GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אפילו אדם פשוט יכול לעשות את זה.
שלי גרינברג: אבל אז צריך לעשות עם זה משהו.
שלי גרינברג: זה שזה קופץ זה בסדר, אבל צריך להעביר את זה.
דוד רותם: יפה, זאת השאלה – מה עושים עם זה?
רחל גוטליב: יעבירו את זה למשטרה, למשל.
ישי שרון: אבל למה להעביר למשטרה אם אפשר להודיע לו אם הוא שכח?
ישי שרון: זה הפתרון הכי פשוט.
דפנה ביינוול: הם לא יכולים.
דפנה ביינוול: אין להם כוח אדם להתחיל להודיע לאנשים.
ישי שרון: אבל בכל מקרה אדם מסתכל- -
דוד רותם: סליחה, מי שרוצה רשות דיבור, תעשו לי טובה, תבקשו.
רחל גוטליב: לדעתי, לא צריך להודיע לו.
רחל גוטליב: צריך לעשות עם זה משהו, זה נכון.
רחל גוטליב: עמית הציעה הנחיית תביעה- -
דוד רותם: סליחה, רחל, פירושו של דבר שיחידת הפיקוח צריכה פעם בתקופה מסוימת לאסוף את הרשימה ולהגיש תלונה למשטרה.
דוד רותם: ואז מה תעשה המשטרה?
נירית להב קניזו: אדוני היושב ראש, אני רוצה להזכיר שטרם הגשת תלונה צריך אישור של נציג היועץ המשפטי לממשלה.
נירית להב קניזו: סעיף 15 קובע: "קצין פיקוח ידווח לנציג היועץ המשפטי לממשלה על הפרת צו פיקוח".
דוד רותם: זאת לא הפרת צו פיקוח.
נירית להב קניזו: אבל כאן כתוב בסעיף קטן (ד): "הפרת חובותיו של עבריין המין המפורטות בסעיף זה".
דוד רותם: אז נשנה את זה ונהפוך את זה לעבירה בפני עצמה.
נירית להב קניזו: הרעיון שעומד מאחורי זה הוא לשקול את החומרה ואת הצורך לערב את עבריין המין באותן עבירות פליליות נוספות שהן לא באמת עבירות, ואולי באמת מדובר על אותו הומלס.
דוד רותם: אתם אומרים, מה אתה רוצה מאתנו?
דוד רותם: במקום שהם יוציאו מכתב, אז אתה אומר, תפתחו תיק ותעשו חקירה, לנו אין זמן, אנחנו עמוסים, אנחנו ממילא לא מגיעים לכל הדברים שאנחנו צריכים לחקור, אז מה אתה זורק את זה אלינו.
דוד רותם: השאלה היא איך אנחנו פותרים את הבעיה.
תמי סלע: ואם זה לא משלוח מכתב, אלא זה יידוע טלפוני?
רחל גוטליב: זה לא פותר שום דבר.
רחל גוטליב: יידוע טלפוני, והוא לא בא.
רחל גוטליב: עדיין צריך להגיד מה הסנקציה כנגד מי שאיננו מעדכן.
רחל גוטליב: יידענו, הוא לא הופיע – אז מה?
דוד רותם: הוא עובר עבירה.
רחל גוטליב: גם כאן הוא עבר עבירה.
רחל גוטליב: היידוע רק מחדד יותר את העובדה שהוא לא סתם שכח.
רחל גוטליב: אז השאלה היא אם אנחנו רוצים להודיע לו או לנקוט את הסנקציה הפלילית רק לאחר מהלך קודם.
רחל גוטליב: בדרך כלל המשטרה עושה את זה בעבירות קלות- -
דוד רותם: רחל, את מדברת על יידוע; השאלה היא רק מי מיידע – אם המשטרה או יחידת הפיקוח.
דוד רותם: יחידת הפיקוח לא חוסכת כלום כשהיא צריכה להגיש תלונה במשטרה.
רחל גוטליב: היא מעבירה את זה באופן ממוחשב.
רחל גוטליב: כמו שהצעת אתה, נראה לי נכון ביותר.
דוד רותם: אז היא מעבירה את זה באופן ממוחשב, ואז אומרת לך משטרת ישראל – מה אתה רוצה מאתנו, אנחנו הפכנו להיות דואר בשביל מישהו?
דוד רותם: אתה רוצה שנפתח תיקים בשביל להזהיר אנשים?
נירית להב קניזו: במקום לשלוח מכתב אנחנו נפתח תיק חקירה?
נירית להב קניזו: על מה?
רחל גוטליב: סליחה, עם כל הכבוד, אפשר להחליט שהעדכון אחת לשנה הוא לא חשוב; הוא לא משמעותי, הוא לא תורם כלום בסוג של פיקוח מול עברייני מין הכי מסוכנים.
רחל גוטליב: אנחנו מדברים עליהם.
רחל גוטליב: אם אנחנו אומרים שזה לא חשוב, אז לא, אבל אם אנחנו אומרים שזה חשוב וזאת עבירה פלילית – אז עם כל הכבוד לנציגת המשטרה, תהיה הנחיית תביעה לגבי יישום הסעיף הזה.
דוד רותם: מכיוון שאני לא רוצה להכניס את הראש המסכן שלי בין שני הרים כמו משטרת ישראל ומשרד המשפטים, לגבי סעיף 3 תביאו את הנוסח לישיבה הבאה.
