GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: אני אגיד לך יותר מזה.
יריב לוין: התפיסה הבסיסית שלי היא הוולונטריות של החוזה.
יריב לוין: אם באים הצדדים, כאשר הם כרתו חוזה בהתחלה והם עדיין בעליו של החוזה, הרי לא בית המשפט ולא אף אחד אחר, אין לו אינטרס בחוזה, אין לו בעלות על החוזה, באים הצדדים, שהם בעליו של החוזה ואני מסכים איתך, בהרבה מקרים הם ינסו לעשות שיפור עמדות כזה או אחר, יבוא צד אחד ופתאום ייזכר שבכלל בהשכרה הכוונה היתה לחכירה לדורות, והצד השני יגיד שבהשכרה הכוונה היתה למשהו אחר לגמרי, יכול להיות, אבל אם הם הגיעו כבר לפתחו של בית המשפט והם באים ואומרים 'דע לך, כשכתבנו השכרה', אומר צד א' 'התכוונו לזה', ואומר צד ב' 'התכוונו לזה', נדמה לי שלבוא ולנסות לפשפש בכוונותיהם המקוריות ולהגיד להם 'רבותיי, לא, לא, אתם התכוונתם לדבר אחר שאתם לא מודים בו היום ויכול להיות שבכלל לא חשבתם עליו אז', כי הרי בוחני כליות ולב אף אחד מאיתנו הוא לא, בעיניי הוא לא נכון.
יריב לוין: אני אומר שאם הצדדים, שבאו והתקשרו בהסכם וולונטרי, הגיעו לנקודת זמן מסוימת שבה אומר צד א' 'אני חושב שזה 100', ואומר צד ב' שהוא חושב שזה 200, מה אינטרס יש לנו להתדיין על השאלה האם זה 300, למרות שאולי באמת במקור זה היה 300.
יריב לוין: הרי הצדדים עצמם כבר לא רוצים 300.
רני נויבואר: אבל בדרך כלל זה לא עובד ככה.
רני נויבואר: אחד הצדדים יגיד לא 300, אלא אחד יגיד 'אני רוצה 50' והשני יגיד 300, ובית המשפט יגיד, 'תשמעו, לפי החוזה כתוב 150', זה, סביר להניח, מה שיקרה.
יריב לוין: אז נעשה בטווח, בין לבין.
רני נויבואר: והחריגים, של מה בית המשפט עלול לחשוב, הרי אנחנו לא יכולים לשלוט פה בבתי המשפט, אנחנו יכולים לכתוב א', ובתי המשפט יעשו גם ב'.
יריב לוין: אז בואי נעשה טווח.
יריב לוין: נתחום את זה בטווח ולא במקום מדויק.
רני נויבואר: חשוב לבוא ולומר שיש כאן שתי נקודות שאני רואה בהצעתך; אחת, זה בעצם לבוא ולהתנסח על התקופה של המשבר, ובתקופה של המשבר, שם אין עד שהוא אמין.
רני נויבואר: כלומר חזקה על הצדדים שכל אחד מתנהל בצורה הטובה לעצמו וזה לגיטימי.
רני נויבואר: והצד השני, כשאני באה ואני אומרת, דבר אחר---
דוד רותם: לא, סליחה, אני רוצה להפריע לך.
דוד רותם: בואי ניקח את המקרה הראשון שאמרת---
רוני נויבואר: אני רוצה לסיים את הנקודה, אני לא מצליחה להגיע לנקודה.
רוני נויבואר: נראה לי, כי הדבר האחר זה הלשון.
רוני נויבואר: נשאלת השאלה האם בית המשפט תמיד צריך ללכת לנסיבות וכמה צריך לתת ממד ללשון בתוך שיקול הדעת שהוא מפעיל בסיטואציות שהוא רוצה ללכת לנסיבות.
רוני נויבואר: אלה לדעתי שתי סוגיות אחרות.
רוני נויבואר: אני אומרת שעם הסוגיה הראשונה קשה לנו, אנחנו לא חושבים שאומד דעת הצדדים, בעת מפגש הרצונות, זה משהו שצריך להיבחן לאור כתבי בית הדין במועד המאוחר יותר.
רוני נויבואר: זה כרונולוגית לא טוב, זה מישור התפתחות אחר של החוזה.
רוני נויבואר: החוזה הוא מפגש הרצונות בזמן הכריתה, שם אנחנו מסתכלים על הדברים כפי שהם היו, ואם בית המשפט חושב שהיה שם משהו, שיש לו ראיות ואינדיקציות שזה היה משהו שאחר כך לא בא לידי ביטוי בטענות הצדדים, אז חבל שזה המקרה, אבל יכולים להיות מקרים כאלה וזה דבר שמבחינתנו אנחנו לא יכולים בכלל להסכים לו.
יריב לוין: אבל את יכולה להסכים שלפחות יינתן לזה משקל מכריע, כשאף אחד מהצדדים לא בא ואומר 'לזה התכוונו'.
רני נויבואר: דבר אחר הוא משקלה של הלשון במועד שבו נוסח ההסכם, וזה, לדעתי, משהו שרוב האנשים פה תמימי דעים לגביו, שאנחנו באים ואומרים שאנחנו ודאי מתייחסים ללשון כמשהו חשוב, גם לעמדתנו הלשון היא משהו חשוב, ואז כאן מנעד האפשרויות זה בין חשוב לבין מכריע לבין סופו של פסוק.
