט בטוח, כי ההמלצות – רק אצלי.
דוד רותם: יש לי בשבילך הפתע.
דוד רותם: מה אתה חושב, שאין אצלכם מדליפים?
דוד רותם: אני מודיע לך:  הכל דלף.
דוד רותם: הכל דלף, כולל השינויים בהנהלת המכונים.
זבולון אורלב: לכן, אני מקבל את כל דבריו של הרב, וזה לא סוד – גם סיפרתי ליושב ראש: על פי עצתו של הרב אנחנו גם ביקשנו בסיעה לא לקיים דיון בהצעת החוק שלנו, כדי להמתין ולראות.
זבולון אורלב: אני חושב שחלק מהסיכום צריך להיות שהוועדה תבקש- אני שומע שכבר יש המלצות ידועות לרב דיין, ישימו את ההמלצות.
זבולון אורלב: אם יתברר שהרב דרוקמן, שהוא ממונה על המערך והרבנות הצבאית אומרת – אלה תנאים שהם באמת ראויים, וכדומה, והם לא שמים מקל בגלגלים, מבחינתי, קיבלנו את התוצאה שרצינו להגיע אליה.
זבולון אורלב: נותרה עדיין שאלה שגם, אם אפשר, שאל חבר הכנסת רותם – מה יהיה בעתיד?
זבולון אורלב: מחר מתחלפים האנשים.
זבולון אורלב: איך אנחנו יכולים להבטיח שהדבר הזה לא מתעורר עוד הפעם?
דוד רותם: לא, אני שאלתי מה קורה כשהתיק הבא מגיע אל הרב שרמן.
זבולון אורלב: אני לא חזרתי אל השאלות שלך, אני גם לא ביטלתי את השאלות שלך.
זבולון אורלב: אני חידדתי את שתי השאלות שחשבתי שראוי - -
חיים רמון: אם אפשר, אני אענה לשתי השאלות, כולל לשאלה של היושב ראש.
חיים רמון: לגבי המלצות של הוועדה – האמת היא שאני ראיתי אותן.
חיים רמון: אני ראיתי אותן, והרב עמאר הורה את הוראותיו מבלי להתייחס בכלל – הוא לא התנה שום תנאי.
חיים רמון: לא צריך כל דבר  - -     היו"ר דוד רותם:     	הרב עובדיה התנה תנאי.
חיים רמון: הרב עובדיה כותב במכתב שלו, בפסק ההלכה של הרב עובדיה כתוב, בסופו - - -וכמובן שצריך - - הרב עובדיה התנה את התנאי, לא הרב עמאר.
חיים רמון: אתם כולכם הרי בונים על הרב עובדיה, על הרב עמאר אתם לא בונים כלום.
חיים רמון: הרב עובדיה כתב: "....
חיים רמון: ויש ליישם את ההמלצות הישרות של הרבנים חברי הוועדה, שליט"א".
חיים רמון: אין שם שום דברים חריגים.
חיים רמון: יש הצעות לשיפורים, שאנחנו צריכים לשבת עליהן ולראות, מבחינת היישום שלהן.
חיים רמון: זה לא משהו שנקבע כהלכה למשה מסיני, א', ב', ג', ד'.
חיים רמון: אנחנו נשב על הדברים.
דוד רותם: סליחה, לפי המכתב של הרב עובדיה, הוא הכשיר את הגיורים הרטרואקטיביים אבל מכאן ולהבא צריך לעשות את השינויים.
דוד רותם: הוא כותב.
דוד רותם: כי אם לא – אין לך הכשר לגיורים הצבאיים על ידי הרב עובדיה.
קריאה: אני אקריא לך, כבוד היושב ראש, המכתב לפני.
דוד רותם: אני מכיר את המכתב בעל פה, תאמין לי.
דוד רותם: אני ראיתי אותו, אני חושב, לפניך.
זבולון אורלב: כבוד היושב ראש, אני אשמח אם המכתב יהיה לפני חברי הוועדה וגם החלטות היושב ראש - -
חיים רמון: אם אפשר, אני אגיד עוד משפט אחד: סוף כל סוף, אני לא חושב שהכנסת צריכה לחשוב מי הכשיר.
חיים רמון: מי שמוסמך ונתן את הגושפנקא לכך זה הרב הראשי לישראל הראשון לציון.
חיים רמון: הוא לא התנה שום דבר.
חיים רמון: הכשיר את העבר, נתן הוראות לעתיד, מבלי שום דבר.
חיים רמון: אז באופן טבעי אנחנו יושבים כל הזמן – אגב, בין ההמלצות שהם המליצו לדברים שאנחנו כבר החלטנו ואני, מקודם, עוד לפני שהיתה ועדה בעולם.
חיים רמון: וחוץ מזה, מה יהיה בעתיד, כשהרבנות תתחלף?
חיים רמון: גם אז יש כנסת ישראל.
אברהם מיכאלי: יש כאלה שלא מאמינים בביאת המשיח.