רחל גוטליב: אני ביקשתי למחוק את זה.
רחל גוטליב: אנחנו ביקשנו שלא תהיה חובה כזאת.
דוד רותם: ואז מה יקרה, רחל?
דוד רותם: הורדתי את הסעיף – מה התוצאה?
רחל גוטליב: התוצאה היא שיש עליו חובה, הוא לא קיים אותה, ובכך לכאורה הוא עבר עבירה, ומדיניות התביעה בקשר לעבירה הזאת תוכתב בהנחיית יועץ עם גישה סבלנית לפעם הראשונה או השנייה.
רחל גוטליב: זה מה שאנחנו יכולים לעשות.
רחל גוטליב: אין לי סנקציה אחרת.
דוד רותם: אבל לגבי הפעם הראשונה או השנייה תגיד לך הסנגוריה שמדובר בהומלס שאין לו טלפון- -
רחל גוטליב: אז לא יגישו תלונה.
דוד רותם: אז בפעם הראשונה לא יגישו, ובפעם השנייה לא יגישו; ואז יגידו שמכיוון שלא הגישו נגד זה , לא יגישו גם נגד מישהו אחר שגר בוילה.
דוד רותם: בקיצור, זה יהפוך להיות אות מתה.
דוד רותם: האם לא חבל על זה?
רחל גוטליב: יכול להיות שחבל על כל המרשם הזה.
דוד רותם: לא, אתם אומרים שהמרשם הזה חשוב.
רחל גוטליב: אני לא הייתי בהתחלה, אני מבינה שהרעיון של המשך המרשם הוא רעיון שעלה פה בוועדה.
רחל גוטליב: אתם אומרים שזה חשוב, אז בבקשה.
דוד רותם: הוועדה יכולה גם לטעות.
דוד רותם: אם תגידי לי שזה לא חשוב יכול להיות שצריך למחוק את זה.
רחל גוטליב: אני לא אמרתי.
רחל גוטליב: אני חשבתי שזה חשוב כפיקוח פסיבי על האנשים האלה שהם מאוד מסוכנים.
רחל גוטליב: הסנקציה היא סנקציה פלילית- - -
רחל גוטליב: אני אומרת, "מאוד מסוכנים", בינונית ומעלה.
דפנה ביינוול: למעלה מבינונית.
רחל גוטליב: אני אומרת "אנשים מסוכנים".
רחל גוטליב: בעיניי, אם זה חשוב צריך איזושהי סנקציה וצריך מדיניות תביעה מקלה.
רחל גוטליב: אבל עדיין להשאיר איזושהי סנקציה, אחרת לא עשינו כלום.
רחל גוטליב: אז ככל שדעתי תישמע, הייתי מוחקת את סעיף 3 ומשאירה את הסעיף העונשי.
רחל גוטליב: המשטרה תתמודד עם זה כמו שהיא מתמודדת עם עבירות נוספות שכותבים אותם חדשות לבקרים.
נירית להב קניזו: כשיגישו תלונות נטפל בהם לפי מדיניות חקירה ותביעה.
רחל גוטליב: ועל-פי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה.
נירית להב קניזו: כמו תמיד.
תמי סלע: השאלה אם באמת בהיעדר סעיף כזה יחידת הפיקוח בכלל תעקוב אם היא קיבלה או לא קיבלה תשובות ומידע, ותעשה עם זה משהו.
רחל גוטליב: אם היא לא תעשה, כאילו לא עשינו כלום.
רחל גוטליב: יחידת הפיקוח תעשה מה שהיא יכולה לעשות.
רחל גוטליב: אם זה ממוחשב, זה ממוחשב.
דוד רותם: רבותיי, אני מבקש לישיבה הבאה ניסוח מכסה על הכול.
דפנה ביינוול: מתי הישיבה הבאה?
דורית ואג: בפברואר.
תמי סלע: לגבי העבריינים שעליהם זה חל, כרגע זה מסוכנות בינונית ומעלה שזה בעצם כל מי שבפיקוח, למעט מי שבסוף תקופת הפיקוח הייתה הערכת מסוכנות נמוכה לגביו.
תמי סלע: יכולים להיות גם כאלה.
רחל גוטליב: זה רובם.
תמי סלע: עלו פה הצעות שזה יהיה לגבי יותר מסוכנים- -
תמי סלע: - - שכמובן החיסרון שלהם הוא שיהיו לי אנשים במרשם שנראה להם לא מעודכן.
דוד רותם: אם אנחנו מכניסים למרשם את מי שהוא ברמת מסוכנות בינונית ומעלה אנחנו רוצים שיעדכן את זה.
דוד רותם: אלא אם כן אתם רוצים לחשוב שוב ולהגיד שנוציא בכלל גם את הבינוניים מהמרשם אחרי עשר שנים.
דוד רותם: אבל זה אני אעשה רק אם יחידת הפיקוח תגיד לי שהיא רוצה את זה.
קריאה: לי אין בעיה עם זה.
דוד רותם: גם למשטרה אין בעיה עם זה?
נירית להב קניזו: יש לנו עניין שהמרשם יהיה מעודכן.
רחל גוטליב: אנחנו נקיים דיון פנימי.
תמי סלע: בסעיף קטן (ג) אני רק מפנה שמסירת הפרטים על הזיכוי היא חובת התובע, כלומר להמציא ליחידת הפיקוח העתק מפסק הדין שבו הוא זוכה.
