GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית מררי: "השימוש במרשם יתועד בתקנות בדרך שיקבע השר בתקנות.
עמית מררי: "
דוד רותם: על איזה סעיף אתם רוצים את זה?
עמית מררי: לגבי הסעיף כולו – כול השימוש במרשם לגבי כל הגורמים - - -
דוד רותם: מקובל עלי, ובלבד שהחוק הזה לא ייכנס לתוקפו עד שהתקנות לא יהיו.
רחל גוטליב: התקנות פשוטות.
דוד רותם: כל כך הרבה תקנות פשוטות – ביום רביעי קיבלתי בקשה לקיים אתמול דיון בתקנות נורא פשוטות שכבר עובדים עליהן שנה וחצי כדי להעביר את בקרי הגבול ממשרד הפנים, וזה נהיה דחוף מאתמול להיום.
דוד רותם: אני יודע איך זה נורא פשוט תקנות.
דוד רותם: עד הישיבה הבאה אני רוצה לראות תקנות.
לילה מרגלית: לא לגמרי ברור למה המידע שבמרשם הזה דרוש למשטרה לצורך ביצוע חקירות מעבר למידע שנמצא במרשם הפלילי.
דוד רותם: תיכף נגיע למשטרה, אז נגיע לזה.
דוד רותם: נשאר רק לסיים את (ג)(1).
רותי אלדר: אם דנים על זה, צריך לדון גם על גורמים נוספים אולי בקהילה - - -
נעמה מנחמי: נסיים קודם את הסעיף שאנחנו דנים בו כרגע.
תמי סלע: בפסקה (1), אם אני מבינה נכון, יישאר לנו "קצין הפיקוח וכל תפקיד אחר".
תמי סלע: יכול להיות שברישה אפשר להסתפק בלכתוב "המרשם יהיה פתוח בפני הגורמים והם יהיו רשאים לקבל ממנו מידע", ויהיה סעיף קטן אחר שמתייחס לקבלת מידע על-ידי גורמים שמבצעים תפקידים לפי החוק, על-פי החוק, על-פי שאילתה שמתייחסת לעבריין מין מסוים, ואת זה נצטרך לנסח.
רחל גוטליב: (ג)(1) נמחק ובמקומו יהיה סעיף התקנות.
תמי סלע: (2) זה הסעיף שמתייחס למשטרה ולמשטרה הצבאית.
תמי סלע: כרגע הוא מנוסח "המשטרה והמשטרה הצבאית, באמצעות מורשי גישה שייקבעו בפקודות משטרת ישראל ובהוראות קצין משטרה צבאית ראשי – אם המידע דרוש לצורך גילוי עבירות, חקירתן או מניעתן, או לצורך גילוי עבריינים והעמדתם לדין".
תמי סלע: ו"לעניין זה" יש פה הגדרות.
תמי סלע: "גילוי עבירות, חקירתן או מניעתן" זה כולל גם הפרה של צו פיקוח, כי היא מהווה בעצמה עבירה, אבל אני מעלה שאלה האם לא כדאי, כמטרה בפני עצמה, גם להכניס פה את המטרה של אכיפה או מניעת הפרה של צווי פיקוח שהיא מטרה מרכזית גם של תפקוד המשטרה בהקשר הזה.
תמי סלע: זה עניין אחד.
דוד רותם: חשוב אכיפת צווי פיקוח.
רחל גוטליב: לכתוב "לרבות".
תמי סלע: דיברת על גישה פתוחה לחלוטין למרשם, ויש פה שאלה, האם לא צריך לעשות הבחנה בין כל שוטר שנמצא בניידת, שאולי לא כדאי שיראה את כל המרשם, אלא יוכל פר אדם שהוא עוצר לקבל מידע לבין אותם אנשים שהם מורשי גישה, שהם במשטרה, שכן תהיה להם גישה כזאת.
תמי סלע: לאוכלוסייה יותר רחבה אנחנו מאפשרים גישה לכל המרשם, ויהיו גם אנשים שיהיו מעוניינים בו, לשלם בשביל לקבל את המידע הזה, לשאול.
תמי סלע: חבר של השוטר רוצה לקבל מידע על איזה מישהו שיש לו חשד לגביו, אז בכל זאת לראות את כל המרשם פתוח בפניו זה משהו רחב, הוא הרבה יותר רחב מלהכניס תעודת זהות לגבי מישהו שעצרת ולראות אם הוא עבריין מין מפוקח, כן או לא.
אלי אפללו: דווקא לעשות את זה יותר פתוח ולא כל כך סגור, לראות את התמונות, איך הם נראים.
אלי אפללו: אם המרשם סגור, שוטר מתייחס רק לאדם אחד, ושוטר צריך לראות - - -
דוד רותם: מה אתה רוצה, ששוטר בניידת יקבל את כל מאגר התמונות?
אלי אפללו: אם הוא מבקש שם ספציפי – בסדר, אבל אם הוא לא רוצה שם ספציפי ורוצה לדעת, אי-אפשר לדעת, הוא לא יכול לעצור כל אדם ולשאול אותו.
אלי אפללו: שוטר צריך לראות, קודם כול שתהיה לו תמונה חזותית שלו.
דוד רותם: נעשה דבר אחר, נעשה אלבום, ולכל שוטר יהיה אלבום כיס של כל העבריינים...
אלי אפללו: זה לא מצחיק.