רני נויבואר: ופה יש, ברשותכם, בחלופות המוצעות, ואני אומרת פה משהו שבעיקרון, ועדת שרים תמכה בחלק של הפרשנות נגד המנסח, זו התמיכה שלה ובזה היא מותנה.
רני נויבואר: השאלה אם לבוא ולומר שזה שיקול מכריע או שיקול משמעותי, או שיקול חשוב, כל אלה, השאלה אם יש משהו שמבחינת זה אתה חושב שזה יבטא את הרצון שלך.
רני נויבואר: אנחנו, מבחינת 'המכריע', אני לא יכולה לומר שזה תמיד המכריע.
רני נויבואר: אני ודאי יכולה לומר, ואני חושבת שאין חולק, שזה דבר חשוב.
רני נויבואר: השאלה אם בטווח הזה נוכל...
רני נויבואר: והצעה אחרת לסדר זה להכניס את זה לסעיף הקיים ולא להוסיף עוד חלופה באותו סעיף 25.
רני נויבואר: להוסיף את זה, שאומד דעת הצדדים...
רני נויבואר: אין לי פה נוסח של  הסעיף המדויק, שלשון החוזה היא שיקול---
ליפא מאיר: אני גם ניסיתי להכניס את זה בתוך הסעיף הקיים.
ליפא מאיר: בתוך הסעיף הקיים אפשר לתקן את זה בצורה נקודתית.
ליפא מאיר: כתוב בסעיף 25(א), 'חוזה יפורש לפי אומד דעתם של הצדדים, כפי שהיא משתמעת', עכשיו כתוב 'מתוך החוזה', אפשר להגיד 'מתוך לשון החוזה', 'ובמידה שאינה משתמעת ממנה מתוך הנסיבות'.
ליפא מאיר: זה מה שכתוב היום בסעיף.
ליפא מאיר: במקום להגיד 'מתוך החוזה', שזה משהו מעורפל, אנחנו נותנים את העדיפות על ידי זה שאנחנו אומרים שחוזה יפורש לפי אומד דעתם של הצדדים, כפי שהיא משתמעת מלשון החוזה.
יריב לוין: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים להתרחק ממנו.
דוד רותם: אני טוען בבית המשפט 'אני התכוונתי לקנות מכונית', חבר הכנסת לוין 'אני התכוונתי לקנות טרקטור', ובית המשפט אומר 'מתוך אומד הצדדים קבעתי שזה הליקופטר'.
דוד רותם: אין לי מה לעשות עם הליקופטר, ליריב אין מה לעשות עם הליקופטר, ואנחנו תקועים עם הליקופטר.
ליפא מאיר: משרד המשפטים צודק בזה שאנחנו צריכים לאתר לא מה הם אומרים עכשיו, אלא מה הם אמרו בזמן שהם כרתו את החוזה.
דוד רותם: אני רוצה להגיד לכם, חבר הכנסת לוין מחויב, הוא יצביע עם עמדת ועדת השרים ומקסימום הקואליציה במליאה תפיל את החוק.
דוד רותם: אני רוצה להעלות להצבעה את הנוסח כדלהלן, תרשמו לכם, כי אני אגיד לכם מה אני הולך להגיד.
דוד רותם: בסעיף (ב1) יהיה כתוב 'חוזה שלשונו ברורה וחד משמעית, יינתן ללשון משקל מכריע בפרשנות החוזה, אלא אם כן הסכימו הצדדים בבית המשפט כי הלשון אינה משקפת את כוונתם'.
דוד רותם: סעיף (ב2) יאמר 'חוזה הניתן לפירושים שונים והיתה לאחד הצדדים לחוזה עדיפות בעיצוב תנאיו, פירוש נגדו עדיף על פירוש לטובתו'.
דוד רותם: הסעיף השלישי יהיה 'נדרש בית המשפט לפרש תוכנו של חוזה שלשונו אינה ברורה וחד משמעית, ונחלקו הצדדים במשמעות הכתוב, יהיו טענות הצדדים בדבר פירושו הנכון שיקול מכריע בפרשנות החוזה', כדי שכשאני אומר 'סוס' ומישהו אחר אומר 'הליקופטר', לא יפרשו לי את זה למכונית.
רני נויבואר: אדוני היושב ראש, אני חושבת שלהצעה הזאת אנחנו לא יכולים להסכים.
רני נויבואר: כלומר אני חושבת שאנחנו יכולים אולי למצוא איזה שהוא נוסח שישקף גם את ההיבט השני שהמציע ביקש, אבל הנוסח הזה לא יכול לבטא את זה.
יריב לוין: מה אתם מציעים כאלטרנטיבה חלופית?
רני נויבואר: אנחנו מוכנים להכניס מעמד ללשון כשיקול משמעותי, בהחלט אנחנו מוכנים להכניס שזה יוגבל לטענות הצדדים במועד המחלוקת, או שיותר לא מחפשים את כוונתם הסובייקטיבית של הצדדים, מבחינתנו כך זה צריך להיות.
דוד רותם: חבר הכנסת לוין, יש לי רוב עכשיו לקבל החלטה.
יריב לוין: זה נכון, כי אני לא אשתתף.
דוד רותם: אתה בכלל לא תהיה פה.
יריב לוין: אני אהיה פה, אני לא אשתתף בהצבעה.