נעמה מנחמי: ולא בית המשפט.
תמי סלע: ולא בית המשפט.
תמי סלע: אנחנו עוברים לסעיף 3. אני מציעה שנקרא את הנוסח המוצע מטעם הייעוץ המשפטי.
תמי סלע: הוא לא שונה מבחינת המהות, אלא רק מבחינת המבנה.
תמי סלע: זה הסעיף שמדבר על מסירת מידע לגורמים שיש להם תפקידים על-פי החוק – איזה מידע הם יכולים לקבל, ואיזה מידע לא, מה בתמצית וכולי.
תמי סלע: 3(א) על אף האמור בכל דין מוסמכים הגורמים המנויים בפסקאות שלהלן לקבל את המידע האמור באותם פסקאות, ככל שהמידע הוא בקשר לעבריין מין ונדרש לצורך עבודתם עמו, ומי שברשותו מידע כאמור חייב למסרו על-פי דרישתם:     	הגורמים הרלוונטיים:      		(1)	מעריך מסוכנות, גורם מקצועי מתאם, מטפל ייעודי מורשה, קצין פיקוח ובעלי תפקידים אחרים ביחידת הפיקוח שקבע השר לביטחון פנים בצו: -     	(א) מידע כאמור בסעיפים 2, 11,11א לחוק המרשם הפלילי, למעט מטפל ייעודי מורשה המבצע תוכנית לשיקום מונע בקהילה.
תמי סלע: הגורם היחיד שלא יכול לקבל את המידע הזה כי זה מידע של הרשעות וגם מידע לגבי מחיקות.
תמי סלע: הכוונה היא שלא רוצים שהמידע יעבור לגורמים פרטיים.
תמי סלע: זאת הכוונה ב"מטפל ייעודי".
שרונה עבר הדני: יש כאן בעיה מובנית: מידע על הרשעות קודמות נכלל בהערכת המסוכנות, ואמרנו שהמטפל הייעודי יכול לקבל את הערכת המסוכנות.
שרונה עבר הדני: אז אנחנו צריכים למחוק את זה בעת העברת הערכת המסוכנות?
דוד רותם: שאלה טובה.
עמית מררי: לא יכולים לקבל את המידע הגולמי.
שרונה עבר הדני: אבל זה לא שאסור להם לקבל מידע על הרשעות קודמות, כי זה נכלל בהערכת המסוכנות.
דוד רותם: השאלה היא אם אין לנו סעיף שאומר שאסור להעביר את המידע כי אחרת אנחנו שוב בגלגול.
שרונה עבר הדני: אכן יש סעיף.
דוד רותם: אין גלגול של מידע.
דוד רותם: אם כתוב שמי שקיבל את המידע, אסור לו להעביר אותו, הם יצטרכו בהערכת המסוכנות למחוק את הדברים האלה.
שרונה עבר הדני: זאת הטרחה.
דוד רותם: זה כמעט בלתי אפשרי.
שרונה עבר הדני: ואז אותו מטפל ייעודי כן זכאי לקבל את כתבי האישום וכולי, רק אסור לו לקבל את המידע מהמרשם?
עמית מררי: הוא לא יכול לקבל רשימה של תיקים סגורים.
שרונה עבר הדני: של עבירות קודמות?
רחל גוטליב: כן, על זה מדובר.
שרונה עבר הדני: הבנתי.
שרונה עבר הדני: זה נמצא בהערכת מסוכנות.
רחל גוטליב: המידע לגבי עבר פלילי בתיקים סגורים?
שרונה עבר הדני: ודאי.
רחל גוטליב: בתיקים תלויים ועומדים – כל זה נמצא?
דפנה ביינוול: זה לא נמצא.
דוד רותם: אולי נכתוב בסעיף (א): "למעט מטפל ייעודי מורשה המבצע תוכנית לשיקום מונע בקהילה ולמעט האמור בהערכת מסוכנות".
שרונה עבר הדני: כל עוד אני לא צריכה להתחיל לעשות צנזורות על הערכות המסוכנות בעת שאני מעבירה אותן למטפל הייעודי שזה פשוט מאוד מקשה ומכביד- -
דפנה ביינוול: אבל גם מעריך המסוכנות לא מקבל מידע על תיקים סגורים ועל מב"דים.
דפנה ביינוול: הוא לא מכניס את זה להערכת המסוכנות.
תמי סלע: הוא יכול לקבל, לפי הסעיף הזה.
קריאה: הוא צריך לקבל.
רינת וייגלר: לפי מה שהבנתי, התיקון הוא תיקון של ניסוח ולא תיקון מהותי.
רינת וייגלר: אז לאן נעלם קצין המבחן שנמצא ב3(א)(1) המקורי?
תמי סלע: התפקיד שהיה לקצין המבחן וירד בשלבים אחרים של טיפול בהצעת החוק היה תפקיד של קביעת רמת הסיכון.
תמי סלע: זה תפקיד שמקביל לתפקידו של מעריך המסוכנות.
תמי סלע: התפקיד הזה ירד.
רינת וייגלר: נשאר לו שיקול דעת.
דפנה ביינוול: זה עדיין שיקול דעת לבית המשפט להעדיף תסקיר ולא לקבל הערכת מסוכנות.
תמי סלע: לא, יש לו שיקול דעת לבקש הערכת מסוכנות, אין התייחסות לתסקיר של קצין מבחן.