חיים רמון: רק רגע, גם אז – ישנה כנסת ישראל, אם היא יכולה להועיל בזה.
חיים רמון: אבל לא צריך היום.
חיים רמון: היום, לפי דעתי, צריך לתמוך ברבנות, ולא לעשות דבר שהוא בניגוד לרצונה של הרבנות.
דוד רותם: ולגבי השאלה הראשונה שלי - ?
חיים רמון: קודם כל, עד היום היו 4 רבנויות במדינת ישראל שלא רשמו גרים בכלל, לאו דווקא גיורי צה"ל?
חיים רמון: לא רשמו גרים בכלל.
חיים רמון: אבל העובדה היא עובדה.
דוד רותם: האם פסק ההלכה של הרב עובדיה מחייב אותם?
דוד רותם: כי הרב הראשי לישראל הרי יכול להכריח אותם.
חיים רמון: קודם כל, אין דבר כזה.
חיים רמון: גם מכאן ולהבא – יש דברים - - אבל אני חושש, אני אומר לך, באמת, מתוך יחס וידידות – אם, למשל, יהיו שני סוגי גיורים, אז יש רבנויות, לא 4 אלה, 4 אלה ימשיכו לא לרשום אף אחד, אבל יהיו עוד רבנויות, שעד היום – גיורים שנעשים בבתי דין המיוחדים רושמים, וגיורי צה"ל לא יירשמו, לצערי.
דוד רותם: ומה יקרה כשהם יגיעו לבית הדין הרבני?
חיים רמון: אני חייב להעיר מה שכבר נאמר מקודם -ודאי שצריך לדאוג מי יהיו הדיינים בבית הדין הרבני וכדומה, ואת חטאנו אנחנו מזכירים.
חיים רמון: אתה הזכרת אותם.
דוד רותם: לפי המצב הקיים היום, האם פסק הלכה של הרב עובדיה מחייב את הדיינים?
חיים רמון: בכל אופן אני חושב שיהיו דיינים, תלוי מי - אלה שקשורים לחוגי "יתד נאמן" לא יתחשבו בזה.
חיים רמון: מה אפשר לעשות?
חיים רמון: שמות שאתה הזכרת, אני לא אחזור על שמותיהם.
אברהם מיכאלי: ובחוק אתה תפתור את זה?
דוד רותם: בוודאי שאני אפתור, אחרת אני מעיף אותם.
אברהם מיכאלי: אוי, באמת.
דוד רותם: אתם גיבורים גדולים.
דוד רותם: אברהם מיכאלי:     	אולי נגלה אותם מהארץ?
דוד רותם: היו"ר דוד רותם:     	אתה רוצה שאני אגיד לך?
דוד רותם: הייתי מגלה אותם כבר כשהם נגעו ברב דרוקמן.
דוד רותם: חיים דרוקמן:     	אז אם אפשר עוד משפט אחד: אחרי הפסק ההוא, הוועדה, העומדת בראש - -
דוד רותם: טובה שטרסברג כהן.
דוד רותם: חיים דרוקמן:     	כן.
דוד רותם: היא המליצה להדיח אותו.
דוד רותם: אבל מה אפשר לעשות שלפי החוק זה בידי הוועדה למינוי דעתי והם לא החליטו כך.
זבולון אורלב: כי גם שם יש רוב לחרדים.
חיים רמון: נכון.
זבולון אורלב: מי נתן להם את הרוב?
זבולון אורלב: הליכוד, קדימה - -
דוד רותם: ש"ס.
זבולון אורלב: "ישראל ביתנו".
דוד רותם: "ישראל ביתנו" – לא.
אורי אורבך: "ישראל ביתנו" תיתן.
אורי אורבך: אם אתם תהיו מפלגת השלטון אתם תנהגו כמותם.
דוד רותם: כשאנחנו נהיה מפלגת השלטון – אני מודיע לך - -
זבולון אורלב: השאלה אם תהיה כנסת אז, כן.
דוד רותם: אני לא בטוח, אבל לפחות יהיה שלטון.
זבולון אורלב: אפשר לקבל את המסמכים, גם את המכתב של הרב עובדיה וגם את ההחלטה של הרבנים?
רפאל דיין: ברשותכם.
רפאל דיין: כבוד הרב דרוקמן נמצא פה.
רפאל דיין: בוד היושב ראש, אני חושב ששכחנו קצת.
רפאל דיין: גם כשהיתה הפרשה של הרב שרמן, מי שעמד בפרץ, לא הרב עובדיה, זה היה הרב עמאר.
דוד רותם: יש לי בקשה –אל תגרור אותי בכל מה שקשור לרב עמאר.
דוד רותם: אני  רק יכול לספר לך מי אומר דברי תורה כשהוא עושה קבלת פני רבו בחג, והוא בבית הכנסת ליד הבית שלו - מי הוא הנואם הראשי שם.