דוד רותם: אתה לוקח את הסיכון כדלהלן; אחת, שוועדת שרים תבקש להצביע נגד החוק---
יריב לוין: אני לא לוקח שום דבר, אתה מחליט.
רני נויבואר: ועדת שרים כבר החליטה שהיא בעצם לא---
דוד רותם: ועדת השרים החליטה שהיא תתנגד לחוק אם אני אעשה את השינוי הזה, לכן אני שואל אותך מה עמדתך, כי אתה ויתרת בשלב מסוים---
יריב לוין: אני אומר לכם את האמת, העמדה שלי היא כזאת---
דוד רותם: העמדה שלך היא שאתה תלמד מכאן ולהבא, אל תסכים אף פעם לתיאום.
יריב לוין: האמת שיש בזה משהו, לצערי.
יריב לוין: אבל אני אומר לכם, העמדה שלי היא פשוטה; לאשר את החוק כאשר הוא כולל רק את סעיף (ב1), זה נחמד כדי להוסיף לי לסטטיסטיקה חוק, אבל הרבה משמעות אין לזה.
רני נויבואר: על זה אני יכולה לחלוק, כי העיקרון של פרשנות נגד המנסח, זה עיקרון שבחקיקה מדובר עליו רבות ו---
יריב לוין: אוקי, אני לוקח את הדברים בחזרה.
יריב לוין: אני מחמיר עם עצמי מדי, זה טוב, אבל זה רחוק מרחק עצום ממה שרציתי להגיע אליו.
יריב לוין: זה יותר טוב משום דבר, אבל זה רחוק מרחק עצום.
יריב לוין: לא משום החשש שלי שהנושא הזה ייפול במליאה, כי אני חושב שאני אצליח לשכנע את ועדת השרים בכל זאת לקבל את הנוסח בצורה הזאת, אבל אני לא רוצה להעמיד את זה במקום הזה ואני לא רוצה להגיע למצב הזה.
יריב לוין: אני בהחלט הייתי רוצה לראות איזה שהוא נוסח שאנחנו יכולים להסכים עליו כאן, אני מעדיף את זה.
יריב לוין: אני מוכרח לומר, האם משמעותי או מכריע?
יריב לוין: זה נראה לי פער מלים שהמשמעות שלו היא לא גדולה ואני באופן אישי הייתי יכול להתכנס אליו, אבל אני כן רוצה לראות משהו שמתייחס לנקודה השלישית, כי, כמו שאמרתי כל הזמן, היא בעיניי---
דוד רותם: לנקודה הראשונה, אתה מתכוון.
יריב לוין: בראשונה, אני מבין שהוויכוח הוא בין 'המכריע' לבין 'המשמעותי'.
יריב לוין: אני לא רואה את זה כוויכוח מהותי.
יריב לוין: אני הייתי מעדיף שייכתב 'מכריע', אבל אם רוצים 'משמעותי', אני לא רואה בזה---
רני נויבואר: אנחנו יכולים להציע ליושב ראש הצעה לגבי הנוסח?
רני נויבואר: 'חוזה יפורש לפי אומד דעתם של הצדדים', אנחנו לא מוכנים לחזור למבחן הדו שלבי ולכל הפילוסופיה, יש דו שלבי, חד שלבי.
רני נויבואר: תגיד אם זה הכיוון, '...
רני נויבואר: כפי שהיא משתמעת מתוך החוזה והנסיבות כשללשון משקל משמעותי'.
רני נויבואר: מבחינתנו זה בסדר.
דוד רותם: לא, יש הבדל בין...
רני נויבואר: הפסיקה היום מפרשת את זה כאפרופים.
רני נויבואר: אם אני מוסיפה את לשון החוזה, המשמעות שאני חוזרת ומגלגלת את אפרופים אחורה לגמרי.
רני נויבואר: אם אני אומרת 'לשון החוזה', זה דו שלבי, ואנחנו לא רוצים את הדו שלביות, אנחנו רוצים לתת את המשקל המגיע ללשון.
יריב לוין: אני לא יכול לבקש ממך שלא לפעול בהתאם לעמדה שלהם.
יריב לוין: אני לא יכול לבקש.
דוד רותם: אתה לא יכול לבקש ממני, ואתה יודע, מחר בהנהלת הקואליציה אתה תגיד 'מה אתם רוצים מ---
יריב לוין: לא, לא, בהנהלת הקואליציה אני אגיד שאתה קיבלת את זה---
דוד רותם: אני גם לא רוצה שוועדת שרים תפיל לך את החוק.
דוד רותם: אפשר לעשות את זה גם בדרך אחרת, היא בעייתית לי ברגע זה, אלא אם כן...
דוד רותם: מה שקורה זה שאני יכול לקחת את הניסוח שלכם ולרשום הסתייגות, הבעיה היא שכשאני אצביע על ההסתייגות עכשיו היא תעבור.
דוד רותם: אלא אם כן אתה רוצה לדחות את הישיבה ולשבת איתם ולהגיע איתם לניסוח, כשאני אומר לכם כבר, (ב1) ייכנס לחוק.
דוד רותם: הסיפור הזה של 'לשונו ברורה וחד משמעית'.
דוד רותם: הדברים שנכתבו על ידי דנציגר, ייכנסו לחוק.
יריב לוין: אני לא רואה למה ההתעקשות הזאת.