רינת וייגלר: אבל הוא עדיין יכול לבקש תסקיר- -
דפנה ביינוול: ותסקיר כולל הערכת סיכון אם הוא לא מקבל את זה דרך הערכת המסוכנות.
דוד רותם: לא כתבנו כך.
דפנה ביינוול: זה מה שהצענו אז.
דוד רותם: זה שהצעתם זה לא אומר שקיבלתם.
תמי סלע: - - - פקודת המבחן שתסקיר יכול לכלול גם התייחסות להערכת סיכון, אבל זה מנקודת מבט אחרת.
רינת וייגלר: אני לא מבינה, הוא צריך לקבל את המידע.
דוד רותם: אבל אז הוא לא מקבל את זה לפי הסעיף הזה.
רינת וייגלר: אבל אם הוא לא מצוין פה- -
דוד רותם: הוא מבקש את זה לפי- -
רינת וייגלר: אני לא משוכנעת.
דוד רותם: זה תסקיר קצין מבחן כמו בכל תיק.
דפנה ביינוול: הוא מקבל את כל המידע.
דוד רותם: הוא מקבל את המידע מאותה פקודת מבחן.
תמי סלע: בעצם אין לו תפקיד מיוחד, לפי החוק הזה.
דוד רותם: הוא לא מקבל את זה מכוח החוק הזה בכלל; הוא מקבל את זה מכוח זה שהוא מגיש תסקיר קצין מבחן.
תמי סלע: אין לו תפקיד מיוחד לפי החוק הזה, אז מה שהוא יקבל היום לפי פקודת המבחן.
דפנה ביינוול: אז זה אומר שהוא גם לא מקבל את הערכת המסוכנות, נכון?
רינת וייגלר: הוא מקבל.
רינת וייגלר: אם אומרים שמותר לו לקבל מכוח סמכויותיו בפקודת המבחן, אז מותר לו לקבל.
דוד רותם: בפקודת המבחן הוא מקבל את הכול.
דנה קייזר: ברמה המהותית יותר אומר שכמי שמטפלת בעברייני מין אני מוצאת שזה קצת בעייתי לא להיות חשופים למידע על אודות עבר פלילי קודם.
דנה קייזר: אחד הדברים שדוברו גם כאן וגם בספרות זה רמת העימות, אימות ובמידה מסוימת גם הפולשנות והחודרנות של הטיפול הייעודי.
דנה קייזר: לכן כיוון שמדובר באוכלוסייה שאחד המאפיינים שלה הוא נטייה למניפולציות, חוסר היכולת שלנו לאמת עובדות שעולות בטיפול עשויה להיות בעייתית, בעיניי.
דינה להמן: זה נמצא בהערכת מסוכנות.
דנה קייזר: אבל אנחנו לא מקבלים הערכת מסוכנות.
דינה להמן: מטפל ייעודי מורשה כן מקבל.
דנה קייזר: מקבלים הערכת מסוכנות?
דינה להמן: כן.
דינה להמן: מטפל ייעודי מורשה מקבל את הערכת המסוכנות.
שרונה עבר הדני: זה בסיס לטיפול.
דנה קייזר: בסדר.
דוד רותם: העניין הוא מאוד פשוט: לקצין המבחן בחוק הזה אין מעמד.
רינת וייגלר: אין לו מעמד ספציפי מכוח החוק הזה.
דוד רותם: כשאנחנו אומרים שיקבלו - - - זה לצורך החוק הזה.
דוד רותם: בפקודת המבחן יש סמכויות לקבל מה שהוא מקבל.
רינת וייגלר: אבל יכולה להיטען טענה שמסירה של הערכת מסוכנות מתבצעת מכוח החוק הזה.
רינת וייגלר: זה גם נטען כלפי גורמים אחרים שמבקשים הערכות מסוכנות מכוח חוקים אחרים שמקנים להם סמכות, כגון פקידי סעד לצורך כתיבת תסקירים.
רינת וייגלר: לא נותנים להם הערכות מסוכנות מאחר שנאמר שהדרך שבאה להעביר את הערכות המסוכנות היא בהתאם לקבוע בחוק הזה.
רינת וייגלר: לכן יכול להיות מצב שבהליך שבו עומד לדין עבריין מין יבקשו תסקיר; יבקשו גם חוות דעת על מסוכנות וגם תסקיר או רק תסקיר, גם לפי התיקון בחוק היום.
רינת וייגלר: לכן אכן הפעולה של קצין המבחן לא מוסדרת פה, כי היא מוסדרת בפקודת המבחן, אבל הצורך שלו לקבל את המידע הספציפי שהקבלה שלו מוסדרת בחוק הזה, בעיניי, מצריכה הכנסתו לחוק הזה.
דוד רותם: אבל יכול להיות מצב שעבריין המין שכבר השתחרר מהכלא והוא בתקופת פיקוח, עבר עבירה אחרת, לא עבירת מין, ומבקשים עליו חוות דעת.
דוד רותם: אז קצין המבחן צריך לקבל הערכת מסוכנות?
דוד רותם: זאת לא העבירה הזאת בכלל.
דינה להמן: להגביל לעבירת מין.
דוד רותם: אולי נכניס פה סעיף לתיקון לפקודת המבחן שבו ייאמר שאם נדרש, על-פי סעיף כך וכך לצורך הערכת סיכון, אז הוא יהיה רשאי לקבל הערכת מסוכנות אם יש.
דוד רותם: אבל אתם אומרים שלא יהיה כי אתם אומרים שזה או זה או זה.