אלי אפללו: אני לא מדבר על אלבום, אני מדבר על כך שחשוב ששוטרים ידעו על המאגר הזה, שנמצא.
אלי אפללו: האנשים האלה שמפקחים – הרי ביחידת הפיקוח יש להם את זה.
אלי אפללו: מה היתה הכוונה?
אלי אפללו: הכוונה, שתהיה עזרה ליחידת הפיקוח, בגלל הכמות "הגדולה" שיש ביחידת הפיקוח.
אלי אפללו: הכוונה היתה שיחידת הפיקוח תיעזר במשטרה.
אלי אפללו: אנחנו מדברים רק על מספרי תעודת הזהות, ואנחנו עוד לא יודעים מה ואיך.
אלי אפללו: אני חושב שהיה ראוי שהאנשים האלה שהם ברמת מסוכנות גבוהה, שהם פצצות מתקתקות – הרי לא לכל עבריין מין צריך שתהיה גישה – לאלה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שחשוב שלשוטרים תהיה אפשרות להסתכל ולדעת, ולא רק לפי תעודת הזהות.
אלי אפללו: חוץ מאשר תעודת הזהות, כששוטר עוצר ומבקש ממנו תעודת זהות, צריך שתהיה לו אפשרות גישה חזותית לאנשים האלה.
אלי אפללו: תאמין לי, ברגע שיש תמונה חזותית זו לא בושה, האנשים האלה הם בושה.
אלי אפללו: השוטרים יוכלו להיכנס ולראות חזותית איך הם נראים, לא צריך ללכת עם אלבום  תמונות.
אלי אפללו: צריך שתהיה להם גישה לראות אותם.
אלי אפללו: וכאשר הם עושים סיור, הם מסתובבים, יש להם יתרון גדול כשהם כבר יודעים איך הם נראים.
אלי אפללו: זאת דעתי, אדוני היושב-ראש.
דוד רותם: אני רוצה להבין איך אתה רוצה שזה יתבצע.
דוד רותם: נוסע שוטר בניידת והוא רואה מישהו.
דוד רותם: איך אתה רוצה שזה יקרה?
אלי אפללו: נגיד שהוא גר בעפולה.
אלי אפללו: זה מקום מגורי - - -
דוד רותם: בעפולה אין עברייני מין...
אלי אפללו: לצערי ראיתי אתמול בטלוויזיה רב מסוים.
אלי אפללו: אני לא יודע מיהו.
אלי אפללו: אני מקווה שזה לא מי שאני מכיר, אבל לא חשוב.
אלי אפללו: ברגע שהוא מקיש עפולה, ותהיה אפשרות למיין רק את עברייני המין של העיר - - -
דוד רותם: הוא כותב עפולה, ויש לו 370 תמונות לדוגמה.
דוד רותם: מה אתה רוצה שהוא יעשה?
דוד רותם: הוא יתחיל לעבור תמונה-תמונה?
אלי אפללו: לא. הוא יכול לעבור תמונה-תמונה, הוא יכול להסתכל.
אלי אפללו: זה לא אסון גדול.
אלי אפללו: והאפשרות השנייה, שתהיה לו אפשרות דרך מספר תעודת זהות.
דוד רותם: מספר זהות – בסדר.
דוד רותם: השאלה שלי באיזה מקרה הוא יבדוק תמונה-תמונה?
יצחק קדמן: הוא רואה מישהו מסתובב ליד בית ספר באופן חריג.
אלי אפללו: הוא לא צריך לעצור כל אחד ולהגיד: תן לי תעודת זהות.
אלי אפללו: הוא צריך לראות חזותית איך הוא נראה.
אלי אפללו: והוא יודע, ברגע שהוא עבר פעם, פעמיים, שלוש על ה-300 איש האלה, כמו שאתה אומר, תהיה לו תמונת מצב.
דוד רותם: בקיצור, אתה רוצה שכל שוטר יוכל להיכנס למאגר.
אלי אפללו: כל שוטר, כמו שאמרת, תהיה לו אפשרות להיכנס למאגר הזה.
אלי אפללו: זה הכלי היחיד שיכול לעזור ליחידת הפיקוח.
אלי אפללו: אם לא עשינו את זה, מה עשינו?
אלי אפללו: ניתן ליחידת הפיקוח, שיהיו לה כמה אלפים של שוטרים, ואז אני אוכל להיות שקט יותר.
אלי אפללו: במצב של יחידת הפיקוח, לצערי, כמה שהיא טובה, כמה שהיא יעילה, וכמה שהיא עושה עבודה נהדרת, בלי העזרה הגדולה של משטרת ישראל, יהיה קשה מאוד ולא נוכל לפקח עליהם בצורה רצינית ולא נקבל את התוצאה שאנחנו רוצים.
נירית להב-קניזו: אני מהייעוץ המשפטי במשטרת ישראל.
נירית להב-קניזו: אנחנו באמת רואים את תפקידנו כפי שרואה אותו חבר הכנסת אפללו, להכפיל את הכוח שעומד לרשות יחידת הפיקוח, בהיות השוטרים שלנו - - -
יצחק קדמן: את לא רוצה להכפיל.
יצחק קדמן: את יודעת כמה יש להם?
נירית להב-קניזו: להיות מכפיל כוח שלהם בהיות השוטרים שלנו פרוסים בכל רחבי הארץ בפריסה בוודאי הרבה-הרבה יותר גדולה מזאת של יחידת הפיקוח.