יריב לוין: הרי בסך הכל אנחנו נמצאים, עוד פעם, בתהליך שיש בו הסכמה כללית, כולל בפסיקה, שהוא התהליך הנכון בכיוון הנכון, עם הליכה בקו שהפסיקה---
דוד רותם: אני מוכרח לומר שכל הזמן באים אליי עם כל מיני בקשות איך לצמצם את העומס בבתי המשפט, ופה אפשר לסגור את זה.
דוד רותם: השופט יישב בישיבה הראשונה, יקרא את החוזה, יגיד להם 'רבותיי, יש לכם הסכמה על משהו אחר?
דוד רותם: נגמר הסיכום'.
רני נויבואר: אדוני, הייתי שמחה לבשר לו שזה מה שיפתור את בעיות העומס בבית המשפט, אבל בוא לא נפיל על---
יריב לוין: אבל אנחנו הולכים במתווה שהוא לא שובר את הקו של הפסיקה.
דוד רותם: אולי נעשה הפסקה של עשר דקות ואתם תשבו ביניכם ותנסו לעשות את ההתייעצות?
דוד רותם: עשר דקות.
דוד רותם: אדוני היועץ המשפטי, אני מבין שהגעתם לניסוח?
לירון מאוטנר לוגסי: לגבי הניסוח, 'חוזה יפורש לפי אומד דעתם של הצדדים, כפי שהוא משתמע מתוך החוזה ומתוך נסיבות העניין, אולם אם השתמע אומד דעתם במפורש מלשון החוזה, יפורש החוזה בהתאם ללשונו'.
לירון מאוטנר לוגסי: לגבי הסעיף השלישי, הסכמנו שהוא יבוטל.
יריב לוין: הסעיף השני נשאר.
יריב לוין: מקובל לחלוטין.
דוד רותם: נצביע.
דוד רותם: אושר פה אחד לשנייה ושלישית.
דוד רותם: שלום, אני פותח את ישיבת ועדת החוקה בנושא הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין (תיקון – עבירות פרסומי תועבה ועבירה של התעללות מינית בקטין), התש"ע-2010, של חברי הכנסת יריב לוין ואורלי לוי אבקסיס.
דוד רותם: שני המציעים חולים אז נקדם את זה בלעדיהם.
דוד רותם: הודעתי להם, שאלתי אותם אם הם רוצים שאדחה את הדיון או לא.
דוד רותם: הם מעדיפים שנקיים אותו בהיעדרם.
דוד רותם: זו הכנה לקריאה ראשונה אז אנחנו יכולים לקרוא את הסעיף.
דוד רותם: "תיקון סעיף 2. 1. בחוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין, התשס"ו-2006, בסעיף 2 יבוא:      (1) בהגדרה "הערכת מסוכנות", בסופה יבוא "לעניין זה – עבירת מין, למעט עבירה לפי סעיף 214(ב3) לחוק העונשין;";      (2) בהגדרה "עבירת מין", במקום פסקה (1) יבוא: (1) עבירה לפי חוק העונשין, כמפורט להלן: (א) עבירה לפי סעיפים 214(ב), (ב1) או (ב3) לחוק העונשין; (ב) עבירה המנויה בסימן ה' בפרק י' לחוק האמור, למעט עבירה לפי סעיף 352 שבו; (ג) עבירה של התעללות מינית בקטין או בחסר ישע לפי סעיף 368ג לחוק האמור;"     	הערות בבקשה, רבותי.
עמית מררי: זה תואם את מה שסוכם בוועדה במסגרת הדיונים בהצעת החוק הממשלתית, ולכן זה מקובל עלינו.
דוד רותם: ד"ר קדמן?
יצחק קדמן: מאוד חשוב.
יצחק קדמן: צריך להעביר את זה.
יצחק קדמן: כמה שפחות לדבר, ולגמור את הסיפור הזה.
דוד רותם: ד"ר צימרין, בסדר?
נעמה מנחמי: לי יש רק הערה אחת קטנה, לא לנוסח.
נעמה מנחמי: אנחנו לא עושים כאן מאחר שאת הדיון הזה עשינו, אבל למי שמעוניין, ניתן לראות את הדיון בפרוטוקול של יוני 2010.
נירית להב: התוספת של סעיף קטן (1), הסיפא: "למעט עבירה לפי סעיף 214 (ב3)", לא הייתה קיימת בהצעת החוק הממשלתית.
נירית להב: למיטב זכרוני היא גם לא נדונה פה.
דוד רותם: זה נדון בישיבה הקודמת.
דוד רותם: עסקנו בשאלה הזאת.
נעמה מנחמי: המשמעות היא שהערכת המסוכנות תיבחן לגבי השאלה האם יש סיכוי שהוא יעבור עבירות אחרות, לדוגמה, עבירת אונס, אבל לא לעניין הסעיף הזה.
יצחק קדמן: כולל (ב1) ו-(ב2).
דוד רותם: זה מופיע בסעיף עבירה לפי חוק העונשין, מופיע אחר כך.
דוד רותם: המשטרה, יש לכם להגיד משהו בעניין?
נירית להב קניזו: לא. ככל שהתקיים כבר דיון והוחלט - - -
דוד רותם: לא הוחלט.
דוד רותם: עוד לא הצבעתי.
נירית להב קניזו: אני לא הבנתי את מהות ההחרגה.
נירית להב קניזו: אולי הבעיה היא אצלי, אבל אשמח - - -
נעמה מנחמי: אנחנו מקצרים בגלל שכבר היה דיון.