רינת וייגלר: לדעתי, המקום להכניס את זה לפה.
רינת וייגלר: לא כל כך ברור לי למה, זה גם היה פה.
תמי סלע: זה היה כשהיה לקצין המבחן תפקיד לפי החוק, לא כגמ"מ, אלא כסוג של מעריך מסוכנות.
דוד רותם: את רוצה שזה יהיה בחוק הזה?
דוד רותם: אפשר להכניס לפה סעיף שאם בית המשפט ביקש ממנו אז הוא יוכל לקבל את הערכת המסוכנות.
דינה להמן: כן, זאת הפרקטיקה שנוהגת היום וכדאי להכניס את זה בחוק.
תמי סלע: ואז זה רלוונטי רק להערכת המסוכנות או בעצם לכל מידע שמעריך מסוכנות יכול לקבל?
דוד רותם: לא, לא, להערכת המסוכנות.
תמי סלע: אז זה הדבר היחיד.
דוד רותם: כן, רק הערכת המסוכנות.
דוד רותם: את כל היתר הוא ייקח לפי פקודת המבחן.
דינה להמן: אני רוצה לשאול האם הסעיפים של חוק המרשם הפלילי שמנויים פה כוללים גם מידע על תיקים סגורים?
דינה להמן: זה מה שביקשנו לתקן, ואני לא יודעת אם זה נכנס או לא.
תמי סלע: 11א זה מידע על תיקים סגורים – מידע על החלטה שלא לחקור או שלא להעמיד לדין.
תמי סלע: לכן מידע על משפט שבו עוכבו ההליכים.
דוד רותם: אבל זה רק לגבי עבירות מין או גם לגבי עבירות אחרות?
דוד רותם: למה מעריך מסוכנות צריך לדעת שהעבריין גנב אופניים?
דינה להמן: עבירות קודמות הן חלק מקריטריונים להערכת מסוכנות, גם אם הן לא עבירות מין.
דוד רותם: אם סגרו לו את התיק למה אתם צריכים לדעת?
דוד רותם: זה לא עבר פלילי.
דינה להמן: אבל השאלה היא למה סגרו את התיק.
דינה להמן: זה מידע חשוב.
דוד רותם: סגרו את התיק מחוסר עניין לציבור.
דינה להמן: בסדר, אז זה לא יובא בחשבון בהערכת המסוכנות.
לילה מרגלית: או מחוסר ראיות.
דוד רותם: למה אני צריך לתת?
תמי סלע: המשך הקראה:     (ב) כתבי אישום, הכרעות דין, גזרי דין ופרוטוקולים מהליכים לגבי עבירות מין המיוחסות לעבריין המין, לרבות פרוטוקולים לפני ועדת שחרורים או ועדה לעיון בעונש, וכן בקשות, פרוטוקולים והחלטות לפי חוק זה;     (ג) הערכות המסוכנות;      (ד) מידע המצוי בידי מעריך מסוכנות, יחידה לשיקום מונע או יחידת הפיקוח – בכפוף לאמור בפסקאות משנה (ה) עד (ז);      הפסקאות (ה) עד (ז) מגבילות מסירה של המידע המלא לחלק מהגורמים.
תמי סלע: (ה) תסקירים מקצין מבחן, למעט תסקירים לגבי מצבו של נפגע העבירה.
תמי סלע: ואולם גורם מקצועי מתאם שהוא נציג הרשות לשיקום האסיר, מטפל ייעודי מורשה המבצע תוכנית לשיקום מונע בקהילה, קצין פיקוח או בעלי תפקידים אחרים ביחידת הפיקוח שקבע השר לביטחון פנים בצו – יקבלו תמצית מן המידע בלבד;      זה אומר שמי שיקבל את התסקירים המלאים זה מעריך מסוכנות, גורם מקצועי מתאם שהוא קצין מבחן ולא נציג הרשות לשיקום האסיר ומטפל ייעודי מורשה שמבצע תוכניות לשיקום בבית הסוהר, לא בקהילה.
תמי סלע: רק תסבירו את ההבדל בין אלה שמקבלים את התמצית לבין מי שמקבל את המידע המלא.
דוד רותם: ראיתי שהולכים להעביר משהו לרשות לשיקום האסיר.
דוד רותם: זאת החלטת ממשלה מהשבועיים האחרונים.
רינת וייגלר: כן, הרשות לשיקום האסיר עוברת להיות חלק ממשרד הרווחה.
דנה קייזר: מקווים שזה לא יקרה.
רינת וייגלר: וכשזה יקרה נשבור את הראש.
רינת וייגלר: אם זה יקרה.
רינת וייגלר: ההבחנה בסעיף קטן (ה) לגבי התסקירים במלואם לבין התמצית, מה שעומד בבסיסה הוא שמי שעומד לקבל את התסקיר במלואו הוא מי שנזקק למידע כולו, כפי שמופיע בתסקיר.
רינת וייגלר: כידוע, יש בתסקיר הרבה פרטים שלא שייכים ישירות לטיפול הישיר בעבריין המין, ולכן מי שמקבל את התסקיר במלואו זה מעריך המסוכנות.
תמי סלע: אבל גם הגורם המקצועי המתאם שהוא קצין מבחן, להבדיל מזה שהוא ברש"א, כן מקבל.