נירית להב-קניזו: אנחנו זקוקים לגישה הישירה כפי שזה מתנהל היום, כפי שהחוק כיום.
נירית להב-קניזו: אנחנו מקבלים העתק של הפרטים מתוך המאגר לתוך המערכות המשטרתיות שלנו ומשלבים את המידע הזה במערכות.
נירית להב-קניזו: לא באופן חשוף לכולם, אלא על-פי כללי גישה לצורך ביצוע התפקיד.
נירית להב-קניזו: לשם דוגמה, המידע הזה משולב במערכת שאנחנו קוראים לה "מערכת הכרזות", שבה יש מידע על אנשים, מידע מיוחד.
נירית להב-קניזו: למשל, עבריין נמלט, דרוש לחקירה, עבריין מין בפיקוח.
נירית להב-קניזו: המידע הזה מועבר בצורה מצומצמת למחשוב הניידות שלנו, הוא מועבר כאינדיקציה שהעבריין הוא עבריין מין בפיקוח, וכאשר סייר פוגש אדם בתנאים שמעוררים את חשדו מסיבות כלשהן  או בבדיקה שגרתית, למשל, שוטר תנועה שעוצר אותו לבדיקת מסמכים, הוא מקליד את תעודת הזהות שלו ועולה לו אינדיקציה שמדובר בעבריין מין בפיקוח.
נירית להב-קניזו: כדי לקבל את תנאי הפיקוח שלו, וזו הזדמנות לראות שהוא לא עובר על תנאי הפיקוח שלו, הוא יוצר קשר עם התחנה, והתחנה יכולה לראות את תנאי הפיקוח.
נירית להב-קניזו: היה והאדם באופן ההתנהלות שלו לא חרג מתנאי הפיקוח, ואין שום סיבה נוספת לעכב אותו, מברכים אותו לשלום והוא נשלח לדרכו.
נירית להב-קניזו: אם הוא לא עומד בתנאי פיקוח זה או אחר נשקל המשך טיפול בהתאם לטיב העבירה.
נירית להב-קניזו: בחלק גדול מהמקרים, בהתאם לנוהלי העבודה, נוצר קשר עם קצין הפיקוח שאחראי עליו, ואופן ההתנהלות מול אותו עבריין מין מתואם ביחד.
אלי אפללו: האם לא היה עוזר שלשוטרים היתה גישה חזותית לגבי כלל העבריינים שנמצאים תחת פיקוח והם בסיכון גבוה?
נירית להב-קניזו: אנחנו מקבלים גם את התמונות שנמצאות במאגר - - -
אלי אפללו: אני מסכים שאצלך יהיו תמונות, אבל שלשוטר תהיה אפשרות גישה.
נירית להב-קניזו: התמונות האלה מוכנסות למערכות המשטרתיות שמחזיקות תמונות.
אלי אפללו: כאן שמעתי שרק לפי תעודת זהות, ואת צריכה לבדוק אותו, ואז לקבל את המידע.
אלי אפללו: אני מתכוון למידע חזותי.
אלי אפללו: האם שוטר, ברגע שהוא נכנס לקוד הזה – עברייני מין בסיכון גבוה, זאת אומרת, שהם תחת פיקוח – הוא יכול לראות חזותית כמה יש ומי הם?
נירית להב-קניזו: התמונות שאנחנו מקבלים מאותו מאגר משולבות למערכת התמונות המשטרתית.
נירית להב-קניזו: שוב, לפי כללי גישה, בהתאם לחוקים, ואז ניתן להציף תמונות לפי פרמטרים שונים, ואז גם התמונות האלה שמגיעות מאותו מאגר, אם הן עומדות בכללי הגישה - - -
אלי אפללו: לא נתת לי תשובה.
רחל גוטליב: לפי הצורך.
נירית להב-קניזו: לפי הצורך, כן.
אלי אפללו: אני שואל שאלה אחרת.
אלי אפללו: את אומרת "לפי הצורך", ואתם קובעים את הצורך.
אלי אפללו: אנחנו פה רוצים להבין מה הצורך, איך אתם מגדירים, מה הקריטריונים של הצורך הזה.
נירית להב-קניזו: נניח שבוצעה עבירה וניתן תיאור של חשוד ואנחנו רוצים לאתר מיהו החשוד, יש לנו מערכת ממוחשבת שניתן להזין לתוכה פרמטרים להציף - - -
אלי אפללו: אני לא מדבר על עבירה, אני מדבר על פיקוח.
אלי אפללו: יש הבדל בין מה שאת אומרת שתפקידה של משטרת ישראל אם יש עבירה, אם יש משהו.
אלי אפללו: אני מדבר על פיקוח, ובפיקוח אני מדבר על אלו שרוצים לדעת מי אלה.
אלי אפללו: לא תמיד אנחנו יכולים לעצור ולבקר את כל אלה ברחוב.
אלי אפללו: איך אפשר יהיה שאני, שוטר, אדע לפי שכונה, לפי משהו, שתגדירו פרמטר יותר רחב?
דוד רותם: חבר הכנסת אפללו, סליחה, אני עושה הפסקה לעשר דקות, כי אני צריך להקים ועדה משותפת בוועדת הכנסת.
דוד רותם: (הישיבה נפסקה  בשעה 10:25)     	(הישיבה נתחדשה בשעה 10:50)
דוד רותם: נשמע קודם כול את יחידת הפיקוח.