נעמה מנחמי: אבל אין שום בעיה, נסביר שוב.
עמית מררי: ההחלטה להתמקד לגבי הערכת מסוכנות במסוכנות לגבי ביצוע עבירות מין, ובכלל זה עבירות לפי 214,  שאינן החזקה.
עמית מררי: בעצם, את כל עברייני המין, כולל כל אלה שכלולים בסעיף 214(ב), (ב1), (ב3) מכניסים למסננת של הערכת מסוכנות כדי לבחון האם הם מסוכנים, על כל ההשלכות, שזה בראש ובראשונה פיקוח.
עמית מררי: אבל כשמעריכים את המסוכנות בוחנים מסוכנות לעבירות מין שאינן עבירות של החזקת חומר תועבה בקשר לקטין.
עמית מררי: זה הרעיון.
דוד רותם: אם כך, אנחנו מאשרים את זה לקריאה ראשונה.
דוד רותם: אחרי שזה יעבור קריאה ראשונה נראה איך להכניס את זה לחוק עצמו ונגמור את העניין.
דוד רותם: הצעת החוק אושרה פה אחד.
דוד רותם: צו ההוצאה לפועל (שינוי התוספת הראשונה לחוק).
דוד רותם: עורכת דין הר אבן.
ענת הר אבן: למעשה מאז תיקון 29, בעקבות התקנתו של סעיף 6 לתוספת הראשונה לחוק, כל פעם שאנחנו פותחים תיק כנגד חייב, מאומתים שם המשפחה והשם הפרטי ותעודת הזהות מול רשם האוכלוסין וכך נמנעת פתיחה שגויה של תיקים כנגד אישיויות משפטיות שהן אינן תואמות, שאין התאמה בין שם המשפחה והשם הפרטי.
ענת הר אבן: ואם אדוני זוכר, גם התקנו תקנה 11 לתקנות, שמאפשרת, במידה של סטייה, בשם הפרטי ובשם המשפחה, כזאת שאפשר להסיק ממנה שמדובר באותו אדם.
ענת הר אבן: הניסיון המצטבר העלה שישנם קשיים נוספים שצריך לפתור אותם והם איתור של חייבים משלושה סוגים; שהם מהמגזר הערבי וקשה לאתר אותם בכפר, מהמגזר הכפרי, כשיש למשל משפחת מרדכי, נתנו לי דוגמה, של יישוב שלם ששם המשפחה שם כמעט של כולם הוא מרדכי, או של שמות מאוד נפוצים באוכלוסייה, כמו אבי כהן, אלי לוי, נתתי דוגמאות כאלה בדברי ההסבר, שאז קשה לאתר אותם, וכשמתווסף הנתון של שם האב, יותר קל לאתר אותם ולבצע כנגדם את הפעולות, לרבות המצאת אזהרה, ולכן ביקשנו את התוספת של הנתון הזה.
ענת הר אבן: היו"ר דוד רותם:     מאיפה אני יודע את שם האב?
ענת הר אבן: נכון, הזוכה לא יודע.
דוד רותם: בעצם אנחנו שמים לפניו מכשול שאין לו סיכוי להתמודד איתו.
דוד רותם: בואי נניח שהייתי פותח תיק במסלול המהיר.
דוד רותם: מה הייתם עושים במקרה כזה?
ענת הר אבן: מה שאנחנו חשבנו בינינו לבין עצמנו, ויש הסכמה עם הייעוץ המשפטי, וזה גם עלה אצלנו בדיונים, שהזוכה ימלא כשהוא יודע, וכשהוא לא יודע, אנחנו נמלא את הפרט הזה מתוך הנתונים שנקבל ממשרד הפנים.
ענת הר אבן: זו היתה המחשבה.
סיגל קוגוט: ובעצם זו לא כוונה לדרוש את זה מהזוכה, אלא לקבל את המידע הזה ממשרד הפנים.
דוד רותם: אז בעצם מה שצריך לכתוב זה, בתוספת הראשונה לחוק, אחרי ...
דוד רותם: יבוא 'שם האב, אם ידוע לזוכה'.
דוד רותם: זה מה שצריך להוסיף.
ענת הר אבן: לא, כי זה נתון שאנחנו מקבלים אותו ממשרד הפנים.
ענת הר אבן: התוספת הראשונה מגדירה את הנתונים שאנחנו מקבלים ממשרד הפנים.
דוד רותם: אין לי בעיה שתקבלו ממשרד הפנים את שם האב.
ענת הר אבן: נכון, לכולנו יש בעיה עם איך הזוכה ימלא את שם האב בבקשת הביצוע, והמקום הנכון לתקן את זה, זה אכן בתקנות, מה שיוצר עוד איזה שהוא שיהוי עם האפשרות לקבל את הנתונים האלה כבר היום ממשרד הפנים.
סיגל קוגוט: הבעיה היא שהיום, איך שהדברים בנויים, מכיוון שלא חשבו מלכתחילה על הבחנה בין נתונים שהזוכה ממלא ומאמתים אותם עם משרד הפנים, לבין פרטים שהמערכת רוצה לשאוב אותם ממשרד הפנים, בלי קשר למה שהזוכה ממלא או לא, אז כל דבר שמוסיפים לתוספת הזו, אוטומטית הוא הופך לפרט שהזוכה חייב למלא אותו בעצמו ומאומת מול משרד הפנים.
