GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ראובן קוגן: מה זה סעיף (ג)?
דוד רותם: שר המשפטים בהתייעצות עם שר הבינוי והשיכון ובאישור רשאי לקבוע הוראות לעניין קביעת רשימת שמאי הפינוי לרבות תנאים למחיקה ולהתליה מהרשימה.
ראובן קוגן: אתה אומר שזה לא יהיה וזה יהיה בתוך הכללים.
דוד רותם: כן, תמחק את הסעיף הזה.
דוד רותם: מחקנו את הסעיף.
דורית ואג: סעיף 7(ג).
דוד רותם: אין להם סמכויות לקבוע כללים.
דוד רותם: מה יקרה אם אחד השמאים האלה, יתברר לך שהוא קיבל שוחד?
דוד רותם: אתה יכול להפסיק את החברות, להתלות אותה?
דוד רותם: רק תגידו לי לפי איזה סעיף.
אלעזר במברגר: יש כאן הוראה יותר חמורה מלהעיף אותו מהרשימה.
אלעזר במברגר: יש כאן סנקציה של שלוש שנות מאסר.
דוד רותם: עזוב את שלוש שנות מאסר.
דוד רותם: הוא ישב בכלא וישלח לך את העוזר שלו כשמאי.
דוד רותם: יש לך כללים לזה?
דוד רותם: אין לך.
דוד רותם: קיבלתם.
דוד רותם: הורדתי את הסעיף.
דוד רותם: משגע אותי שאתם לא חושבים שאתם גם צריכים להקשיב לדברים הגיוניים וחכמים שאחרים אומרים לכם אלא הכל אצלכם כבר בפנים, למה?
דוד רותם: כי אתם רואים חוק ואתם אומרים שהכנו אותו, כך תאשרו אותו.
דוד רותם: הורדתי לך את סעיף (ג).
אלעזר במברגר: אני מזכיר את המנגנון הראשי כאן.
דוד רותם: הכל טוב ויפה.
דוד רותם: הורדתי את סעיף (ג).
אלעזר במברגר: אני מבין אבל אני רוצה להתייחס.
אלעזר במברגר: ההצעה שהעברנו לכאן הייתה הצעה אחרת.
אלעזר במברגר: היא דיברה על כך ששר המשפטים יבחר באופן עצמאי למעשה כמו שהוא עושה בסדרה מאוד ארוכה.
אלעזר במברגר: ביקשתם משהו יותר מובנה ויותר מקצועי ולכן הלכנו למודל הוועדה המייעצת.
אלעזר במברגר: אנחנו חושבים שזה מודל שהוכיח את עצמו ואנחנו מאמינים בו.
אלעזר במברגר: היה ותהיה כאן סיטואציה מהסוג שאדוני תיאר, של שמאי שנכשל בשוחד, אני חושב שבכלים המינהליים הרגילים של הוועדה היא יכולה לתת לזה מענה.
נעמה מנחמי: אני לא בטוחה.
נעמה מנחמי: הוועדה הזאת, לפחות לגבי שמאים מכריעים, כל הכללים האלה, לרבות התליה והוצאה מהרשימה והכנסה לרשימה, מופיעים כבר בחוק.
נעמה מנחמי: לבוא ולומר שכאן לא רק שזה לא מופיע בחוק, אלא זה אפילו לא מופיע בכללים, זה כלל אצבע לא ידוע.
אלעזר במברגר: יש מרחב פעולה מינהלי סביר של כל גוף מינהלי, כולל הוועדה המייעצת.
ראובן קוגן: הבנתי את ההערה.
ראובן קוגן: אני מבקש לצאת לרגע להתייעץ עם משרד המשפטים ולחזור.
דוד רותם: אתה יכול לדבר עם מי שאתה רוצה.
נעמה מנחמי: זה מוביל אותנו לשאלה האחרונה והסבוכה ביותר.
דוד רותם: חזרנו לשאלת המתחמים.
דוד רותם: המקבץ.
דוד רותם: כאשר עושה את זה קבלן, יזם, אין לי בעיה כי הוא קודם הולך להחתים את האנשים ואז הוא קובע את התוכנית.
דוד רותם: מה שמטריד אותי זה כאשר אתם, הרשות או משרד השיכון, עומדים מאחורי העניין כי אז הרצון לנצל קרקע הוא תמיד יותר גדול.
דוד רותם: אם אני יכול לעשות מקבץ של חמישה בתים שיושבים על חמישה דונם, אבל יש עוד בית אחד שיושב על דונם וחצי ויש בו ארבעה דיירים, אז אני מעדיף את זה על שישה וחצי דונם כי אני הרי רוצה לנצל קרקע והתחדשות עירונית.
סופה לנדבר: ובכן, עצם הפעולה של הוועדה להתחדשות עירונית היא כלהלן.
סופה לנדבר: במסגרת תנאי סף קודם כל, אי אפשר להגיש תוכנית שהמקבצים הם גדולים מ-48 יחידות דיור.
דוד רותם: 48 יחידות קיימות?
סופה לנדבר: קיימות.
סופה לנדבר: יותר מזה, יש לנו גם קריטריונים -  כי אף פעם אין לנו מספיק תקציב – איזה פרוייקט יש לו יותר סיכוי לקבל את המימון שלנו לתכנון.