דוד רותם: אז אל תגרור אותי בנושא  הרב עמאר.
רפאל דיין: אז אני מבין שאתה, כמו שאמר חבר הכנסת מיכאלי – צריך להגלות את כולם.
רפאל דיין: כל מי שלא מסכימים אתו – צריך להגלות אותו, הבנתי.
רפאל דיין: ברשותך, אני חוזר על הדברים: הראשון לציון כבוד הרב עמאר קיבל החלטה, אחרי שהיינו אצלו ואני הייתי שם וראיתי את המכתב, אחרי שהיינו אצלו ביום שישי, עם חברי הוועדה, והוא קיבל את ההחלטה, הוא גם בעצמו קיבל את ההחלטה, ולצערי לא צריך להתבלבל.
רפאל דיין: לקח 4 חודשים בגלל שכינסו את מועצת הרבנות הראשית, ואותה ועדה שקמה ממועצת הרבנות הראשית לצערי התפטרה.
רפאל דיין: אז אנחנו מצאנו אנשים שמוכנים.
רפאל דיין: זה לא היה כל כך פשוט למצוא את האנשים, את גדולי התורה האלה שישבו, וישבו וישבו וכתבו את המסקנות וברוך השם אנחנו אחרי זה.
רפאל דיין: ולכן אנחנו אחרי זה.
רפאל דיין: מה שלא יהיה היום ולהבא – יש מכתב מפורסם ובעזרת השם אנחנו מקווים.
רפאל דיין: מה יהיה בעתיד – אף אחד לא יודע.
רפאל דיין: הבית היהודי חשב שבעתיד ישבו שחורים ברבנות הראשית?
רפאל דיין: מי חשב על זה.
רפאל דיין: ואני לא רוצה עכשיו להיכנס לזה.
רפאל דיין: והבית היהודי – אני לא רוצה להגיד את זה – לא נכנע בבחירות האחרונות לרבנות הראשית?
רפאל דיין: היה צריך להיות הרב אריאל וכל - - אנחנו לא נפתח עכשיו את כל - -
זבולון אורלב: המפד"ל עבדה קשה מאד בעד הרב אריאל - -     רפאל דיין:     	אנחנו יודעים מי היה שם, אנחנו יודעים מדוע לא - -     	לכן, לגופו של עניין, בעזרת השם – הרבנות, בעזרת השם – הרב הראשי נתן את הגיבוי, אנחנו ממשיכים, נמשיך לעלות, בעזרת השם שהגר יהיה בתוכנו, ואני רק רוצה להגיד מילה אחרונה, לכבוד היושב ראש: דע לך, הגיור הוא חברתי, הוא כבר לא הלכתי.
זבולון אורלב: זו לא שאלה של הלכתי, זה – מחר, מחרתיים, איך אנחנו מקבלים את הגר, איך אנחנו מתחתנים אתו, איך מכניסים אותו לבית ספר,  איך אנחנו מתהלכים אתו.
זבולון אורלב: זו השאלה הגדולה.
זבולון אורלב: אם חס ושלום החוק הזה יעבור, חברתית – יכול להיות שחוקית הוא יהיה נכון, אבל חברתית הוא לא יהיה נכון.
זבולון אורלב: לא בגלל השחורים.
זבולון אורלב: בגלל שיש הרבה אנשים היום שברוך השם שומעים לרב עמאר ולא לרב עובדיה, והם אלה שמקבלים את ה - - לא הציונות הדתית אלא הציבור הרחב.
דוד רותם: תחזור עוד פעם על מה שאמרת.
רפאל דיין: לא הציונות הדתית - - -
דוד רותם: לא מי מקבל אותם?
אורי אורבך: ילד שמתגייר בצה"ל וכנראה גם לא בצה"ל, לא יתקבל לבית ספר חרדי.
אורי אורבך: אז אל תטיף מוסר.
רפאל דיין: - - ואני לא חרדי, אל תסתכל איך אני נראה.
רפאל דיין: אני נותן תיאור מצב.
רפאל דיין: מי שמקבל היום זה הציבור מקבל.
רפאל דיין: עובדה, אחרי פרשת הרב שרמן, ממשיכים להתגייר.
רפאל דיין: מי מקבל אותם, מישהו מפקפק?
אורי אורבך: אבל זה לא הציבור החרדי שמקבל
רפאל דיין: תלוי איזה ציבור, יש הרבה ציבורים.
רפאל דיין: גם השמאל לא מקבל את הימין.
אורי אורבך: האנומליה היא שהציבור הרחב מקבל, אבל ציבור המגיירים הוא חרדי.
דוד רותם: אני רוצה רק להבין מתוך דבריך – בעצם אתה אומר לי שהרב עמאר היה זה שקיבל את ההחלטה, ולא הרב עובדיה יוסף.
רפאל דיין: לא אמרתי.
רפאל דיין: ברשותך.