שלי הרפס-גרינברג: יש לנו נוהל משותף עם משטרת ישראל, והנוהל הזה מאוד ברור ואומר, שמבחינה מודיעינית אנחנו מעבירים למשטרת ישראל את כל התמונות, לכל קצין מודיעין מרחבי, מחוזי, תחנתי, יש שלל מפוקחים, והוא יודע בדיוק איפה הם גרים וכל הפרטים שהוא צריך.
דוד רותם: השאלה היא אחרת, מה שביקש חבר הכנסת אפללו זה, שאם ניידת סיור בכביש הבקעה עוצרת נהג, שהם גם יוכלו לראות תמונה ולא רק לפי תעודת זהות.
נירית להב-קניזו: אם יורשה לי להשלים לגבי העניין הזה, במחשוב הניידות עולות תמונות, הן עולות לפי קריטריון של עדכניות,  כלומר, אם במשטרה יש לי תמונה יותר עדכנית לגבי אותו אדם, אז תעלה לי התמונה המשטרתית ולא התמונה שהגיעה אלי מהשב"ס.
נירית להב-קניזו: כששוטר בניידת פוגש אדם קונקרטי, הוא מקבל אינדיקציה שמדובר במפוקח, הוא מקבל את התמונה שלו והוא יכול לקבל מידע עשיר יותר באמצעות יצירת קשר לתחנה.
דוד רותם: את אומרת שאין בעצם בעיה.
דוד רותם: מה שמעלה חבר הכנסת אפללו, יש לזה פתרון במצב הקיים.
נירית להב-קניזו: נכון.
נירית להב-קניזו: האופן שבו החוק מנוסח, ואנחנו מבקשים לשמר, הוא, שלמשטרה תהיה גישה ישירה למרשם הזה, וזה יאפשר לנו את כל הדברים האלה, לרבות שיתופי הפעולה ברמת המודיעין.
דוד רותם: לאנשים מסוימים במשטרה.
נירית להב-קניזו: בוודאי.
לילה מרגלית: זה עדיין אומר שכל שוטר סיור ידע שמדובר במפוקח.
דוד רותם: אכן, כן.
לילה מרגלית: השאלה אם זה סביר, האם זה לא צריך להיות על-פי שאילתה ספציפית של השוטר בשטח?
לילה מרגלית: שוב, אם אנחנו מבקשים שהמשטרה תעשה את הפיקוח במקום יחידת הפיקוח, זה עניין אחר, אבל המטרה היא שיחידת הפיקוח תעשה את הפיקוח.
דוד רותם: אנחנו רוצים שהמשטרה תעזור ליחידת הפיקוח.
לילה מרגלית: כדי לעזור ליחידת הפיקוח, אם רוצים לדעת לגבי אדם מסוים, די שיקישו תעודת זהות ויבררו.
דוד רותם: זה מה שקורה בפועל.
נירית להב-קניזו: לדוגמה, תנאי הפיקוח קובעים שאותו אדם לא אמור לצאת ממקום מגוריו אחרי השעה 21:00 בערב.
נירית להב-קניזו: אני פוגשת אדם ברחוב.
נירית להב-קניזו: איך תהיה לי אינדיקציה שאני צריכה לשאול את מאגר עברייני המין?
שלי הרפס-גרינברג: תקישי תעודת זהות.
נירית להב-קניזו: אם, כשאני מקישה תעודת זהות עולה לי אינדיקציה שהוא עבריין מין בפיקוח, אני ניגשת לתנאים שלו, כתוב שם שמשעה 21:00 בערב הוא אמור להיות בכתובת מגורים מסוימת, הוא באותו זמן לא נמצא בה, כנראה שהוא ביצע עבירה על צו הפיקוח, ואני ממשיכה להתנהל לפי הפקודות.
לילה מרגלית: יכולות להיות סיטואציות שונות שאדם יצטרך להיות בבית אחרי השעה 21:00 בערב.
לילה מרגלית: למשל, במסגרת חלופה למעצר הוטל עליו תנאי שהוא צריך להיות בבית בשעות הערב.
לילה מרגלית: השאלה, אם לא כדאי היה לחשוב על אפשרות שהתנאי הזה ייוודע למשטרה, אבל העובדה שמדובר בעבריין מין בפיקוח - - -
לילה מרגלית: יש חשש ששוטר סיור, שיודע שמדובר בעבריין מין בפיקוח, יפעל נגד האיש הזה באופן אחר.
לילה מרגלית: יש חשש לניצול לרעה.
דוד רותם: אני לא חושש משוטרים שיפעלו בכוונה.
דוד רותם: צריך להגן על זכויות האדם, אבל עד גבול מסוים.
דוד רותם: לא צריך לפגוע בשוטרים – שהוא יפעל נגדו בדרך אחרת, בגלל שהוא ידע כך וכך.
דוד רותם: גם לשוטר יש זכויות אדם, ואחת מזכויות האדם היא שלא נאשים אותו סתם.
לילה מרגלית: ברור לא להאשים באופן ספציפי - - -
דוד רותם: את מאשימה את כולם.
דוד רותם: אם היית מאשימה אחד, מילא, אבל את מאשימה את כולם.
לילה מרגלית: כל הרעיון בהבניית סמכויות מראש באופן ספציפי, ועל-פי הצורך הספציפי נובע מכך, שכאשר אוכלוסייה גדולה של אנשים מקבלת גישה למידע מפורט, קיים חשש אינהרנטי לניצול לרעה.