סופה לנדבר: ככל שהמקבץ הזה הוא יותר קטן, יש בו פחות נקודות דיור, זהו קריטריון מהותי לקבלת תקציב תכנון.
סופה לנדבר: כלומר, יש לנו שם שני קריטריונים מובילים שביחד עם שמונים אחוזים מההערכה.
סופה לנדבר: ארבעים אחוזים, זאת ישימות כלכלית.
סופה לנדבר: ברור שככל שהפרוייקט הוא יותר ישים מבחינה כלכלית, הוא מקבל ציון יותר גבוה כי אנחנו לא רוצים לממן פרוייקטים שהם לא כל כך כלכליים, כי למה לתכנן אם לא יצא מה כלום.
דוד רותם: כמה שהוא יותר גדול, הישימות יותר גדולה?
סופה לנדבר: לא יותר גדול.
סופה לנדבר: לא. המתחם מחולק למקבצים יותר קטנים, כך הוא מקבל ציון יותר גבוה.
סופה לנדבר: כלומר, אם יש לנו למשל שני פרוייקטים זהים ובכל אירוע פינוי בינוי כזה יש למשל מאה יחידות דיור, צריך לפנות למשל 25 יחידות דיור, ולעומת זאת יש מתחם אחר גם עם מאה יחידות דיור, שבכל אירוע פינוי בינוי צריך לפנות עשר יחידות דיור.
סופה לנדבר: מי שמקבל את הציון הגבוה מבחינתנו, זה האירוע של עשר, שהמקבץ הוא יותר קטן.
סופה לנדבר: כלומר, מבחינתנו, אנחנו הרי מאוד מאוד רוצים שכל הפעילות שלנו תתבצע, שלא יהיו רק תוכניות, אלא שיהיה גם ביצוע.
סופה לנדבר: לנו ברור שככל שהמקבץ הוא יותר קטן, כך יש לו יותר סיכויים להתממש כי יש פחות הסכמות.
סופה לנדבר: מי שמושך לכיוון הזה של הגדלה – ולצערי הרב אלה ועדות מחוזיות כי הנושא של ישימות הפרוייקט לא מטריד אותן אלא הן רוצות שיהיה תכנון אולטימטיבי.
סופה לנדבר: אמנם אני ארכיטקטית ועוסקת בתכנון כל חיי, אבל אני יודעת שיש רק אויב אחד של הטוב והוא המצוין.
סופה לנדבר: זאת המציאות בה אנחנו חיים.
סופה לנדבר: אנחנו לא מחפשים את זה.
סופה לנדבר: גם ראשי הערים רוצים שהדברים יקרו.
סופה לנדבר: יש לנו מקרה קיים בפועל בשכונת המקשר בירושלים.
סופה לנדבר: יש שם מתחם מצוין, הם הציעו לקבץ את הבניינים הקטנים לשלושה בניינים חדשים – זה לא פרוייקט כל כך גדול – והוועדה המחוזית החליטה שזה יהיה רק לשניים.
סופה לנדבר: ברור שזה מגדיל את מספר ההסכמות לצערנו.
סופה לנדבר: לפעמים אני באה לוועדות המחוזיות כשמבקשים ממנו, אני נואמת נאומים, שיבינו את ההיבטים היישומיים אבל לא מעניין שום דבר.
דוד רותם: אנחנו כולנו רק בני אדם ומחר ישנו את הכללים ומחר את תפרשי.
סופה לנדבר: יש לי יורשים נפלאים.
דוד רותם: היורשים הנפלאים שלך גם כן יפרשו כי יציעו להם להיות שרי השיכון או משהו.
דוד רותם: אני רוצה להיות במצב שאני יודע כי אני הולך לשנות את אחוזי ההצבעה, ואז אני חושש מאותו בית רביעי או בית חמישי או הבית האחרון במתחם הזה שמכניסים אותו פנימה כי הוועדה המחוזית אומרת שנתפוס כבר עוד חתיכת שטח, ואז שם יש לי אנשים שאומרים שאם אפשר לעשות בלעדיהם, יעשו את זה בלעדיהם ושישאירו אותם בחוץ.
סופה לנדבר: דווקא המסלול ממנו אתה חושש, יש את שיתוף הציבור ואנחנו דורשים הוכחות ברורות שהפרוייקט הוצג לאנשים והם ידעו גם שהם יכולים להגיש התנגדות לתוכנית.
דוד רותם: כן, אבל התנגדות לתוכנית, מי יגיש את ההתנגדות?
דוד רותם: אותה גברת בת ה-82 שגרה בבניין הזה ועכשיו צריכה לקחת עורך דין שילך לייצג אותה?
דוד רותם: הרי היזם לא ייתן לה עורך דין.
סופה לנדבר: רצינו להציע משהו.
סופה לנדבר: הלא כללי הפעילות של הוועדה שלנו הם מאוד מאוד שקופים והם פתוחים באינטרנט ויותר מזה.
סופה לנדבר: אנחנו פשוט מממנים מנהל פרוייקט וכשהוא לא מבצע פעולות מסוימות, אנחנו עוצרים את התשלומים שלו.
סופה לנדבר: אנחנו נכניס לכללים שלנו סעיף שידרוש הגשת התנגדויות לכל אחד מהדיירים בשכונה, שיביא לנו הוכחות שכל אחד מהם קיבל את זה אישית.
דוד רותם: קיבלתי אישית אבל אני זקן ואני צריך עכשיו להגיש התנגדות.