רינת וייגלר: אני אסביר את ההבדל בין גורם מקצועי מתאם שהוא קצין מבחן לבין גורם מתאם שהוא נציג רש"א: רש"א אמורים להיות הגורמים המתאמים כאשר מדובר באנשים שהשתחררו מהכלא.
רינת וייגלר: אם יש תסקיר הוא נכתב סמוך לכניסה לכלא.
רינת וייגלר: לכן התסקיר אינו רלוונטי לגורם המקצועי המתאם שמטפל באסיר המשוחרר.
תמי סלע: אם חלפו הרבה שנים, אבל אם הוא נכנס ל-9 חודשים או לשנה, זה לא רלוונטי?
אסתי שדה: הוא לא רלוונטי כי הוא נכתב כהמלצה לעונש.
אסתי שדה: המטרה שלו מאוד מסוימת.
אסתי שדה: לכן בעיתוי שהוא נכתב ובמטרה שהוא נכתב הוא לא נכתב כהמלצה לטיפול לאחר תקופת מאסר.
אסתי שדה: לכן התסקיר כולו הוא לא רלוונטי, אבל הפרטים מתוכו והתמצית שלו כן תועבר.
אסתי שדה: מה שרלוונטי יועבר.
תמי עשת סבג: אסתי, אבל אולי ההמלצה לא רלוונטית, אבל המידע שבתוכו כן רלוונטי.
רינת וייגלר: לכן תועבר תמצית.
דנה קייזר: אבל החקירה הפסיכו-סוציאלית היא רובו של התסקיר, רק בשולי התסקיר יש התייחסות- -
קריאה: הדוח הפסיכו-סוציאלי יועבר מתוכו.
תמי סלע: אבל אולי גם ההבדל בין מטפל ייעודי מורשה שמבצע תוכנית שיקום בבית סוהר שכן מקבל- -
רינת וייגלר: זה אותו דבר.
תמי סלע: בגלל הקרבה של הזמנים והרלוונטיות של זה לטיפול- -
רינת וייגלר: זה הניסיונות לעשות איזון בין העברת המידע ככל שהוא רלוונטי לבין העברת מידע באופן כללי.
רינת וייגלר: כאשר נדרש המידע הגולמי כמו שהוא, הוא יעבור.
רינת וייגלר: צריך להבין שכתיבת תמצית זה נטל על הרשות, זה לא דבר שאנחנו היינו מתנדבים לעשות אותו אילולא חשבנו שהמאמץ הזה נדרש כדי לשמור על הפרטיות של מי שלגביו נכתב התסקיר.
רינת וייגלר: לכן אנחנו אומרים שבסיטואציות האלה, כשזה נדרש אנחנו נעביר במלואו וכשזה לא נדרש אנחנו נתכבד ונכתוב את התמצית.
תמי עשת סבג: ואם הוא לא נשפט למאסר ויש גורם מתאם?
רינת וייגלר: זה קצין מבחן.
תמי עשת סבג: לא, אם יש מטפל ייעודי מורשה בקהילה.
דוד רותם: רבותיי, חמש דקות הפסקה.
תמי סלע: הייתה שאלה שנשאלה כשיצאנו להפסקה של תמי עשת לגבי מטפל ייעודי מורשה שמבצע תוכנית לשיקום מונע בקהילה – האם אין לו צורך בתסקירים.
תמי סלע: את רוצה לשאול?
תמי עשת סבג: אני תהיתי למה מטפל בקהילה שאין חלוף הזמן של מאסר לא מקבל את מלוא המידע?
רינת וייגלר: הרעיון הוא לא נושא של מלוא המידע או לא מלוא המידע; הרעיון הוא שהמחוקק נתן לתסקירי מבחן מעמד מיוחד, דהיינו שהתסקירים נועדו לצורך ההליך שלשמם הם נכתבו.
רינת וייגלר: אנחנו מדברים על מסמך שהכותרת שלו היא תסקיר.
רינת וייגלר: אנחנו לא אומרים שהמידע שבתוך המסמך לא יעבור, אלא התסקיר, המסמך שזאת הכותרת שלו.
רינת וייגלר: קצין המבחן יצטרך לכתוב מסמך אחר שהכותרת שלו לא תהיה "תסקיר" אלא "דוח סוציאלי" או חוות דעת ולכלול בו את המידע הנדרש למטפל.
רינת וייגלר: זה כל העניין.
רינת וייגלר: לא מדובר פה על העלמת מידע, אלא על תסקיר שזה הכותרת שלו, שלא צריך להסתובב, אלא למקומות שלשמם הוא נועד.
רינת וייגלר: לכן הגורמים כמו גורמי שב"ס ואחרים שמקבלים אותם כבר היום מכוח חוקים אחרים – מקבלים אותם.
רינת וייגלר: מי שלא מקבל אותם היום מכוח חוקים אחרים, ולא נזקק למסמך כתסקיר, אנחנו עושים עבורו מסמך אחר – תחליף תסקיר.
דוד רותם: זאת אומרת הם בעצם מקבלים את המידע שהם צריכים- -
רינת וייגלר: רק לא במסמך שהכותרת שלו היא "תסקיר", זה כל ההבדל.
רינת וייגלר: אני לא רואה את הבעיה פה.
דוד רותם: אז זה פותר את הבעיה.
תמי סלע: אם כי זה מנוסח קצת אחרת: "תמצית מן המידע בלבד".
תמי סלע: זה אומר שזה מסמך שכולל את המידע מתוך תסקיר שהוא רלוונטי - -
דוד רותם: זה לא תסקיר.