רפאל דיין: אני מקריא לך מה שיוכי גניסין – שבוודאי לא חשודה - -
דוד רותם: עזוב, יוכי גניסין כתבה את זה כבר לפני חודשיים, אני יודע.
רפאל דיין: לפני 5 חודשים כשהיא כתבה את זה היא שאלה, אני חושב, מישהו ברבנות הראשית.
רפאל דיין: לא נראה לי שהיא שאלה את הלשכה השניה שנקראת הלשכה של הרב הראשי האשכנזי, אלא הלשכה של הראשון לציון והוא אמר לה במפורש שהכל כדין וכהלכה.
דוד רותם: אז למה עכשיו היה צריך את הרב עובדיה יוסף.
רפאל דיין: אותו דבר כמו הוועדה של התגמולים – האם נראה לך שראש הממשלה ושר האוצר לא יכלו לחתוך?
רפאל דיין: לפעמים צריך לשמוע עוד דעות, ועוד דעות בשביל לראות, בכל אופן מבחינה ציבורית, שזה יהיה.
רפאל דיין: ישבו הרב עובדיה והרב עמאר, והרב עובדיה הוליך את המהלך עם הרב עמאר וקיבלו שהגיורים הם כדת וכדין, ועל זה אני קיבלתי את הסמכות לחתום, ובעזרת השם אני מקווה שהדברים האלה לא יחזרו על עצמם.
דוד רותם: האם אפשר לקבל את מסקנות הוועדה שאמרת שהן נמצאות רק אצלך ואצל הרב דרוקמן.
רפאל דיין: אני מקווה שכן.
רפאל דיין: אנחנו נעביר את זה מסודר.
רפאל דיין: אם צריך – נעביר את זה מסודר.
זבולון אורלב: מה זה "אם צריך".
זבולון אורלב: מה, הכנסת לא יכולה לקבל מסמך מאחת מרשויות המדינה?
זבולון אורלב: אתם רוצים שנפעיל את מבקר המדינה כדי לקבל את המסמך הזה?
זבולון אורלב: רפי, אתה עובד מדינה ותיק.
זבולון אורלב: לא נשמע כדבר הזה  שוועדה בכנסת מבקשת מסמך, שנמצא עכשיו תחת ידך, איננו מוסר אותו ליושב ראש הוועדה - -
דוד רותם: הוא לא צריך למסור לי את זה עכשיו.
דוד רותם: הוא יכול לשלוח לי את זה בדואר.
זבולון אורלב: אני מבקש שיהיו שלושה מסמכים: המכתב של הרב עובדיה, המכתב של גניסין והחלטות הוועדה.
רפאל דיין: אם אני אתבקש, אני אמסור.
דוד רותם: זבולון, אתה יכול לבקש את זה גם מהרב דרוקמן.
אברהם מיכאלי: הרב דרוקמן ענה בצורה ברורה.
אברהם מיכאלי: מה שבסוף מעניין, מבחינת התוצאה הסופית, שהרב עמאר לא רק חתם על הסמכה לרב דיין, הרב דיין כבר חותם על תעודות המרה.
אברהם מיכאלי: אני לא מבין מה זה מעניין אותי היום מה אמר אותו דיין בהרכב הוועדה ההיא?
אברהם מיכאלי: הרי פסק הדין מה שמחייב, מה שבית המשפט העליון כותב בסוף כפסק דין - -
דוד רותם: אני אגיד לך מה מעניין בזה –כי אני קראתי את מכתבו של הרב עובדיה עד המילה האחרונה.
דוד רותם: לא עצרתי באמצע, ושם כתוב במפורש שמכאן ולהבא צריך לעשות את השיפורים שקבעה הוועדה.
אברהם מיכאלי: ומי קבע בסוף את מה שקבע הרב עמאר?
דוד רותם: מה הוא קבע?
אברהם מיכאלי: הוא קבע לתת היום סמכות לחתום.
דוד רותם: גם אתה לא תגרור אותי לאף מילה על הרב עמאר.
אברהם מיכאלי: אני מציע לך לא להיגרר, גם.
דוד רותם: לכן אני אומר: לא תגררו אותי.
חיים אירם: אני רוצה לומר דבר אחד:  בכל הסיפור הזה נמצאים מתגיירים, למי ששכח.
חיים אירם: והמתגיירים האלה, איכפת להם הרבה יותר לא מהחוק שיחוקק ולא מההחלטה שתתקבל אלא איכפת להם מעצם הוויכוח.
חיים אירם: ושנבין – אני כבר מסתובב כמו כבאית ביערות הכרמל, כי בניגוד לאחרים – אני עומד מול החיילים האלה כל יום, כל יום.
חיים אירם: כל שעה וכל דקה.
חיים אירם: ואני צריך לכתת את רגליי בין הבסיסים השונים ואולפני הגיור בצבא כדי להרגיע אותם, להגיד להם שהכל סדר.
חיים אירם: אז רק כדי שנבין – כל ויכוח נוסף גורם לעוד חיילים פיק ברכיים בנושא הזה.