דוד רותם: אין לי כסף, אין לי כוח, אני לא מסוגל להתמודד עם הבעיה הזאת שהיא בעיה קשה.
דוד רותם: אנחנו יודעים שועדות מקומיות, ועדות מחוזיות, התנגדויות, זה סיפור שלאנשים קשה להתמודד אתו.
סופה לנדבר: עובדה שיש הרבה מאוד התנגדויות.
יוסי נשרי: ברשותך, אנחנו דנים כאן בנושא שאתה מחפש איזשהו סעד לאותה גברת קשישה וקשת יום.
יוסי נשרי: בוא לא נשכח שאנחנו מדברים באותם מבנים שאינם ראויים ואינם עומדים בתקן של רעידת אדמה וחלילה וחס מחר יקרה איזשהו אסון, אותה גברת תהיה בתוך הבניין הזה.
יוסי נשרי: זאת אומרת, יש כאן רצון ציבורי, ממשלתי, יישובי, מוניציפאלי לשדרג את המבנים האלה כי המבנים לא עומדים בתקן.
יוסי נשרי: לכן המהלך הזה של פינוי בינוי לא רק בא למקסם את הרווחים של היזמים אלא להפך, הוא בא קודם כל – ואת זה אמרתי גם בדיון הקודם – לראות איך אנחנו מיטיבים עם התושבים.
יוסי נשרי: אותה גברת קשישה, אני מניח שיש לה צאצאים ויש לה את אותם ילדים שיכולים לדאוג לה.
דוד רותם: צא מתוך הנחה שאתה מניח לא טוב.
יוסי נשרי: יכול להיות שאני מניח לא טוב, אבל אני מניח שאני גם רוצה לשמור עליה במקרה של אסון.
יוסי נשרי: אז מה אני אומר לאותם אנשים שאומרים שהקריטריונים לא היו ואז הבית נהרס כי התעקשנו על מספר אחוזים כזה ואחר?
יוסי נשרי: להפך, אני חושב  שכן אפשר למצוא מנגנון, כמו שאמרה גברת סופיה, ללכת, ליידע אותה ולדאוג לכך שהיא תדע וכולם ידעו.
יוסי נשרי: אם אין לה כסף, אני מניח שמי שירצה לפעול ולדאוג לעניין הזה, ימצא את הדרך לדאוג אבל לא בגלל זה נעצור את כל הפרוייקט הזה, כי חבל, אנחנו חוטאים למטרה.
סופה לנדבר: החוק של הדייר הסרבן בפירוש אומר שאם ישנם אנשים שיש להם סיבות אובייקטיביות, השופט לא אמור לפסוק לגביהם.
דוד רותם: הסיבה האובייקטיבית היא לא שלא היה לי כוח ללכת להתנגד לתוכנית ולא היה לי כסף להתנגד לתוכנית.
סופה לנדבר: בנושא של קשישים, הצענו פתרונות.
סופה לנדבר: כפי שכבר אמרתי, יש לנו בתוך התהליך הזה גם פתרונות מאוד מאוד טובים.
סופה לנדבר: כלומר, הם לא חייבים לצאת לשנתיים או שלוש ולגור בשכירות כי זה מפחיד אדם מבוגר, אלא הם יכולים לעבור מיידית לדירה חלופית לפי בחירתם, או לבית אבות, וכמובן שנוצר פער בין מה שהגיע להם בגין הדירה החדשה לבין הדירה שבפועל הם עוברים עליה, שאולי היא בקומה יותר נוחה או שהיא ליד הבן או משהו כזה, והם יכולים לקבל את ההפרש בכסף מזומן וזה המקרה היחיד שהמדינה פוטרת ממסים הפיכת נדל"ן לכסף.
דוד רותם: קראתי שהולכים לפטור מכירת דירה שנייה ושלישית ממס שבח ועל ידי כך הולכים להוריד את מחירי הדירות.
קריאה: לתקופה של שנתיים.
דוד רותם: אתם יודעים מה יקרה בשנתיים האלה?
דוד רותם: מחירי הדירות הולכים לרדת בחמישים אחוזים לפחות.
קריאה: במאה אחוזים.
סופה לנדבר: אנחנו לא אחראים לזה.
דוד רותם: אני לא מבין, תגידו לי, זאת תוכנית של שר האוצר ושר השיכון.
דוד רותם: הולכים להוריד את המחירים בצורה דרסטית.
נעמה מנחמי: אני חושבת שאותנו מטריד, ואולי זאת הסיבה שהחוק הזה נמצא דווקא בוועדה הזאת, שיש כאן איזושהי אמירה שבעצם שליש מבעלי הדירות בבניין הופכים פתאום להיות סרבנים.
נעמה מנחמי: בעיניי הורדת הרף היא מאוד מאוד משמעותית, ההורדה הזאת משמונים אחוזים לשני שליש.
נעמה מנחמי: שליש מבניין הופכים להיות סרבנים ובעיניי זאת כן פגיעה מסוימת בזכות הקניין.
נעמה מנחמי: יש כאן בעייתיות.
סופה לנדבר: הכל כאן עניין של גודל.
סופה לנדבר: לפעמים שליש זה שתי דירות מתוך שש.
סופה לנדבר: ברור לגמרי שאם יש בית של 24 יחידות דיור, זה שונה מבית קטן, אבל אנחנו לא יכולים בכל דבר לסייג את זה אחרת.