ישי שרון: - - - עשינו בעבודות שירות, שאני לא זוכר מה הייתה התיבה שם – סיקור ממצאים והמלצות.
תמי עשת סבג: אבל עבודות שירות זה לא מטפל, זה גורמי טיפול.
ישי שרון: אני אומר שאם מחפשים תיבה נכונה לפראפרזה הזאת יכול להיות שאפשר להשתמש באותה תיבה שהשתמשו בה בחוק של עבודות שירות.
ישי שרון: גם שם מעבירים אותו סוג של מידע שמעבירים פה.
דפנה ביינוול: לא, שם השורה התחתונה רמת הסיכון, זה הכול.
דוד רותם: אם אין בעיה במשרד הרווחה והם אומרים שהם מכינים מסמך אחר שהוא לא תסקיר, זה פותר את הבעיה.
תמי סלע: המשך הקראה:      	(ו) דוחות סוציאליים שנערכו לפי כל דין, לרבות תסקירים מפקידי סעד וכל מידע בעניינים סוציאליים אחרים – ואולם גורם מקצועי מתאם, מטפל ייעודי מורשה, קצין פיקוח ובעלי תפקידים אחרים ביחידת הפיקוח שקבע השר לביטחון פנים בצו יקבלו תמצית מן המידע בלבד;      	פה השאלה היא האם "מידע בעניינים סוציאליים אחרים" זה מספיק ברור כי לצד זה שהאנשים האלה יכולים לבקש את המידע, גם מי שברשותו הוא נמצא, חייב למסור את זה, על-פי דרישה, וצריך להיות מספיק ברור מה זה "מידע בעניינים סוציאליים אחרים": כדי לדרוש אותו ממישהו.
תמי סלע: זה נמצא קצת עמום.
תמי סלע: השאלה היא למה הכוונה.
רינת וייגלר: הכוונה היא דברים שהם לא דוחות סוציאליים לפי כל דין, והם לא תסקירים.
רינת וייגלר: בתוך התיק יש המון מידע.
יצחק קדמן: כל זה את רוצה למסור?
רינת וייגלר: אני לא רוצה, אני מוסרת תמצית רלוונטית.
רינת וייגלר: זה כתוב ברישא.
יצחק קדמן: אז צריך לכתוב לפחות "בעניינים רלוונטיים".
רינת וייגלר: הכול רלוונטי, זה ברישא.
דוד רותם: מה מציק לך, ד"ר קדמן?
יצחק קדמן: לאדם שהוא עבריין מין יכולות להיות כל מיני בעיות משפחתיות אחרות, ואני לא יודע למה צריך להעביר את המידע עליהן לגורמים אחרים.
דוד רותם: אבל זה נדרש לצורך העבודה.
רינת וייגלר: כל אחד מהגורמים האלה צריכים להראות שזה נדרש.
תמי סלע: המשך הקראה:     (ז) מידע רפואי כהגדרתו בחוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996, ואולם גורם מקצועי מתאם, מטפל ייעודי מורשה, קצין פיקוח ובעלי תפקידים אחרים ביחידת הפיקוח שקבע השר לביטחון פנים בצו, יקבלו תמצית מן המידע בלבד;     למעשה, בסעיפים קטנים (ו) ו-(ז), מי שיקבל את המידע המלא זה רק מעריך המסוכנות.
תמי סלע: כל השאר יקבלו תמצית, ועל זה מתלבש האמור בפסקה (2):     (2) על אף האמור בפסקאות משנה (ה) עד (ז), מוסמכים גורם מקצועי מתאם ומטפל ייעודי מורשה לקבל מידע רפואי פסיכיאטרי מלא אם סברו לאחר שעיינו בתמצית מן המידע כאמור כי המידע המלא דרוש להם לצורך ביצוע תפקידם לפי חוק זה;
דפנה ביינוול: כשאת אומרת "מידע רפואי פסיכיאטרי" את מתכוונת למידע פסיכיאטרי בלבד, לא למידע רפואי.
דפנה ביינוול: כי לפעמים יכול להיות שמי שמקבל דקפפטיל או רוצים לתת לו את זה תוך כדי הטיפול, צריכים לדעת מידע רפואי מלא על הבעיות הרפואיות כי לא כל אחד יכול לקבל את זה.
תמי סלע: זאת השאלה לגבי סעיף 2, האם המידע היחיד שיכול להיות שאותם גורמים, אחרי שהם קראו את התמצית, יחשבו שהם צריכים מידע יותר מפורט, זה רק המידע הפסיכיאטרי או שיכול להיות שגם מידע אחר- -
דפנה ביינוול: מידע רפואי.
דפנה ביינוול: אם יש לו אוסטיאופורוזיס או משהו כזה אסור לו לקבל את התרופה.
דוד רותם: לכן צריך להיות כתוב: "לקבל מידע רפואי ופסיכיאטרי".
שרונה עבר הדני: הערה טכנית: סעיף קטן (2) מפנה לפסקאות משנה (ה) ו-(ז), ובעצם מדבר רק על המידע שמתייחס לפסקת משנה (ז).
שרונה עבר הדני: אז השאלה היא האם האפשרות לקבל מידע מלא מתייחסת רק למידע הרפואי ולא למידע שמפורט ב-(ה) ו-(ו) ששם גם יש הנושא של מסירת תמציות.