לילה מרגלית: לא מכיוון שצריך להאשים את השוטרים שהם אנשים פחות טובים מאנשים אחרים, אלא מכיוון שככל שאוכלוסייה שיש לה גישה למרשם גדולה יותר, כך גדלה באופן אינהרנטי הסכנה לשימוש לרעה.
אלי אפללו: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים.
אלי אפללו: הם אלה שמנצלים את חופש הפרט לרעה.
אלי אפללו: עברייני המין הם אלה שפוגעים – לא כל עבריין מין, אלה שרמת המסוכנות שלהם הכי גבוה – ולאלה עוד נשמור על חופש הפרט, לא ניתן למשטרה לדעת תחת הכיסוי של חופש הפרט?
אלי אפללו: אנחנו פוגעים באזרחים ומאפשרים פצצות מתקתקות בכך שאנחנו נמנע כל מיני אפשרויות משוטרים שעושים את עבודתם נאמנה, עוד מעט תגידו שגם ליחידת הפיקוח לא יהיה.
אלי אפללו: כמה שיותר אנשים שיהיה להם - - -
אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אני אסיים.
אלי אפללו: כמה שיותר אנשים שבאמת עושים את העבודה יעמדו כל התנאים לרשות.
אלי אפללו: כדי למנוע את הפגיעה, אנחנו צריכים לעזור להם שיעזרו לנו.
דוד רותם: המצב הנוכחי היום, לפי מה שאני מבין, הוא כזה, שלתחנות המשטרה יש האלבומים האלה, יש להם התמונות, והם יכולים לעיין בזה.
תמי סלע: לא לכל שוטר, לאנשים מסוימים.
דוד רותם: לא לכל שוטר, אבל יש לתחנות, וכשצריך את העיון, אפשר לעיין בזה, כך שלא צריך להרחיב את המצב הקיים.
אלי אפללו: כוונתי היתה כן להרחיב, כדי שלשוטרים תהיה אפשרות לראות את זה בסיור.
תמי סלע: לפי הצורך.
אלי אפללו: הוא צריך שתהיה לו אפשרות להעלות את זה בכל מיני פרמטרים, למשל, מגורים בשכונה כזאת וכזאת.
אלי אפללו: כמו שאמרתי, אם שוטר עושה סיור בשכונה מסוימת, והוא רוצה לדעת מי האנשים בעלי רמת מסוכנות גבוהה מאוד, הוא יקיש את זה, והוא יוכל לראות - - -
דוד רותם: הוא יפנה ליחידת סיור והוא יגיד: רבותי - - -
תמי סלע: אם יש חשד למשהו.
דוד רותם: אם יש לו חשד.
אלי אפללו: הוא לא צריך שיהיה לו חשד, הוא צריך להיזהר.
דוד רותם: אנחנו לא רוצים שכל שוטר יסתובב בכיס עם כל התמנות של כל העבריינים ושהוא יחליט מתי הוא ישתמש בזה ומתי לא.
דוד רותם: אם הוא נשלח למשימה ואומרים לו: אדוני, היום אתה צריך לעקוב אחרי עברייני מין, ייתנו לו את הפרטים שהוא צריך לדעת.
דוד רותם: אי-אפשר להרחיב את זה עד הסוף.
אלי אפללו: לשוטרים גם כך אין משימות שהם יכולים לעשות את זה.
אלי אפללו: לצערי הרב גם שוטרים אין מספיק במדינת ישראל.
דוד רותם: חבר הכנסת אפללו, בשבוע שעבר הצבעתי על כל מיני הסתייגויות על התקציב, לא ראיתי שהגשת הסתייגות להוסיף שוטרים.
אלי אפללו: נכון, אבל הצבעתי בעד ההסתייגות שלך.
אלי אפללו: תזכור את זה, זה חשוב.
אלי אפללו: תמכתי בהסתייגות שלך.
אלי אפללו: אני אוסיף ואומר לך: אדוני, ברגע שאין מספיק שוטרים, לא למשטרה ולא ליחידת הפיקוח, כדי לעזור להם לבצע את המשימה, זה צריך להיות משהו ליד הסיור שלהם.
אלי אפללו: הרי אתה לא יכול להגיד ליחידת הסיור הזאת: תעשו פיקוח עכשיו על אנשים אלה ואלה.
אלי אפללו: ברגע שיש להם את התמונה, אם הם נתקלים באדם, הם צריכים לדעת מי זה.
אלי אפללו: אם הם ייתקלו בו והם לא יודעים מיהו, זה לא עוזר כלום.
רותי אלדר: אתה מצפה שהשוטר יזכור את התמונות שהוא ראה בשבוע האחרון וכשהוא נוסע בסיור שלו הוא יבחין באדם ו - - -
אלי אפללו: אם הוא נמצא, למה לא?
דוד רותם: אתם תנסחו את הסעיף.
תמי סלע: כרגע מדובר פה על מורשי גישה.
תמי סלע: יכול להיות שיותר נכון, לפי מה שאנחנו שומעים פה מהתיאור, לדבר על הרשאות גישה, שהן יהיו ככל שהמידע דרוש לצורך מילוי התפקיד או בהיקף הנדרש לשם כך, ובפקודות של המשטרה - - -
דוד רותם: זה גם עונה על הדרישות של חבר הכנסת אפללו.
אלי אפללו: זה עונה, אבל לא פותר את הבעיה שציינתי.