יוסי נשרי: היושב ראש, אני רוצה לספר לך משהו.
יוסי נשרי: יש לנו מתחם בקריית אונו שהולכים לקדם אותו בפינוי בינוי.
יוסי נשרי: בתוך המתחם יש אחד שיש לו לא דירה אחת אלא יש לו חמש דירות.
יוסי נשרי: זאת אומרת, אם היום הוא סרבן, חמש דירות שלו, בן אדם אחד בלבד שרכש אותן במשך השנים כי הוא ידע שהפרוייקט הזה עתיד להיות התחדשות עירונית, פינוי בינוי, הוא יכול לתקוע פרוייקט שלם וזה אדם אחד.
דוד רותם: הוא נחשב כדירה אחת.
יוסי נשרי: לא. יש לו חמש דירות.
קריאה: הדירות מפוזרות בבניינים שונים.
יוסי נשרי: אחד כזה תוקע פרוייקט.
דוד רותם: הוא משלם לך ארנונה.
יוסי נשרי: הוא משלם ארנונה על דירה של 42 מטרים באזור הכי נמוך.
יוסי נשרי: אתה צודק.
סופה לנדבר: במשך די הרבה זמן ישבנו בפורום די רחב של אנשים שהתמודדו בהיבטים שונים של פינוי בינוי ואספנו את הדברים שיכולים איכשהו קצת להקל על התהליכים כי ברור שהתהליכים הם לא מספיקים.
סופה לנדבר: זה נכון שקיווינו שבנושא קידום תוכניות נצליח יותר טוב ממה שהצלחנו, וזה לא צריך לקחת שש שנים, אבל שם פחות הצלחנו.
סופה לנדבר: כל הדברים האחרים האלו, אנחנו בסך הכל מבקשים לבצע את השינויים האלה על מנת לעזור לתהליכים האלה שהם תהליכים מסואבים ואיטיים.
סופה לנדבר: ברוב המקרים המתנגד הוא אחד, הוא לא יותר מאחד, אבל לפעמים יש סיטואציה כזאת.
סופה לנדבר: אני בטוחה שאם יש 24 דיירים ויש שמונה מתנגדים, אף יזם לא ילך לפרוייקט כזה.
אלעזר במברגר: לנושא המהותי הזה של המיעוט מול הרוב שגם חוזר ועולה וכפי שאדוני אומר, אותה גברת שאין לה את הכוח ואת האמצעים להתנגד.
אלעזר במברגר: אני חושב שצריך לומר את הדבר הבא, שגם עלה בישיבה הקודמת על ידי חבר הכנסת חנין שתיאר את זה נכון.
אלעזר במברגר: יש כאן איזשהו ויכוח בין איזושהי תחרות זכויות, מצד אחד יש כאן את הזכות של האדם ביחידה השולית הזאת שלא רוצה להתפנות, יש את הזכות של הרוב שרוצה לקדם כאן איזשהו פרוייקט, ואני חושב שגם צריך לומר ביושר שהחלש יכול להימצא בשני המקומות וצריך לזכור את זה.
אלעזר במברגר: זאת יכולה להיות אותה גברת שנמצאת דווקא ביחידה שהיא רוצה מאוד להרחיב אותה, לשפץ אותה ולהתקין בה מעלית וכרגע מונע את זה ממנה דווקא מיעוט, אולי מיעוט סחטן, אולי מיעוט בעל אמצעים ובעל משאבים שיכול עכשיו לנהל איזשהו הליך משפטי כדי למקסם את התמורות שלו.
אלעזר במברגר: צריך לזכור שהחלש יכול להימצא בשני המקומות.
אלעזר במברגר: בדיוק לכן החוק עושה כאן איזשהו איזון והאיזון נקבע באיזושהי נקודה.
אלעזר במברגר: זאת נקודה ראשונה.
אלעזר במברגר: המיעוט יכול להימצא בשני המקומות.
אלעזר במברגר: לגבי השאלה האם יכול להיות שפרוייקט של עשרה דונמים יכול להיות גם על שבעה, אני מניח שזה יכול לקרות.
אלעזר במברגר: יכול להיות גם על חמישה ופרוייקט יכול להיות גם על שני דונם ואפשר גם בלי פרוייקט בכלל.
אלעזר במברגר: אף אחד לא מסתיר את זה שהחוק עצמו, מטרתו היא לעודד מתחמים מהסוג הזה, לעודד התחדשות עירונית וזאת בהחלט המטרה.
אלעזר במברגר: כלומר, אם יתקיימו תנאים הנדסיים ותכנוניים, ויש מתחם בגודל מסוים, גדול, שמתאים לדבר הזה ויש בו את הרוב שהחוק דרש, אז כן הפרוייקט הזה צריך לצאת לדרך.
אלעזר במברגר: זה מה שהחוק אומר.
דוד רותם: אני לא רוצה לתת לכם להקטין את הרוב הנדרש, כאשר זה פרוייקט שאפשר לעשות אותו בשלושה חלקים.
ראובן קוגן: שלושה חלקים של מה?
ראובן קוגן: זה בניין אחד.
ראובן קוגן: אנחנו מדברים רק על המצב שיש בניין אחד.
ראובן קוגן: אי אפשר לפצל את הבניין.
יוסי נשרי: יש מתחם.