שרונה עבר הדני: אם הכוונה שרק מידע רפואי מלא יכול לקבל גורם שעקרונית מוסמך לקבל תמצית אז צריך למחוק את פסקאות משנה (ה) ו-(ו) על אף האמור בפסקת משנה (ז).
שרונה עבר הדני: צריך לשאול את השאלה האם לגבי (ה) ו-(ו) יש נסיבות שבהן התמצית לא מספקת.
שרונה עבר הדני: אבל עניינית לגבי פסקה (ז) גם ברמה הטכנית: מידע רפואי-פסיכיאטרי זה כפילות מסוימת.
שרונה עבר הדני: מידע פסיכיאטרי הוא מידע רפואי, פסיכיאטר הוא רופא – המידע שברשותו הוא מידע רפואי.
שרונה עבר הדני: עקרונית יש הרישא של הסעיף שהמידע נתבקש ונמסר על-פי הנדרש.
שרונה עבר הדני: ככלל גורם מקצועי מתאם, באמת אין לו צורך במידע המקיף והמלא.
שרונה עבר הדני: אני מתקשה לחשוב על המצב שבו הוא באמת צריך את כל התיק, גם אם זה לצורך מידע פסיכיאטרי.
שרונה עבר הדני: אבל המציאות יותר מורכבת, אז לא נחסום לחלוטין את האפשרות הזאת- -
דוד רותם: לכן יש סיפא: "אם סברו לאחר שעיינו בתמצית כי המידע המלא דרוש להם לצורך ביצוע תפקידם".
שרונה עבר הדני: לכן אמרתי, שאני מתקשה לחשוב על מצב שגורם מקצועי מתאם זקוק למידע המלא בתיק בין אם מדברים על מידע פסיכיאטרי ובין אם מדברים על מידע רפואי בכלל.
שרונה עבר הדני: אנחנו משאירים את הגמישות של החיים האמיתיים.
שרונה עבר הדני: אבל בהבחנה הזאת גם מידע פסיכיאטרי, כלומר מידע פסיכולוגי – לא.
שרונה עבר הדני: אני מנסה להבין מה הדגש כאן.
דוד רותם: אם יהיה כתוב: "יקבל מידע רפואי ופסיכיאטרי".
שרונה עבר הדני: המידע כאמור בסעיף קטן (ז).
שרונה עבר הדני: מידע רפואי כהגדרתו בחוק זכויות החולה מכסה מידע רפואי גופני, פסיכיאטרי, פסיכולוגי, סיעודי- -
דוד רותם: אבל שם כתבנו שמקבלים תמצית בלבד.
שרונה עבר הדני: נכון, כי כרגיל אין הצדקה שגורם מקצועי מתאם יקבל את כל התיק- -
תמי סלע: או מטפל.
שרונה עבר הדני: דווקא לגבי המטפל יש יותר הצדקה לקבלת מידע.
שרונה עבר הדני: אנחנו מדברים על מידע.
שרונה עבר הדני: יתרה מזאת, זה גם טאוטולוגי כי חוק זכויות החולה מדבר על העברת מידע בין מטפלים לצורך טיפול ולעולם הכלל הוא שהמידע מועבר בהתאם לנדרש.
שרונה עבר הדני: מה נדרש זה עניין מקצועי בין שני המטפלים.
דוד רותם: אבל אם הגורם המקצועי המתאם רוצה לדעת  אם לשלוח אותו לקבל טיפול תרופתי, ושמענו מד"ר בירגר שיש עם זה הרבה בעיות כי זה פוגע בכליות ובעוד כל מיני מקומות.
שרונה עבר הדני: בסופו של דבר הגורם המקצועי המתאם, כל עוד הוא עצמו לא גורם רפואי, גם אם אני אתן לו את כל התיק אין לו מה לעשות עם כל התיק.
שרונה עבר הדני: בסופו של דבר הוא זקוק למידע ממוקד.
שרונה עבר הדני: לכן מלכתחילה כותבים פה את התמצית אף על פי שזה פשיטא וזה נובע מהרישא, שהגורם המתאם צריך את המידע הרלוונטי לביצוע תפקידו.
שרונה עבר הדני: מידע רפואי זה תיק מלא; כל תרשומת, כל פסיק, כל מילה שנאמרה במסגרת פסיכותרפיה וכן הלאה.
שרונה עבר הדני: אני מתקשה לחשוב על מצב שגורם מקצועי מתאם יהיה זקוק לכל המידע.
שרונה עבר הדני: לעומת זאת גורם מטפל – אני כן יכולה לחשוב על מצב שהוא יהיה זקוק לכל המידע, אבל כאן אני כבר בשיח בין גורמי טיפול מקצועיים שאני פחות מוטרדת מהעניין.
שרונה עבר הדני: זה דבר של יום ביומו, של שיח בין גורמי טיפול שמטפלים במקביל באדם אחד.
שרונה עבר הדני: זה נדרש, זה נעשה, וזה לא בעייתי.
שרונה עבר הדני: אני מחזירה את השאלה לגבי תמציות בסעיפים (ה) ו-(ו)- -
יצחק קדמן: אין היגיון להפריד ביניהם.
יצחק קדמן: אם התמצית לא מספיקה, מה זה משנה אם היא לא מספיקה מהפסיכיאטר או מפקיד הסעד?
רחל גוטליב: הגישה שלכם במשרד הבריאות היא שהצורך במידע מלא יכול להיות לגבי כל מידע רפואי?