חיים אירם: אני חושב שזה הדבר הכי חשוב פה" באמת, להגיע להחלטה מושכלת, לא משנה אם זה יהיה מחר או בעוד חודש.
חיים אירם: זה דבר אחד.
חיים אירם: דבר שני, באמת – עם חוק או בלי חוק, אתם מחוקקים ואתם מבינים בזה הרבה יותר ממני, אני לא מבין בזה.
חיים אירם: אני רק חושב שחוק כזה או חוק אחר זה מצוין.
חיים אירם: הא ראיה, שלצערי דבר, כמו שאמרו קודם – היה דבר שיכול היה להיפתר ב-5 דקות ונפתר אחרי 4 חודשים.
חיים אירם: זה לדעתי אמר משהו, לחיילים, וזה לא משנה כבר אם זה ייפתר או לא, זה אמר כבר משהו לחיילים.
חיים אירם: אני חושב שלא צריך לחזור על האמירה הזו.
חיים אירם: אני הייתי שמח מאד אם ראש הוועדה יסכים לפרסם החלטה מסודרת שתומכת בצורה מסודרת - - -
דוד רותם: זה ייצא עכשיו לכלי התקשורת.
חיים אירם: אפשר לקרוא בצורה מסודרת את המכתב שהרב מחזיק, זה צריך להיכנס כדבר מאד ברור, צריך להיות מפורסם לחיילים, הדבר הזה, בצורה מסודרת.
חיים אירם: אחר כך נמשיך לריב, אבל בינתיים שהדברים האלה יהיו ברורים.
דוד רותם: אנחנו תכף נרגיע את כל החיילים.
שמואל יסלזון: אני רוצה גם, יושב ראש הוועדה, להרגיע, שהשנה היה גידול של 6% בתעודות המרה שהנפקנו לחיילי צה"ל.
שמואל יסלזון: החיילים האלה יודעים שהם בבית טוב.
שמואל יסלזון: אנחנו גם יוצאים לשטח, הרב דרוקמן דיבר בצורה נחרצת לעניין הזה.
שמואל יסלזון: החיילים מביעים אמון במערכת.
שמואל יסלזון: אנחנו תקווה שהשנה ביחד עם רשויות הצבא נגדיל את מספרי החיילים שנכנסים לקורסים ועוברים את התהליך הזה.
שמואל יסלזון: רק לסיים שכחלק מתפקידי מערך הגיור, משרד ראש הממשלה – אנחנו רושמים לנישואין את כל הגרים שמתגיירים בישראל בבתי הדין שלנו, כדת וכדין.
דוד רותם: אנחנו צריכים לסיים.
דוד רותם: אנחנו נקיים עוד ישיבה, לא נגמר הדיון, אבל אני רוצה לעשות שימוש בתקשורת כדי להעביר את המסר: הגיור של חיילי צה"ל הוא גיור הלכתי, הוא היה מאז ומעולם גיור הלכתי שנעשה בהקפדה על כל מה שצריך לעשות בענייני הגיור.
דוד רותם: העובדה שלפני מספר חודשים העלו בעיה טכנית והרבנות הראשית גררה וגררה את זה ויצרה עננה מעל לגיור של חיילי צה"ל נפתרה באופן אמיתי על ידי פסק ההלכה של הרב עובדיה יוסף.
דוד רותם: הבית הזה לא יאפשר להטיל עננה נוספת על חיילי צה"ל ועל כל המתגיירים, ולכן, אנחנו נמשיך ונדון בחוק הזה, ואנחנו נחוקק אותו בזמן כדי שכל רושם נישואין, כל משרד ממשלתי, כל מוסד ממשלתי, כולל בתי הדין הרבניים יהיו מחויבים לקבל גיור כזה ומי שלא ירצה לקבל גיור כזה פשוט ימצא את עצמו בבית ולא בתפקיד  - -
אברהם מיכאלי: למה אתה לא מביא את זה להצבעה?
אברהם מיכאלי: הבטחת להעביר את זה היום?
קריאה: החקיקה היא על דעתך בלבד.
דוד רותם: אני יודע, ש"ס מתנגדת.
אברהם מיכאלי: הכנסת לא תקבל את זה.
דוד רותם: הכנסת תקבל את זה.
דוד רותם: יש לי כמה סעיפים בהצעה המתוקנת שאם היית רואה אותם היית מארגן לי רכבת אווירית מארצות הברית כדי שהם לא יתקבלו.
דוד רותם: אז לא כדאי לך שאני אצביע עכשיו.
דוד רותם: רבותי, בבקשה.
סיגל קוגוט: אנחנו הנחנו את אותו נוסח שוועדת החוקה בשעתו דנה ואישרה שזה רשימה של נושאים שוועדת הבחירות מלקחיה ביקשה מהוועדה לדון.
סיגל קוגוט: מתעוררים עכשיו שני דברים.