יוסי נשרי: אנחנו מדברים על המתחם.
ראובן קוגן: זה כרגע לא הדיון.
ראובן קוגן: כל מה שאנחנו מדברים זה על מקבץ מוגדר ולא כמקבץ של כלל הבניינים שיוקמו באותו מתחם.
ראובן קוגן: מקבץ הוא מספר הבניינים שנדרש לפנותם כדי להקים בניין אחד.
ראובן קוגן: כלומר, כאן אין לי כבר משחק כי אחרת אני אצטרך הנדסית לפצל את הבניין.
נעמה מנחמי: זה מבנה חדש או מבנים חדשים.
ראובן קוגן: שדרושים כדי לפנות.
נעמה מנחמי: לא. יש לפנות כדי להקים מבנה חדש או מבנים חדשים.
נעמה מנחמי: אתה מוכן להוריד את הביטוי "או מבנים חדשים"?
דוד רותם: כן, תורידי את המבנים.
עינת גנון: יכול להיות מצב שלדוגמה יקומו שני בניינים על שתי חלקות שהיו בצורה אחרת.
ראובן קוגן: היושב ראש אומר בצדק שאתם באתם עם בקשה שמדברת על מצב מסוים שבו מבנה אחד, בשבילו צריך לפנות מספר בניינים.
ראובן קוגן: אם יש שני בניינים, כל אחד ייספר בנפרד.
ראובן קוגן: כלומר, אלה שלושה ואלה שלושה.
עינת גנון: בדיוק הדוגמה שסופיה נתנה קודם.
דוד רותם: ראובן צודק.
ראובן קוגן: פעם ראשונה בהיסטוריה של הוועדה הזאת שאומרים את זה.
דוד רותם: פעם ראשונה בוועדה הזאת נציג משרד האוצר אומר דבר הגיוני  ונכון.
עינת גנון: אבל הוא לא מתכנן, עם כל הכבוד.
עינת גנון: הדוגמה שסופיה נתנה קודם עם מתחם המקשר בירושלים היא בדיוק הדוגמה שמסבירה למה אי אפשר במקרה הספציפי הזה לקבל כי מקימים שם שני בניינים חדשים על ידי איחוד של שש או שבע חלקות.
עינת גנון: כלומר, צריך לפנות שישה-שבעה בניינים קיימים כדי לבנות שני בניינים חדשים.
עינת גנון: אי אפשר לבנות רק אחד.
דוד רותם: כל אחד מהם יהיה בנפרד.
סופה לנדבר: הוועדה המחוזית מונעת את זה.
דוד רותם: מבחינה תכנונית לא מעניין אותי מה שתעשו.
דוד רותם: מבחינת הרוב הדרוש, זה יחולק שלוש ושלוש.
סופה לנדבר: מה שהם אומרים זה שאנחנו לא מאפשרים לכם להוציא היתרי בנייה אם לא תבנו חניון אחד לכולם.
דוד רותם: את מבינה מה את אומרת לי?
דוד רותם: אתם, משרד הבינוי והשיכון הענק, גוף אדיר.
סופה לנדבר: אתה רואה את כל הצוות הענק שעוסק בפינוי ובינוי.
דוד רותם: המשרד, משהו ענק.
דוד רותם: שר וממשלה, הכל עומד מאחוריכם ואתם לא מצליחים עם הוועדה המחוזית ואתם רוצים שאותה גברת זקנה תריב עם הוועדה המחוזית.
סופה לנדבר: לא. זה לא.
סופה לנדבר: בוועדות ההתנגדויות מעמדה של אותה גברת זקנה הוא הרבה יותר חזק מאשר מעמד הממסד בדרך כלל.
סופה לנדבר: כלומר, הוועדה המחוזית, ועדת ההתנגדויות רואה בנו אשמים מלכתחילה.
סופה לנדבר: ועדות מחוזיות, יש להן שיקולים אחרים, תכנוניים לחלוטים ולא יישומיים, וזה מה שמעניין אותן.
ראובן קוגן: כבוד היושב ראש, אנחנו נמחק את המילה "מבנים" וזה בשביל להקים מבנה חדש.
דוד רותם: אני חושב שברגע זה פתרת את כל הבעיות שנשארו ואנחנו יכולים להצביע על הכל.
נעמה מנחמי: רק לשם הבהירות ושלא יאמרו אחר כך שהכנסתי בדבריי ביוזמתו משהו.
נעמה מנחמי: בסעיף 6, הנושא של חובות גילוי ושקיפות, סעיף (ג), אחרי "כאמור מצדו" אנחנו נוסיף "או מטעמו של היזם".
נעמה מנחמי: כלומר, זה לא היזם עצמו אלא גם מי שפועל מטעמו.
דוד רותם: אני עומד להצביע על החוק.
אלעזר במברגר: יש הערות שלא הוקראו.
אלעזר במברגר: האם אתה מצביע על הנוסח שמונח עכשיו על השולחן?
דוד רותם: איזה הערות לא הוקראו?
נעמה מנחמי: השלושה רבעים.
נעמה מנחמי: לא דנו בזה.
דוד רותם: זה נשאר שני שלישים.
אלעזר במברגר: היו הערות נוספות שלא הוזכרו כאן.
אלעזר במברגר: סעיף ניגוד העניינים שתוקן, סעיף 2א(ה).