סיגל קוגוט: בעצם צריך לעשות את ההבחנה בין פרטים שיש סמכות לבקש אותם ממשרד הפנים והזוכה לא נדרש למלא אותם, לצרכי המערכת, לבין הפרטים שהוא נדרש למלא בבקשה שלו.
סיגל קוגוט: כרגע אין הבחנה כזו והיא יכולה להיות בתקנות, היא לא חייבת להיות בחוק.
סיגל קוגוט: למרות שגם שם, השם של הפרטים, 'פרטים טעוני אימות', הוא קצת מטעה, אבל עם זה אפשר לחיות.
דוד רותם: שם האב, נתון פטירה ותאריך פטירה.
דוד רותם: אפשר לפתוח תיק נגד מישהו שנפטר?
ענת הר אבן: טכנית זה אפשרי.
דוד רותם: לא טכנית.
ענת הר אבן: הוא לא אישיות משפטית, אבל אפשר לגבות חובות מהיורשים שלו, מהעיזבון שלו.
דוד רותם: לא ממנו.
דוד רותם: העיזבון הוא אישיות משפטית, היורשים הם אישיות משפטית.
דוד רותם: זאת אומרת אם אני פותח תיק נגד אדם שנפטר, אז יהיה כתוב לכם במרשם, 'האיש מת', אתם תקבלו את זה בפרט של השם, ואז אתם סוגרים את התיק, אין לכם מה לעשות כי האיש מת, אי אפשר לגבות...
דוד רותם: אני זוכר שהיו עורכי דין שידעו לגבות כסף ממצבות בהר הזיתים, אבל זה...
ענת הר אבן: לא, הזוכה יכול לבקש לפעול כנגד חליפיו.
דוד רותם: אז הוא צריך להגיש בקשה.
ענת הר אבן: אנחנו לא רוצים לאפשר באמת את הפתיחה של בקשת ביצוע כנגד בן אדם שנפטר.
ענת הר אבן: אנחנו רוצים להיות החסם.
דוד רותם: אבל לפעמים אני לא יודע, זה רק אם אתם תבררו את זה במשרד הפנים, תדעו.
ענת הר אבן: נכון, לכן אנחנו מבקשים מהם את הנתון.
דוד רותם: יפה, אבל אז צריך שיהיה פה באיזה שהוא מקום דבר שאומר שזה לא---
ענת הר אבן: זה התיקון המוצע בתקנות.
ענת הר אבן: אנחנו חשבנו מבחינה מנהלית לעצור בקשת ביצוע כזאת ולהחזיר אותה לזוכה, אבל אנחנו מסכימים עם הרעיון המוצע, שבתוך התקנות תהיה הסדרה מפורשת שאומרת מה זוכה כזה צריך לעשות.
דוד רותם: אז מה אנחנו עושים?
ענת הר אבן: יש כמה אפשרויות, או לאשר את הצו בכפוף להתקנת תקנות, או שנחזור הביתה, נעשה שיעורי בית ונביא את הצו עם תקנות.
דוד רותם: הצו הזה הולך להיכנס לתוקף 60 יום מיום פרסומו.
דוד רותם: אני מוכן לקבל את ההתחייבות שלכם, שתוך עשרה ימים תגישו לי תקנות, ואז הם ייכנסו לתוקף לפני תחילתו של הצו, כדי לא לטרטר אתכם הלוך וחזור.
סיגל קוגוט: זה צו קצר, הם גם ככה יבואו עם תקנות, למה ליצור חשש לפער הזה?
ענת הר אבן: אני יכולה להתחייב, הבעיה שלתקנות האלה צריך את הסכמת שר הפנים ואני לא יכולה להתחייב על אנשי משרד שר הפנים שהם יחתימו את השר במועד כזה קצר.
דוד רותם: אין לי בעיה לאשר לכם את הצו הזה---
ענת הר אבן: אולי נחזור על ההצעה, כי זאת נציגת משרד הפנים.
אריה זקן: אני רוצה להפנות את תשומת לבו של אדוני, שהעירו לי היום בבוקר על משנה שבמסכת בבא בתרא.
אריה זקן: יש משנה במסכת בבא בתרא שאומרת שבמידה והיו בעיר אחד שם אחד, יוסף בן יוסף ושם אחר, יוסף בן שמעון, הם יכולים להוציא שטר חוב זה על זה, ולא אחר להוציא עליהם שטר חוב, ונמצא שמה שלמעשה צריך לעשות זה להוסיף סימן, ואז ברגע שמוסיפים סימן, שזה שם האב, או ש...
אריה זקן: זאת אומרת התכוונו לדעת גדולים במשפט העברי.
דוד רותם: כן, השאלה רק מאיפה משיגים את שם האב, האם אתם צריכים להשיג את זה ולא הזוכה.
ענת הר אבן: ברשותך אני אחזור על הצעתו של אדוני.
ענת הר אבן: עולה הצורך להסדיר את התקנות, כדי שהפרטים יתקבלו אצלנו ואנחנו לא נצטרך לבקש אותם מהזוכה בבקשת הביצוע, כי הזוכה לא יודע מה שם האב.
ענת הר אבן: עולה השאלה אם אנחנו יכולים להגיש נוסח מוסכם לוועדה תוך זמן קצר, ואמרתי שלצורך התקנת התקנות צריך גם את הסכמת שר הפנים ואני לא אמונה אם הוא יכול לתת את ההסכמה לתקנות תוך זמן קצר.