סיגל קוגוט: האחד קשור להצעה הזאת שהונחה בשעתו על שולחן הכנסת, אך לא הוצבעה בקריאה ראשונה, נושא אחר חדש שמעלה חבר הכנסת אורלב.
סיגל קוגוט: מה שקשור להצעה המקורית שהונחה זה מחלוקת מסוימת לגבי זכות השימוש באותיות.
סיגל קוגוט: היו סיעות שמחו על זה שבהצעה הזאת שהונחה יש הגבלה מסוימת על השימוש באותיות.
סיגל קוגוט: אני חייבת להגיד שאני מבינה אותם.
סיגל קוגוט: גם כאשר דנו בזה, חשבנו שאולי לא חייבים שזה יהיה ההסדר.
דוד רותם: גברתי מדברת על סעיף 61.
סיגל קוגוט: כן, הסעיף של האותיות.
סיגל קוגוט: ולכן, ועדת הבחירות החליטה שכרגע היא מעדיפה להמשיך עם יתר הבקשות, גם אם סעיף האותיות לא יהיה בהצעה הזאת – זה דבר אחד.
סיגל קוגוט: הדבר השני – בקשתו של חבר הכנסת אורלב.
דוד רותם: חבר הכנסת אורלב, מהי בקשתך?
זבולון אורלב: במהלך של שנים רבות התנאים והזכויות של בנות השירות הלאומי, והיום גם השירות האזרחי, הושוו פחות או יותר לאלה שמשרתים בצה"ל, כי המחוקק הבין שעל-פי החוק מי שפטור משירות ביטחון יש לו זכות מסוימת ללכת לשירות לאומי, וליהנות מהזכויות.
זבולון אורלב: היום כמעט כל הזכויות הן מושוות.
זבולון אורלב: אם תעשה לי מבחן, ותאמר לי איזה זכות לא מושוות, אני אתקשה לומר.
דוד רותם: אני אגיד לך - בנות בשירות לאומי לא יכולות להתגייר.
זבולון אורלב: אגב, זה השירות האזרחי – 1:0.
זבולון אורלב: אחד הדברים שמעיקים על השירות הלאומי והשירות האזרחי זה העניין של ההצבעה בכנסת של אלה שמשרתות מחוץ למקומות מגוריהן במרחק – אני לא יודע כמה -  100 ק"מ.
זבולון אורלב: כלומר, היא גרה בירושלים, והיא משרתת בקריית שמונה, או שהיא משרתת באשקלון, או באשדוד.
זבולון אורלב: לצערי הגדול, הניסיון מלמד חברותיהן שמשרתות כמורות חיילות באותם מקומות, והן באות מאותו בית-ספר, הן מצביעות במעטפה כפולה, ואילו הבנות של השירות הלאומי נאלצות לנסוע למרות שהנסיעות חינם.
זבולון אורלב: בפועל, יש התמרמרות רבה מאוד בקרב הבנות האלה.
זבולון אורלב: חלקן מממשות, חלקן לא מממשות.
זבולון אורלב: אבל, לי מאוד מפריעה ההתמרמרות, והתחושה שלהן שהן משרתות סוג ב'.
זבולון אורלב: ולכן, הואיל ויש לנו עניין להגדיל את אחוזי ההצבעה, ודווקא בנות שמשרתות, אני מבקש נוסף ל-170,000 מעטפות כפולות שהיום הן מאושרות, ויש החרגות רבות, ואני מצדיק את ההחרגות האלה, כמו: נשים במקלטי נשים, או אנשים שיש להם צרכים מיוחדים ואין להם יכולת נגישות, ועוד קבוצות אחרות, אני מבקש להחריג גם את הבנות האלה כך שהן תוכלנה להצביע במקומות שירותן.
זבולון אורלב: יש בערך כ-10,000 בנות שהן משרתות שירות לאומי.
זבולון אורלב: האוכלוסייה שאני מדבר עליה הינה לכל היותר עד 3,000 בנות שמשרתות מחוץ למקומות מגוריהן במרחק שאנחנו מדברים עליו שאנחנו נגדיר אותו.
זבולון אורלב: אני לא יודע מהו, אמרתי 100 ק"מ כסמל.
זבולון אורלב: יכול להיות 75 ק"מ.
זבולון אורלב: אני לא יודע מה נהוג בכנסת לגבי חבר כנסת שזכאי ללינה אם הוא גר רחוק.
דוד רותם: כבר לא זכאים ללינה בכל מקרה, אלא באישור מיוחד של מנכ"ל הכנסת, אחרת אתה משלם.
זבולון אורלב: אני לא מדבר על מישהי שהיא גרה באפרת, והיא משרתת בירושלים.
זבולון אורלב: אנחנו מדברים על מישהי שמקום מגוריה הוא רחוק.
זבולון אורלב: אני יכול להגדיר 60, 70, 80 ק"מ – משהו מהסוג הזה.