אלעזר במברגר: אני לא חושב שזאת בעיה עקרונית שלי אלא לטעמי זה מאוד לא ברור ויש כאן גם כפילות מסוימת.
אלעזר במברגר: הייתי מציע שנקרא אותו ואולי גם תסבירו מה הוא אומר, אם אפשר.
נעמה מנחמי: מבחינת ניסוח, אנחנו ננסח אותו בנוסח אחר.
דוד רותם: נסח החוק ינסח אותו.
נעמה מנחמי: השאלה מה לא ברור.
אלעזר במברגר: שמאי פינוי בינוי לא יקבל טובת הנאה ממי שעניינו נדון בפניו.
נעמה מנחמי: או היה צד לדיון.
אלעזר במברגר: ולהערכה שנתן.
נעמה מנחמי: כלומר, יכול להיות שלא התקיים איזשהו דיון.
אלעזר במברגר: אז עניינו נדון בפניו.
אלעזר במברגר: אז מה מוסיף הסיפא על הרישא?
נעמה מנחמי: יכול להיות שזה מיותר.
דוד רותם: בניסוח יורידו את זה.
דוד רותם: זה העניין של השנתיים.
אלעזר במברגר: בסדר.
אלעזר במברגר: אם אלה ענייני נוסח, אני מסכים ולא צריך להתעכב על זה.
נעמה מנחמי: הורדנו את סעיף (ג) לגבי 7(ג) לתקנות?
נעמה מנחמי: יש לנו גם הסתייגויות?
דוד רותם: יש לנו הסתייגויות, כן.
נעמה מנחמי: יש לנו הסתייגויות של מרצ ושל סיעת חד"ש.
נעמה מנחמי: ההסתייגויות די חופפות כך שנעשה אותן יחדיו.
נעמה מנחמי: הסתייגות ראשונה לסעיף 59: הסעיף יימחק ויועבר לוועדת חוקה חוק ומשפט של הכנסת להמשך חקיקה שלא במסגרת הצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנים 2011 ו-2012.
דוד רותם: אני צריך להצביע על זה?
דוד רותם: זאת החלטה שאני קובע בסדר היום, איך אני מנהל את הדיונים.
דוד רותם: אם אני אחליט לפצל או לא.
דוד רותם: לא חשוב, נצביע.
דוד רותם: ה צ ב ע ה     ההסתייגות לא התקבלה
נעמה מנחמי: סעיף 59(1)(א), שתי הקבוצות מציעות שסעיף (1)(א) יימחק.
דוד רותם: אני מצביע על ההסתייגות.
נעמה מנחמי: סעיף 59(1)(ג), ההסתייגות אומרת: ההגדרה מקבץ לפינוי בינוי ומקבץ, תימחק.
דוד רותם: אני מצביע.
נעמה מנחמי: לסעיף 59(ד): אחרי סעיף קטן (ד)(2) יבוא סעיף (3) וייאמר בו: יהיה מקום להתייחס לרוב של שני שלישים בלבד רק כאשר הבניין מהווה חלק אינטגרלי מפרוייקט פינוי בינוי שבלעדיו אין אפשרות ליישם את הפרוייקט.
נעמה מנחמי: מצד סיעת חד"ש יש הסתייגויות לנושא הרוב.
נעמה מנחמי: הסתייגות אחת לגבי רוב מיוחס, תשע עשיריות מכלל הדירות במקבץ שבבעלותם ארבע חמישיות מהדירות בכל בית במקבץ.
נעמה מנחמי: הסתייגות נוספת היא לרוב מיוחס לעניין כדאיות כלכליות, ארבע חמישיות מהמקבץ שבבעלותם שני שלישים מהדירות בכל בית.
נעמה מנחמי: עוד הסתייגות שגם היא נוגעת לסעיף 59(ה) שגם שם יהיה מקום להתייחס לרוב של שני שלישים בלבד כאשר הבניין מהווה חלק אינטגרלי מפרוייקט פינוי בינוי שבלעדיו אין אפשרות ליישם את הפרוייקט.
דוד רותם: הורדנו את המבנים.
נעמה מנחמי: לסעיף 59(1), הצעה של מפתח אחיד.
נעמה מנחמי: הפיצוי שיינתן לבעלי הדירות המיועדות לפינוי בינוי באותו מקבץ יהיה אחיד.
נעמה מנחמי: פיצוי בשיעור שונה שעניינו התאמת הפיצוי הנדרש לצרכיו הייחודיים של הדייר לא תיחשב כפעולה בניגוד לאמור בסעיף קטן (א).
דוד רותם: ההסתייגות לא התקבלה     	הכנסנו את זה בדרך אחרת.
נעמה מנחמי: יש כאן הצעה לעילת סירוב נוספת של סיעת חד"ש, סעיף 5. עסקת הפינוי בינוי איננה צודקת ביחס לבעל הדירה המסרב בהתחשב במאפייניה של הדירה ובמיקומה או בהתחשב בנסיבות העניין.
דוד רותם: זה ממילא מופיע בחוק.
נעמה מנחמי: מופיע בצורה שונה.
נעמה מנחמי: אני לא קוראת הסתייגויות של דברים שהכנסנו לתוך החוק.
נעמה מנחמי: סעיף 59(3)(2)(ב)(ד2), הצעה לעניין תקופת האכשרה של שמאי שיכול להיכנס לפנקס.