אודליה אדרי: אני אשתדל ככל יכולתי לזרז את זה בלשכת השר.
אודליה אדרי: גם בפעם שעברה ניסינו ובסוף הצלחנו.
ענת הר אבן: אפשר להגיש תוך 30 יום תקנות?
אודליה אדרי: אני לא רוצה להתחייב, אני אעשה ככל יכולתי.
אודליה אדרי: אני מקווה שכן.
דוד רותם: אז נעשה דבר פשוט; אני אחכה לתקנות מהירות אצלכם ובאותה ישיבה אני אאשר את התקנות ואת הצו.
סיגל קוגוט: יש אולי עוד נתון שחשוב שתקבלו ממשרד הפנים.
ענת הר אבן: תאריך הלידה.
סיגל קוגוט: כן, שגם עליו למעשה אין כרגע הסכמה של שר הפנים, וזה צריך להיות בצו, אז כדאי שהצו כבר יהיה מלא.
סיגל קוגוט: תאריך הלידה זה כדי לדעת שאין מדובר על קטין.
דוד רותם: אז אנחנו נחכה לדברים.
דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה.
דוד רותם: אני לא אקטע אף אחד.
דוד רותם: אני רוצה שנתחיל להתקדם כמה שאפשר יותר מהר בחוק הזה כי צריך פעם לסיים אותו.
דוד רותם: אני מבקש שכל אחד שמדבר שינסה לקצר בדיבור עד שלוש דקות מקסימום כדי שנוכל להתקדם.
דוד רותם: אנחנו בסעיף 19.
תמי סלע: יש פה תיקונים מסוימים שכבר נדונו בישיבה הקודמת ורק צריך לקרוא אותם, לאשר אותם ולהתקדם.
תמי סלע: בסעיף קטן (א) התוספת משקפת למעשה את המרשם כפי שהוא: "יחידת הפיקוח תהל מרשם ארצי שיכלול מידע כמפורט להלן לגבי עברייני  מין שהוצאו לגביהם צווי פיקוח.
תמי סלע: הוחלט בישיבה הקודמת שבסעיף קטן (2) המידע מהמרשם הפלילי לא יהיה רק לגבי עבירות מין.
תמי סלע: בעצם גם היום יש בידי יחידת גם לגבי עבירות אחרות.
תמי סלע: את הסעיף הזה כבר קראנו.
תמי סלע: בסעיף (ב1) עשינו הבחנה בין שני סעיפים, (ב1) ו-(ב2), כשאחד מהם מדבר על גורמים שהמרשם פתוח בפניהם, גישה רוחבית, ישירה, והשני מדבר על מידע שניתן פר-אדם.
תמי סלע: בסעיף (ב1) יש קצין הפיקוח ובעל תפקיד אחר ביחידת הפיקוח והמשטרה, וגם המשטרה הצבאית כשלגביה זה קצת יותר מוגבל.
תמי סלע: אני אקרא את הסעיף: (ב1): "המרשם יהיה פתוח לפני הגורמים המנויים בפסקאות שלהלן בכפוף לאמור באותן פסקאות; קבלת מידע מן המרשם לפי סעיף קטן זה תתועד בדרך ובאופן שייקבעו בתקנות, כאמור בסעיף 26(א)(2)", שזה סעיף כללי של קביעת תקנות.
תמי סלע: ובהמשך הפירוט:      (1) קצין פיקוח ובעל תפקיד אחר ביחידת הפיקוח שקבע השר לביטחון הפנים בצו אם המידע דרוש למילוי תפקידיהם לפי חוק זה;     (2) המשטרה לפי הרשאות גישה שייקבוע בפקודות משטרת ישראל בהתאם למידע הנדרש לצורך מילוי התפקיד ובהיקף הנדרש לשם כך לצורך אכיפת צווי פיקוח, לצורך גילוי עבירות, חקירתן או מניעתן או לצורך גילוי עבריינים והעמדתם לדין; לעניין זה- "פקודות משטרת ישראל" – כהגדרתן בפקודת המשטרה.
תמי סלע: (3) המשטרה הצבאית, לפי הרשאות גישה שייקבעו בהוראות קצין משטרה צבאית ראשי בהתאם למידע הנדרש לצורך מילוי התפקיד ובהיקף הנדרש לשם כך, והכול לצורך אכיפת צווי פיקוח, גילוי עבירות, חקירתן או מניעתן או גילוי עבריינים והעמדתם לדין, לעניין עבריינים ועבירות שהמשטרה הצבאית מוסמכת לחקור; זה הסייג.
תמי סלע: גם העניין הזה יהיה מוגדר בהוראות קצין משטרה צבאית ראשי.
תמי סלע: בעניין הזה היה דיון בישיבה הקודמת.
תמי סלע: אנשי המשטרה הצבאית הגיעו.
תמי סלע: אלה אנשים שאמונים קצת יותר על מרשמים.
דוד רותם: בבקשה, משטרה צבאית.
גיא קונפורטי: בהמשך לדבריי מהדיון הקודם חשוב לי להוסיף מספר דברים: ראשית משטרת ישראל לא נמצאת בבסיסי צה"ל.
גיא קונפורטי: במסגרת הסכמי עבודה בין משטרת ישראל לבין המשטרה הצבאית היחידים שבאים במגע עם אוכלוסיית החיילים הם המשטרה הצבאית.