תמי סלע: כל הזמן דיברנו על השימוש של המשטרה.
תמי סלע: לא דיברנו על המשטרה הצבאית, לצורך מה הם צריכים, והאם בכלל יש להם היכולת להשתמש במידע.
תמי סלע: יש פה נציגים של המשטרה הצבאית.
דוד רותם: בואו נשמע את המשטרה הצבאית.
גיא קונפורטי: ראשית, למשטרה הצבאית, נכון להיום, יש גישה על-פי החוק, הממשקים המחשוביים מול קציני הפיקוח כרגע עוד לא קיימים, זה משהו בתהליך עבודה.
גיא קונפורטי: אנחנו מקווים להסדיר את זה, כמובן כמה שיותר מהר.
דוד רותם: אולי אתם צריכים גם כן תקציב, אז אנחנו נטפל לכם בזה.
גיא קונפורטי: תקציב נצטרך בטוח.
דוד רותם: מערכת הביטחון, יש לה בעיות תקציביות, זה אנחנו יודעים...
גיא קונפורטי: בכל מקרה, היישומים של החוק בצבא הם בכמה רבדים.
גיא קונפורטי: ראשית, המגע של המשטרה הצבאית עם אוכלוסייה אזרחית הוא מגע שקיים.
גיא קונפורטי: המשטרה הצבאית היום יוצאת לעתים למבצעי אכיפה יחד עם משטרת ישראל, לעתים היא מסייעת למשטרת ישראל, בין אם זה בחקירות מצ"ח משותפות ובין אם זה באכיפת תנועה או חיפושים או כל דבר אחר.
גיא קונפורטי: לכן הם באים במגע עם אוכלוסייה אזרחית פחות או יותר באותו היקף כמו שמשטרת ישראל מגיעה, ככל שזה נוגע לתפקידם.
גיא קונפורטי: שנית, גם הנושא של חקירות מין שמבוצעות בצבא.
גיא קונפורטי: יש חקירות של עבירות מין בצבא.
גיא קונפורטי: למרבה המזל אין הרבה, אבל הן קיימות, ולכן גם הגישה מתחייבת בשל החקירות.
יצחק קדמן: יש היום חיילים שהם בפיקוח יחידת הפיקוח?
גיא קונפורטי: זה לא בדיוק חיילים בצבא, אבל יכול להיות למשל אדם במילואים, שיזומן לצבא כשיש עליו צו פיקוח לצורך העניין.
אלי אפללו: יש אבסורד.
אלי אפללו: הרי במשרד הפנים, אם מחליטים לשלול לך את הרישיון מסיבות של עבר פלילי או מסוכנות, שוללים לך את הרישיון - - -
אלי אפללו: כן,כן, אני אומר באחריות אם את לא יודעת.
אלי אפללו: שוללים רישיונות נשק, משיקול שהאדם הזה לא יכול לשאת נשק.
דפנה ביינוול: לכל הזמן.
אלי אפללו: אבל הוא מגיע למילואים, ושם הוא מקבל נשק.
אלי אפללו: והיו עשרות מקרים שאנשים עם הנשק מצה"ל, ששללו להם את הרישיון, הרגו אנשים.
אלי אפללו: אני משליך את זה על מה שאני שואל.
אלי אפללו: מה כוונתכם לעשות כשרמת המסוכנות של האנשים האלה גבוהה, והמספרים מראים שיש היום 60, וזה יעלה ל-1,000 ואולי גם יגיע ל-2000?
אלי אפללו: מה בכוונתם לעשות, האם האנשים האלה יוזמנו למילואים, האם ישתחררו מהמילואים?
אלי אפללו: הייתי רוצה לדעת, ברשותך.
גיא קונפורטי: ראשית, כרגע אני עוד לא יכול לתת תשובה, כי זה נושא שבדיוק עלה לדיון.
גיא קונפורטי: אנחנו דנו בזה גם בדיון המקדים לקראת ישיבת הוועדה.
גיא קונפורטי: זה נושא שהוצף בצבא, ואני מאמין שיימצא לזה פתרון מסוים, אבל כמובן, שהצעד הראשון הוא לתת לצבא את המידע הדרוש, על מנת לדעת להבחין בין אדם שהוא עבריין מין בפיקוח או עבריין מין, נקודה, לבין מי שהוא לא.
גיא קונפורטי: בין היתר זה נעשה על-ידי הגישה למאגר שאמור לתת את הכלים למערכת הצבאית לעשות את ההבחנה הזאת.
גיא קונפורטי: היום אני יכול לספר שזה עובד למשל לגבי מי שיש בו חשד או הרשעה בעבירת אלימות במשפחה.
גיא קונפורטי: יש מנגנון שהוא עובד, ולפי הנוהל משטרת ישראל מעבירה דיווח על מישהו שיש כלפיו חשד או הרשעה בעבירת אלימות במשפחה, והאדם הזה נגרע, למעשה, מודיעים ליחידה שלו שהאדם הזה נגרע ממצבת המילואים, והוא לא מזומן למילואים.
יצחק קדמן: יותר טוב שיהיה במילואים מאשר בבית.
דורית ואג: אבל אז יש לו נשק.
גיא קונפורטי: זה מנגנון שכרגע קיים, והוא עובד.
גיא קונפורטי: אני לא יודע אם זה אותו מנגנון שיוחל גם בעקבות החוק הזה, זה משהו שייבחן וייבדק.