נעמה מנחמי: גם את הסעיף הזה תיקנו אבל לא בדיוק אותו דבר ולכן אני מקריאה את ההסתייגות.
נעמה מנחמי: הוא שמאי רשום בפנקס שמאי המקרקעין במשך שבע השנים האחרונות לפחות ועסק בפועל ברציפות או לסירוגין במשך חמש שנים לפחות בשמאות מקרקעין בנושאים כאמור בפרקים ח', ח1 או ט' לחוק התכנון והבנייה.
דוד רותם: ה  צ ב ע ה     ההסתייגות לא התקבלה
נעמה מנחמי: לסעיפי התקנות.
נעמה מנחמי: הצעתם היא להוסיף אחרי המלים "בהסכמת שר הבינוי והשיכון", "באישור ועדת החוקה חוק ומשפט".
נעמה מנחמי: בעצם הוספנו את זה להוציא את סעיף (ג) שנפל.
נעמה מנחמי: עד כאן.
דוד רותם: ה צ ב ע ה     החוק אושר פה אחד     	תודה רבה.
דוד רותם: על סדר היום הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – העדפת תוצרת הארץ), התשס"ז-2007 של חברת הכנסת שלי יחימוביץ ואחרים.
דוד רותם: זאת הצעת חוק שהוגשה עוד בכנסת הקודמת ואנחנו החלנו עליה דין רציפות בתקווה שהיא תתואם.
דוד רותם: אני מבין שיש תיאום.
שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אנחנו בתום ארבע שנות עבודה על החוק הזה, קרוב לארבע שנים.
שלי יחימוביץ': החוק שמונח בפניך הוא חוק מסגרת.
שלי יחימוביץ': התוכן שלו יצוק בתקנות שגם עליהן יש הסכמה מוחלטת בין המציעים ובין המשרדים.
שלי יחימוביץ': אנחנו אמנם בהליך טכני של אישור לקריאה שנייה ושלישית, אבל אי אפשר להמעיט בחשיבותו של החוק הזה שגם יגן על אלפי מקומות עבודה בענף הטקסטיל וגם ייצר אלפי מקומות עבודה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שזה חוק מאוד חשוב והוא מחייב את הצבא, את המשטרה ואת שירות בתי הסוהר לעשות את המובן מאליו - שחבל שאנחנו נדרשים לחוקק בשבילו - לרכוש את הטקסטיל שלהם בישראל.
שלי יחימוביץ': יש לזה גם משמעות לאומית, גם משמעות תעסוקתית, גם משמעות ציונית, גם משמעות חברתית ואני באמת אעשה במליאה, אחרי שזה יוצבע, אבל אני רוצה להודות לכל הנוכחים כאן על שיתוף פעולה מפליג ומרחיק הלכת.
שלי יחימוביץ': כל הקרדיטים יינתנו במועדם במליאה.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שכרגע, בגלל ההסכמות, לא נותר לנו אלא להשלים את החוק.
דוד רותם: אני חושב שהראייה שלך לטווח ארוך בכל מה שקשור לציונות ולתעסוקה, ראויה להערכה.
דוד רותם: לכן, כפי שאת יודעת, לחצנו על העניין של הרציפות, כדי שנגיע להסכמה.
אלעזר שטרן: אני אעיר שבנוסח הכחול הצעת החוק הייתה נראית לגמרי אחרת.
אלעזר שטרן: כל ההסדר שבהצעת החוק שעברה קריאה ראשונה, לפי הסכמות כל הצדדים הועברה לתקנות שיוגשו מאוחר יותר לוועדה.
אלעזר שטרן: מעשה מה שנשאר בהצעת החוק, אלה רק שני סעיפים.
אלעזר שטרן: סעיף אחד הוא העניין של הרחבת ההסמכה שבחוק לקבוע תקנות לעניין העדפת תוצרת הארץ בתחום הטקסטיל, ותקנה שנייה היא חובת התקנת תקנות.
אלעזר שטרן: כלומר, כיוון שנוסח התקנות פחות או יותר מוסכם, כדי לא לעכב את התהליך, אנחנו נחייב את הממשלה להגיש את התקנות לאישורה של הוועדה תוך שלושים ימים מיום תחילת החוק.
אלעזר שטרן: סוגייה אחת ניסוחית עקרונית שכן צריך להעיר עליה.
אלעזר שטרן: בנוסח התקנות המוסכם שהסכימו עליו יש בעצם שני הסדרים: הסדר אחד שמדבר על העדפת תוצרת הארץ לגבי המשרד לביטחון פנים ושם יש העדפה של תחום המחיר, באמת המידה של המחיר.
אלעזר שטרן: לעומת ההסדר של מערכת הביטחון, שם יש לא רק העדפה בתחום המחיר אלא הגבלה של מציע שאינו מציע מתוצרת הארץ מלהשתתף במכרז.
אלעזר שטרן: הייעוץ המשפטי של הוועדה סבר שבשביל לאפשר התקנת תקנות שקובעות הסדר כזה, צריך שבנוסח החוק תחודד ההסמכה המתאימה לעניין הזה וייכתב לא רק העדפה, כפי שכתוב היום, אלא ייכתבו במפורש המלים הגבלת מכרזים למציעים של תוצרת הארץ.
אלעזר שטרן: משרדי הממשלה מתנגדים לניסוח הזה מהנימוקים שלהם, שהם יפרטו מיד.