דוד רותם: לכן הוסיפו: "לעניין עבריינים ועבירות שהמשטרה הצבאית מוסמכת לחקור".
גיא קונפורטי: היבט נוסף, כמו שגם נידון בוועדה לפני כן זה נושא של ניהול המרשם כדי שתהיה האפשרות לגלות ולחקור עבירות בהתאם לחקירת עבירות שבוצעו במסגרת הצבאית לגבי מי שמצ"ח ומשטרה צבאית מוסמכים לחקור; ונוסף לזה גם האפשרות להשתמש במידע הזה כדי לקבל החלטות, וזה מותנה בעבודת מטה שתהיה באכ"א לגבי השאלה איך להתייחס לעברייני מין שלא נמצאים כרגע בשירות צבאי וגם לגבי אלה שנמצאים בשירות צבאי.
גיא קונפורטי: לשם כך נדרש המידע לא לצורך אדם מסוים, אלא גם בצורה רוחבית.
דוד רותם: מתי תסתיים עבודת המטה?
גיא קונפורטי: אני לא יודע להגיד כי זה בסופו של דבר עבודת מטה באכ"א.
גיא קונפורטי: אני לא יודע לתת כרגע דד-ליין, אני רק יודע שזה בהידברות, ויש לנו דיון מעקב שמשרד המשפטים מעוניין לקבוע תוך תקופה קצרה יחסית.
אלי אפללו: אדוני היושב ראש, בפעם שעברה ביקשת לקבל תשובות כדי שלא נתעכב, אם זיכרוני אינו מטעני.
אלי אפללו: לפי מה שנאמר פה, דעתך הייתה נוחה לי בפעם הבאה וגם בפעם הזאת, ואנחנו צריכים לקבוע זמנים.
דוד רותם: אני שמעתי מיושב ראש הכנסת רק השבוע ש"רק חמור לא משנה את דעתו".
דוד רותם: אז אני עשוי לשנות את דעתי גם כן.
תמי סלע: אני רק אגיד שמה שנאמר פה מתייחס לסעיף השני שבהמשך לדיונים שהיו גם עם המשטרה הצבאית נתנו גם סמכות לגורמים אחרים בצה"ל.
תמי סלע: צריכים להבין בדיוק איזה גורמים ולצורך מה, כדי לקבל מידע פר-אדם כשזה מתייחס לעניין הגיוס שלו ותפקידים.
תמי סלע: זה הסעיף שאני תכף אקרא.
תמי סלע: אבל לגבי המשטרה הצבאית, שזה מקורות של אכיפת צווי פיקוח, חקירת עבירות ומניעת עבירות שהמשטרה הצבאית מוסמכת לחקור, זה הסעיף של הגישה הרחבה הכללית כמו למשטרה.
תמי סלע: (ב2) בנוי אחרת.
דוד רותם: (ב2) הוא בעייתי, לפחות מבחינתי.
תמי סלע: אני אקרא אותו: "הגורמים המנויים בפסקאות שלהלן יהיו רשאים לקבל מידע מן המרשם בכפוף לאמור באותן פסקאות בדרך של בקשה למידע ביחס לאדם מסוים, שתכלול את פרטי זהותו של המבקש והמטרה שלשמה נדרש המידע, ותתועד בדרך ובאופן שייקבעו בתקנות:      (1) מעריך מסוכנות וגורם מקצועי מתאם – אם המידע דרוש למילוי תפקידיהם לפי חוק זה.
תמי סלע: ב- (2) הגורמים שהכנסנו הם גורמים שיש להם גישה למרשם הפלילי, לפי התוספת הראשונה לחוק המרשם הפלילי, ויש שם כל מיני גורמים בצה"ל, בין היתר ראש המטה הכללי וראש אגף כוח אדם בצבא הגנה לישראל או מי שהוא הסמיך לכך.
תמי סלע: יש שם גורמים נוספים שזה פוקד כמשמעותו בחוק שירות ביטחון וראשי ענפים בשלישות.
תמי סלע: ההיכרות שלנו עם התפקידים שלהם היא לא מספיקה.
גיא קונפורטי: בעלי התפקידים שמנויים בתוספת הראשונה לחוק המרשם הפלילי נדרשים לקבל מידע מהמרשם הפלילי כדי לקבל החלטות בדיוק כמו אלה שאנחנו מדברים עליהן כאן לגבי גיוס, המשך שירות וקליטה חזרה למערכת הצבאית של אזרחים ושל חיילים בשירות.
גיא קונפורטי: הגופים האלה הם הרמטכ"ל וראש אכ"א שמוכרים כאן, פוקד כללי שהתפקיד שלו הוא להיות אחראי על מלש"בים – מועמדים לשירות ביטחוני –שלגביהם צריך לבחון מה קורה כי הוא גם אחראי לגבי מי שנמצא בדחיית שירות ואנשים שהם בגירים, כך שיכול להיות שהחוק הזה יהיה גם תקף לגביהם.
גיא קונפורטי: בנוסף לכך יש מחלקת הסגל שאחראית לקבל החלטות בנוגע למשרתי קבע ואנשים שמשרתים לטווח ארוך בצבא, וגורמי אכ"א שאחראים על נושא השלישות, הצבות וכדומה.
גיא קונפורטי: אלה הגורמים שמנויים כרגע.
תמי סלע: השאלה אם צריך יותר מהמרשם הפלילי.