דוד רותם: פה אתה מדבר על דברים שונים.
דוד רותם: אפשר להעביר דיווח מיחידת הפיקוח אל הצבא, כדי שהצבא ידע מי מפוקח, ואז הוא יוריד אותו מרשימת אנשי המילואים.
דוד רותם: למה המשטרה הצבאית, לצרכיה, צריכה להיכנס למאגר ולקבל מידע?
גיא קונפורטי: כמו שאמרתי, המטרות הראשוניות, כמו כלפי המשטרה, זה סיוע ליחידת הפיקוח לאכוף את צווי הפיקוח.
דוד רותם: תגיד לי איפה זה בסמכות הצבא.
דוד רותם: כשאתם עוזרים למשטרה ואתם בודקים באיזו מהירות נסעתי, זה מילא, אבל איפה אתם עוזרים למשטרה?
גיא קונפורטי: זה גם במקרים שמנסים למנוע כמובן.
גיא קונפורטי: זה משהו שיכול לקרות, אדם שנמצא כרגע בשירות צבאי, מילואים או סדיר, יכול, באותה מידה, להפר תנאים של צווי הפיקוח גם במסגרת הצבאית.
גיא קונפורטי: למשל, אם נאסר עליו לנהוג ברכב אחרי שעה מסוימת, ויש חיילים שלוקחים לפעמים רכב יחידה בשעה שאסור לו לנהוג, יוצאים מהיחידה ועושים מה שעולה על דעתם, מי שתופס אותם בסופו של דבר זו המשטרה הצבאית ולא משטרת ישראל.
דוד רותם: אתה מדבר על איש מילואים או על איש קבע?
גיא קונפורטי: גם וגם.
דוד רותם: אם הוא איש מילואים, הם ידווחו לכם "הנה רשימה של מפוקחים", ואתם ממילא תגרעו אותם משירות המילואים.
גיא קונפורטי: אני לא יודע אם נגרעו לחלוטין, יכול להיות שיהיו להם הגבלות מסוימות.
דוד רותם: הם יגידו לכם גם את תנאי הפיקוח.
דוד רותם: למה אתם צריכים להיכנס למרשם?
גיא קונפורטי: כמו שציינתי, באותה מידה כמו המשטרה – בהנחה שיהיה ממשק שהוא ישיר – אדם שהמשטרה הצבאית תיתקל בו, נניח ברחוב, במבצע אכיפה, או לחילופין בצבא, הוא ייעצר בגין ביצוע עבירה מסוימת.
גיא קונפורטי: הם יוכלו לקבל את המידע במקום, מידע זמין.
דוד רותם: אם תהיה לכם רשימה שהם ידווחו לכם בכל חודש מי נכנס לפיקוח, ואז יהיה לכם קלסר, ונגיד שתפסתם את משה יעקובוביץ’, אתם מסתכלים, אתם רואים שהאיש הזה בפיקוח, אתם יודעים מהם תנאי הפיקוח, נגמר הסיפור.
דוד רותם: למה אתם צריכים את האפשרות להיכנס לכל אלה שלא רואים את הצבא בכלל?
דוד רותם: הם לא אנשי מילואים.
גיא קונפורטי: ראשית, חלק מהתנאים, גם בחוק, שיהיו הנחיות פנימיות לנושא בצבא, ומן הסתם שההנחיות האלה יהיו מוגבלות לגבי דרישה ספציפית, לפי תעודת זהות, לפי שם, לפי צורך ספציפי, מורשי גישה מוגבלים.
גיא קונפורטי: כלומר, הגישה תהיה מוגבלת.
גיא קונפורטי: המטרה של המאגר, אני מאמין גם כלפי המשטרה, זה לייעל את כל הנושא של המידע.
גיא קונפורטי: גם אם קציני הפיקוח יעבירו את המידע באופן שוטף למשטרה, אם המידע זמין במאגר הזה, זה חוסך המון זמן והתנהלות יומיומית מול קציני הפיקוח, גם למשטרה הצבאית וגם למשטרת ישראל.
אלי אפללו: אני לא חושב.
דוד רותם: רבותי, יש צורך לנסח את הסעיף הזה שונה למשטרה הצבאית ושונה למשטרה.
דוד רותם: אלה דברים שונים לחלוטין.
רחל גוטליב: זה היה בחוק.
רחל גוטליב: זה קיים בחוק הנוכחי.
רחל גוטליב: אבל אני מסכימה, ויכול להיות שצריך לעשות מחשבה מחדש לגבי המשטרה הצבאית, כי זה ממש לא דומה למשטרה, שזה נמצא במאגר המידע המודיעיני.
רחל גוטליב: פה השימוש הוא מאוד ממוקד.
אלי אפללו: נקודתי.
רחל גוטליב: אולי נשווה את המשטרה הצבאית לאותם גורמי טיפול שלגביהם יש אפשרות לשאילתה.
רחל גוטליב: אולי העברת מידע רק לגבי עצם היותו של אדם מפוקח.
קריאה: לכן צריך לשנות את הסעיף הזה.
אלי אפללו: לא לגבי שאילתה, כי הם לא יכולים לשלוח לכל אחד שאילתה.
רחל גוטליב: הם יקבלו מידע בדבר היותו של אדם תחת פיקוח, וזהו.
רחל גוטליב: וכל מידע נוסף ייעשה באמצעות פנייה, אולי למשטרה.