אלעזר שטרן: ההצעה שלהם היא להשאיר את הנוסח שהם הציעו בלי התוספת שאני הוספתי של הגבלת מכרזים, להשאיר את הנוסח כפי הם הציעו ומאוחר יותר בתקנות לשנות את הדבר כך שלא ייווצר מצב שהתקנות יהיו אולטרה וירס.
אלעזר שטרן: אני מציע שמשרד המשפטים והאוצר יציגו את הנושא.
חנן ארליך: כפי שציין היועץ המשפטי לוועדה, אנחנו סבורים שיש להשאיר את הנוסח שהוסכם עליו.
חנן ארליך: למעשה אנחנו רואים את תיקון החקיקה הזה כמעין הבהרה של הסעיף הקיים כבר בחוק שמאפשר  התקנת תקנות שנוגעות להעדפת תוצרת הארץ ואנחנו אכן רוצים להיצמד לנוסח הקיים שלדעתנו הוא מספק.
חנן ארליך: פרשנות משפטית סבירה יכולה להכניס ולכלול בנוסח הקיים גם את כל מה שכרגע קבוע בנוסח שהוסכם עליו בתקנות ולכן אין צורך לשלב הרחבות ושינויים לסעיף הזה שעוסק בהעדפת תוצרת הארץ.
דוד רותם: אתם אומרים שהפרשנות של היועץ המשפטי לממשלה אומרת שהתקנות שיקבעו שמציעים שאינם תוצרת   הארץ במכרזים מסוימים לא יוכלו להשתתף, לא תהיה חריגה מסמכות.
אלעזר שטרן: כאן יש מחלוקת.
דוד רותם: אתם מצהירים את זה שברור לכם שאם תוגש עתירה ותהיה איזושהי בעיה עם הנושא, אתם תסכימו לשינוי באופן כזה כדי שזה יהפוך את זה ללא חריגה מסמכות.
חנן ארליך: אני כרגע לא יכול להתחייב על הליכים עתידים ומה בית המשפט יקבע.
דוד רותם: לא, אמרתי אם.
חנן ארליך: עמדתנו המשפטית הנוכחית היא שנוסח התקנות כפי שהוסכם מתאים והולם את נוסח הצעת תיקון הסעיף הנוכחית.
אלעזר שטרן: כאן יש מחלוקת בפרשנות.
דוד רותם: יש מחלוקת.
דוד רותם: הם מופיעים בבתי המשפט כשהם לא בשביתה.
אלעזר שטרן: אני אקריא את הנוסח.
אלעזר שטרן: עשיתי כאן תיקוני ניסוח קלים כדי להתאים את זה לתבניות הרגילות שיש בחוק.
אלעזר שטרן: 1.	תיקון סעיף 3א     בתקופה שמיום תחילתו של חוק זה ועד תום שנתיים מהיום האמור, יקראו את סעיף 3א(א)(1) לחוק חובת המכרזים התשנ"ב-1992 (להלן – החוק העיקרי) כך: לאחר המלים "(בחוק זה – אזור)" יבוא "ורכישת טקסטיל עבור מערכת הביטחון ומהמשרד לביטחון פנים".
אלעזר שטרן: 2.	חובת התקנת תקנות     תקנות לפי סעיף 3א(א((1) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, לעניין רכישת טקסטיל עבור מערכת הביטחון והמשרד לביטחון פנים, יוגשו לאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת תוך שלושים ימים מיום לתחילתו של חוק זה.
דוד רותם: אושר פה אחד     	החוק התקבל פה אחד.
דוד רותם: יעלה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: על סדר היום הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – איסור פרסום שמות קטינים בהליכים אזרחיים), התשס"ט-2009, הצעתם של חברי הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שלי יחימוביץ, אופיר אקוניס, אילן גילאון, אלכס מילר, מירי רגב.
דוד רותם: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, תסבירי לנו מה החוק ועל מה אנחנו מדברים.
אורלי לוי אבקסיס: כבוד היושב ראש, אני שמחה שאנחנו מקיימים עכשיו עוד דיון בנוגע לחוק שאמור לתקן איזושהי לקונה.
אורלי לוי אבקסיס: באמת המטרה הראשונית שלו הייתה להגן על קטינים, גם בסדרי דין אזרחיים, כי בפלילי הם כבר מוגנים ודואגים לפרטיות שלהם ודואגים לא לפרסם כל פרט שיכול לחשוף אותם.
אורלי לוי אבקסיס: גם אם הרצון שלנו באמת ממקום טוב, אבל חשיפת פרטים יכולה להוות משהו מביך, גם משהו שיכול לפגוע באותם ילדים.
אורלי לוי אבקסיס: בהליך האזרחי יש הרבה פעמים גם נגזרת של הליך פלילי, לצערי הרב מה שקורה בעיקר בעידן הטכנולוגי היום, שכאשר אתה מגיש שם, פתאום עולים וצפים כל מיני נתונים שנדונים בהליך האזרחי שהם פועל יוצא.
אורלי לוי אבקסיס: לדוגמה, אם הוא נאנס, איזה דברים עברו עליו, דברים שמעידים על מצבו הנפשי, הגופני, האם יש לו תופעות כאלה ואחרות, האם הוא מטופל ובאיזה תנאים.
אורלי לוי אבקסיס: את הדברים האלו אנחנו רוצים לחסום.