זבולון אורלב: היא גרה שם בפנימייה, היא לא חוזרת כל יום.
זבולון אורלב: אין גם בעיה עם זיהוי הבת כיוון שהגופים האלה שהם מפעילים הם גופים מוכרים.
זבולון אורלב: הבת נושאת תעודה רשמית, וניתן בקלות לזהות באיזו בת מדובר.
זבולון אורלב: אין גם קושי בקלפיות נוספות כיוון שהכוונה שהן תצבענה בקלפיות של אנשים שהם צריכים נגישות, והקלפיות האלה מצויות בכל עיר.
זבולון אורלב: העלות היחידה היא שבנוסף ל-170,000 מעטפות, יצטרפו עוד כ-2,000 או 3,000 מעטפות שבוודאי אין כאן מדובר בהצעת חוק תקציבית.
זבולון אורלב: אני חושב שהתועלת הרבה היא תהיה תועלת גדולה מאוד במובן האזרחי שבת שהולכת לשירות כמו שירות צבאי, המדינה מאפשרת לה את אותו הסדר הצבעה כמו מי שמשרתת בצה"ל.
דוד רותם: בעיקרון אני חושב שאתה צודק.
דוד רותם: יש לי שתי בעיות.
דוד רותם: ראשית, אני אתן את זה לבנות השירות הלאומי, אז אני אצטרך לתת את זה לעוד אנשים.
דוד רותם: מה דינם של בחורי ישיבה?
דוד רותם: יושב לידך חבר הכנסת מקלב, והוא יגיד לך בעוד רגע: אדוני, אם כך, תן בבקשה גם לבחורי ישיבה להצביע.
דוד רותם: מבחינתו של חבר הכנסת מקלב זה שירות לאומי לכל דבר ועניין, וזה שירות ציבורי.
דוד רותם: למה אתה צוחק?
דוד רותם: אתה שואל אותי איך אני יודע מה מקלב יגיד?
זבולון אורלב: אפילו לצחוק אסור לי?
דוד רותם: גם לצחוק לא.
דוד רותם: בוא נאמר כך -  אני כבר יודע בדיוק מה הולכת להיות הטענה שלו.
דוד רותם: זה ילך ויגבר, ואנחנו נגיע למצב שכל העולם מצביע בשתי מעטפות.
דוד רותם: אני יודע כבר שאנשי הביטחון וצוותי האוויר מבקשים להצביע שבוע לפני כן כי הם אומרים: למה עובד הסוכנות כן, ואני לא?
דוד רותם: וכל הדברים האלה.
דוד רותם: השאלה היא, עד כמה אנחנו מרחיבים?
זבולון אורלב: יש הבדל עקרוני בין אדם שבחר מרצונו הטוב ללכת לעבוד במקום מסוים מחוץ למקומות מגוריו, או בחר ללמוד במקום.
זבולון אורלב: אגב, אין באמת הבדל בין בחור ישיבה מבאר-שבע שהחליט ללמוד בישיבת "חברון" בירושלים, לבין סטודנט מבאר-שבע שהחליט ללמוד באוניברסיטה העברית.
זבולון אורלב: מי שמדבר על בחורי ישיבה צריך לדבר גם על סטודנטים.
זבולון אורלב: הם בחרו בחירה חופשית - - -
דוד רותם: מה יעשה בחור שגר באילת ואין ישיבה באילת?
זבולון אורלב: הוא בחר ללמוד בישיבה, וילך ללמוד בישיבה.
דוד רותם: היא בחרה לשרת שירות לאומי, ולא להתגייס כמורה חיילת.
זבולון אורלב: לא, זה ההבדל הגדול.
זבולון אורלב: המדינה קוראת לכל מי שמשוחרר, ומעודדת ורוצה שכל מי שלא הולך לשירות צבאי יואיל להתנדב לשירות לאומי.
זבולון אורלב: לכן, היא גם נותנת לאותן בנות בשירות הלאומי את כל ההטבות הכספיות, וכל הזכויות שיש למי שמשרת בצה"ל.
זבולון אורלב: זה הבדל מאוד מאוד יסודי בין מי שהוא סטודנט או בחור ישיבה שהחליט ללמוד היכן שהוא החליט ללמוד, לבין מי שהולך לשרת את המדינה בשליחות המדינה, וזוכה מטעם המדינה להכרה כמו בשירות צבאי.
זבולון אורלב: זה הבדל גדול.
דוד רותם: סטודנטים לעיירות פיתוח.
זבולון אורלב: הם בחרו, המדינה לא קראה להם.
זבולון אורלב: זה לא שירות מוכר, הוא לא מקבל עבור זה שום בונוס.
זבולון אורלב: אין לו שום זכויות על הדבר הזה, אין לו הכרה של המדינה לעניין הזה.
זבולון אורלב: אין לו שום דבר.
דוד רותם: חייל לא יכול לנסוע הביתה מתי שהוא רוצה.