תמי סלע: אולי ליחידת הפיקוח.
אלי אפללו: מי שנמצא תחת פיקוח.
אלי אפללו: על זה אנחנו מדברים.
אלי אפללו: על זה הם צריכים לקבל את המידע.
דוד רותם: מכיוון שהכול כפוף להוראות קצין משטרה צבאית ראשי, האם התחלתם להכין אותן?
גיא קונפורטי: התחילו הדיונים על זה מול מפקד מצ"ח ומול המשטרה הצבאית.
דוד רותם: מתי זה יהיה כתוב?
גיא קונפורטי: בהקדם האפשרי.
דוד רותם: כשאתה אומר "בהקדם האפשרי" זה אחרי שאני גומר לחוקק את החוק או לפני?
גיא קונפורטי: אם צריך לפני, זה יהיה לפני.
דוד רותם: הייתי רוצה לראות אותן לפני.
תמי סלע: לגבי (ג1), למעשה, הממשלה הודיעה שהיא רוצה למחוק את הסעיף הזה, אבל לגבי חלק מהגורמים הוא כן רלוונטי.
תמי סלע: הוא לא רלוונטי לגבי המשטרה ולגבי יחידת הפיקוח – קבלת מידע על-פי בקשה מפורטת שקולטת את הפרטים של המבקש ואת המטרה הספציפית – אבל יכול להיות למשל, לגבי המשטרה הצבאית ולגבי בעלי התפקידים האחרים - - -
דוד רותם: את (ג1) תשאירו.
דוד רותם: זה שאתם רוצים לשנות פה, זה בסדר.
דוד רותם: גם אני ארצה להרחיב אותו ולשנות.
דוד רותם: אני מנהל בית ספר ואני עומד לקבל שרת, ואני רוצה לקבל מכם מידע.
לילה מרגלית: קיים החוק שמחייב לקבל אישור.
דוד רותם: רבותי, אני יודע.
דוד רותם: אני רוצה לקבל מידע.
דוד רותם: אני יכול לפנות?
דוד רותם: אני רוצה להכניס קצת מהחוק האנגלי לעניין הזה.
רחל גוטליב: זה לא קשור ל(ג1).
רחל גוטליב: (ג1) מדבר על אלה שיהיו זכאים, והדרך לקבלת המידע.
דוד רותם: קחו בחשבון שאני - - -
תמי סלע: צריך לשנות אותו, כי אין ספק שלגבי המשטרה זו לא בקשה פרטנית, וגם לא לגבי יחידת הפיקוח, אבל התיעוד כן צריך להיות בכל מקרה.
רחל גוטליב: לכן חשבנו לכתוב לגבי כולם בהוראה של תקנות, ואמר היושב-ראש שהוא רוצה לראות את התקנות לפני.
רחל גוטליב: נביא את זה לפני.
תמי סלע: אלה התיקונים המוצעים לסעיף 19.
תמי סלע: סעיף (ד) הוא סעיף קיים, שלא מוצע לשנות בו.
תמי סלע: הוא אומר מתי נמחקים הפרטים מן המרשם.
תמי סלע: (א) זה לגבי אדם שזוכה מביצוע עבירת המין ו-(ב) זה בתום 10 שנים מסיום תקופת הפיקוח שהוטלה על עבריין המין כאמור בפרק זה, כשהמשמעות היא לגבי בעלי מסוכנות גבוהה, וזה יכול להגיע במקסימום עד 30 שנה אם תקופת הפיקוח הוארכה ל-20 שנה, ולגבי כל היתר, כולל אגב, מסוכנות בינונית-גבוהה, זה יכול להגיע ל-15 שנה, כי תקופת הפיקוח המקסימלית היא חמש שנים – זה לפי סעיף אחר – ולא יותר מזה.
דוד רותם: השאלה לגבי סעיף 14, כי לגבי עבריין מין שמסוכנתו גבוהה ניתן להוציא צווי פיקוח נוספים עד 20 שנה, אלא אם כן נמחק מהמרשם הפלילי.
דוד רותם: לפי תקנות השבים הוא יימחק קודם מהמרשם הפלילי.
תמי סלע: ההישארות במרשם הזה היא לפי הארוך מביניהם, או שזה נמחק קודם במרשם הפלילי או שהוא עדיין בפיקוח.
דוד רותם: לא כתוב פה שזה לפי הארוך יותר.
נעמה מנחמי: אפשר להסתכל בסעיף 14.
תמי סלע: זה לא יישאר במרשם הזה יותר ממה שיופיע במרשם - - -
דוד רותם: יפה, זה בדיוק העניין.
דוד רותם: במרשם הפלילי, כמה זמן אחרי ההרשעה שלי, אני נמחק?
רחל גוטליב: תלוי בעבירה.
דוד רותם: קחו את החמורות.
דוד רותם: אדם שמסוכנותו גבוהה זה בטח - - -
לילה מרגלית: תלוי בתקופת המאסר, כי ההתיישנות היא לפי תקופת המאסר.
דוד רותם: זה בסדר, אבל מה שקורה, שגם הפיקוח הוא בדרך כלל אחרי המאסר, ולא לפני כן.
תמי סלע: התקופה המרבית של צו הפיקוח גם לגבי מסוכנות גבוהה, אם יש מחיקה מהמרשם, זה מוגבל בתקופה הזאת.
אלי אפללו: כמה זמן?
תמי סלע: תלוי בחומרת העבירה.