דוד רותם: הוא צריך להיות בתפקיד.
דוד רותם: כמו כן, שוטר או אנשי שירות הביטחון, גם הם לא יכולים לנסוע הביתה.
זבולון אורלב: רק 20% מהחיילים – אתה צודק.
דוד רותם: בת שירות לאומי עולה לאוטובוס, נוסעת בחינם, והיא יכולה לנסוע גם מקריית-שמונה לתל-אביב, גם מקריית-שמונה לאילת.
דוד רותם: הרי אם היית אומר לי שיש מי שמפקח שהבחורה הזאת בדיוק באותו יום עובדת, ואנחנו יודעים שלא, כי בתי-הספר הם בחופשה - יש פה בעיה של פריצה שאני לא בטוח שיש עליה פיקוח.
דוד רותם: הרי אני הייתי אחד מאלה שחשבו שצריך לבטל את הקלפיות המיוחדות לאנשים מוגבלים, ואני אגיד לך למה?
דוד רותם: כי בבחירות אחת לפני האחרונות, כשהשופטת בייניש היתה, קראו ברדיו לאנשים: רבותי, לא צריך שום תעודה, לא צריך שום דבר.
דוד רותם: לכו כולכם להצביע לשם.
דוד רותם: זה גרם לעומס נוראי.
דוד רותם: גבי גזית קרא בתקשורת: לכו להצביע בקלפיות האלה, אף אחד לא יבדוק אתכם.
דוד רותם: מי ייתן אישור לבת שירות לאומי להצביע בכל קלפי?
זבולון אורלב: על-פי החוק, החוק מכיר בגופים המפעילים.
זבולון אורלב: כלומר, המדינה קבעה מי הם אותם גופים שהם מפעילים את השירות הלאומי.
זבולון אורלב: אם אינני טועה, כיום יש חמישה גופים או שישה גופים שהם מוכרים, והם מוסמכים מטעם המדינה להעניק את התעודות האלה.
זבולון אורלב: יש תעודות רשמיות.
זבולון אורלב: על סמך הדיווחים האלה הבנות זוכות לכל ההטבות שמוענקות לחיילי צה"ל.
זבולון אורלב: מי שמוסמך לאשר לבת שהיא תקבל מענק של עשרות אלפי שקלים כמי ששירתה בשירות לאומי וזכאית בתום השירות למענק, הוא גם זה שמספק את התעודה כדי שהיא תוכל לנסוע חינם, והוא גם זה שייתן וייקבע על-פי הכללים שתקבע הוועדה הנכבדה בראשותך מי תצביע, ומי לא תצביע.
אורי מקלב: אתה מתכוון גם לשירות אזרחי, לאו דווקא שירות לאומי.
זבולון אורלב: אבל, שירות אזרחי זה לא אקטואלי, כי אין מי שגר מבחוץ לבית.
זבולון אורלב: כן, אני הדגשתי בהתחלה.
זבולון אורלב: אמרתי ששני שליש של הבנות של השירות הלאומי לא משרתות רחוק ממקום מגוריהן.
זבולון אורלב: מדובר פה אולי על 2,000 או על 3,000 מתוך ה-10,000.
דוד רותם: האם יש לכם נתונים?
אורלי עדס: רק הנתונים שהציג חבר הכנסת - - -
דוד רותם: חבר הכנסת אורלב, יש לי שאלה אליך.
דוד רותם: הרי צריך נתונים, ומה שאתה אומר זה בערך ואולי, ולמה וכמה.
דוד רותם: אני רוצה להציע לך הצעה.
דוד רותם: הרי אנחנו מדברים על קריאה ראשונה.
דוד רותם: אנחנו נעביר את זה כמו שהוא בקריאה ראשונה.
דוד רותם: כשנדון בקריאה שנייה ושלישית, העניין שלך לא ייחשב כעניין חדש כי אתה העלאת אותו כבר היום.
דוד רותם: כשהיא מסתכלת עליי ככה, - - -
זבולון אורלב: למה שלא נעשה הפוך?
זבולון אורלב: שתעביר אותו בקריאה הראשונה - - -
דוד רותם: כי אין לי, כי אף אחד - - -
עמי ברקוביץ: אני רוצה לעדכן שהצעת החוק הזאת הוגשה גם כהצעת חוק פרטית פ/570, אם אינני טועה, על-ידי חבר הכנסת אורלב.
דוד רותם: את מה?
דוד רותם: את כל החוק הזה?
עמי ברקוביץ: לא, לא, רק על בנות השירות הלאומי.
עמי ברקוביץ: ועדת השרים לחקיקה החליטה להתנגד לה.
עמי ברקוביץ: אם אני לא טועה, זה גם נדון בערר, או אפילו בשני עררים.
זבולון אורלב: המידע הוא נכון, אלא שלתדהמתי ועדת השרים - - -
עמי ברקוביץ: סליחה, אם אפשר עוד משפט – מהטעמים העקרוניים - - -