GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אם אני רוצה להיות נוכל, אם השמאי המעריך רוצה, או החברה, או מישהו רוצה להיות שם נוכל, אתה יודע במעטפות - - -
ראובן קוגן: ברור שזה עניין של מראית עין.
דוד רותם: אתה מדבר אתי על נוכלים.
אלעזר במברגר: יש גם דין פלילי במדינת ישראל.
ראובן קוגן: איך אמרנו?
ראובן קוגן: צדק גם צריך להיראות.
דוד רותם: לכן מה אכפת לי אם זה שנה או שנתיים?
דוד רותם: אם אתה אומר: אני אתן לך טובת הנאה בעוד שנתיים, הוא עבריין.
אלעזר במברגר: יש גם עניין של איזון בהיבט של מראית עין, כמו שהוזכר כאן.
אלעזר במברגר: אתה לא יכול שיומיים אחר-כך הוא יעבוד.
אלעזר במברגר: יש כאן איזון מסוים.
אלעזר במברגר: החוק עושה איזונים.
ראובן קוגן: מה ההצעה, אדוני היושב-ראש?
דוד רותם: חבר'ה, אני רק מעלה בעיות, הצעות אני לא מנסח.
כרמית יוליס: למיטב זכרוני, בדקנו את זה בעבר, אבל אין לי עכשיו תשובה סדורה בעניין הזה.
כרמית יוליס: השווינו את זה לחקיקה אחרת שקיימות בה הוראות כאלה.
דוד רותם: בישיבה הבאה תגידו לי לאיזו חקיקה השוויתם.
כרמית יוליס: לדעתי זה לחוק שירות המדינה.
כרמית יוליס: כלומר, השווינו את זה דווקא לרף יחסית גבוה, למי שהיה עובד מדינה.
כרמית יוליס: אני לא בטוחה, אבל אני יכולה לבדוק את זה.
דוד רותם: רק תקימי לי ועדה כמו שיש בשירות המדינה שיכולה לקצר את תקופת הצינון, מה שהיא עושה כמעט באופן אוטומטי.
נעמה מנחמי: היינו רוצים שתחזרו ותבדקו את נושא ניגוד העניים בכללו, מאחר שיש כאן פערים גדולים מאוד בין השמאי המכריע לבין השמאי המעריך מבחינת הסדרי ניגוד העניינים.
ארז כהן: זה משהו אחר לגמרי.
ארז כהן: אני רוצה להבהיר לוועדה, אין קשר חד חד ערכי בין הדברים.
נעמה מנחמי: לשמאי מכריע כתוב שהוא לא יכול להעסיק מישהו שיש לו ניגוד עניינים.
נעמה מנחמי: אני לא חושבת שיש מניעה לכתוב את זה גם לשמאי מעריך.
ארז כהן: שמאי מכריע סוגר את משרדו, זה לא המקרה כאן.
דוד רותם: תוסיפו פה לשר המשפטים "באישור ועדת החוקה".
נעמה מנחמי: "באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט" אחרי המלה "שר המשפטים".
אלעזר במברגר: לעניין הרשימה?
דוד רותם: "רשאי לקבוע כללים לעניין סעיף זה".
דוד רותם: אני רוצה את הכללים אצלי לאישור.
ראובן קוגן: למה?
דוד רותם: בנושא הזה אני כמו שר האוצר, בכל מקום שמדובר בכללים שנוגעים לחוק, אני רוצה לאשר אותם.
דוד רותם: זה כמו שר האוצר שבכל מקום שמדובר במשכורת, רוצה להיות.
ראובן קוגן: בכסף.
דוד רותם: בכל מקום שמדובר בכללים אני רוצה להיות.
ראובן קוגן: זה דיונים בממשלה, לא בין הממשלה בפרלמנט.
דוד רותם: אין שום בעיה, אני רק צריך לאשר את זה.
דוד רותם: בממשלה תעשו מה שאתם רוצים.
ראובן קוגן: האם הסוגיה הזאת היא סוגיה לדיון ציבורי?
דוד רותם: כללים שקובע שר המשפטים זה דבר לבדיקה בפרלמנט.
אלעזר במברגר: זה יהיה קצת חריג בנוף החקיקתי - -
אלעזר במברגר: - - כי בדרך כלל דברים מהסוג הזה, הרוב לא מגיעים לוועדה.
דוד רותם: הרוב מגיע לוועדה.
אלעזר במברגר: אני חושב שהרוב לא מגיע, אפשר גם לבדוק.
נעמה מנחמי: אין שום בעיה, בואו נבדוק את הנושא, חבל לבזבז את הזמן של כולם פה.
אלעזר במברגר: שוב, אנחנו מאוד נזהרים לא להכביד על המנגנון.
דוד רותם: אין שום בעיה, אל תכבידו על המנגנון.
דוד רותם: אין לי מה לעשות ממילא...
כרמית יוליס: "(ו) שמאי מעריך המטפל בעניין שעלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים, בניגוד להוראות סעיף קטן (ד), דינו – שלוש שנות מאסר.
דוד רותם: מה עם סעיף קטן (ה)?
כרמית יוליס: אנחנו יכולים לבדוק את זה.
דוד רותם: אין שום בעיה, תבדקו.
כרמית יוליס: לא נראה לי שצריכה להיות בעיה.
כרמית יוליס: "רשימת שמאים מעריכים 2ב.
כרמית יוליס: (א) שר המשפטים, בהסכמת שר הבינוי והשיכון, יקבע רשימה של שמאי מקרקעין הכשירים לכהן כשמאים מעריכים (בחוק זה – רשימת השמאים המעריכים); לא תיקבע רשימה כאמור אלא אם כן נעשתה פנייה לשמאי מקרקעין, בדרך של פרסום בעיתון ובאתר האינטרנט של משרד המשפטים ומשרד הבינוי והשיכון, לצורך הגשת מועמדות להיכלל ברשימת השמאים המעריכים; לעניין זה, "פרסום בעיתון" – כמשמעותו בחוק התכנון והבנייה.
כרמית יוליס: (ב) שמאי מעריך ייכלל ברשימת השמאים המעריכים לתקופה של חמש שנים, או עד הגיעו לגיל 70, לפי המוקדם.
כרמית יוליס: (ג) רשימת השמאים המעריכים תפורסם ברשומות.
כרמית יוליס: (ד) מי שנתקיימו בו כל אלה, כשיר לכהן כשמאי מעריך: 	(1) הוא אזרח ישראלי או תושב קבע בישראל; 	(2) הוא שמאי הרשום בפנקס שמאי המקרקעין במשך שבע השנים שקדמו למינויו לפחות, ועסק בפועל, במשך חמש שנים רצופות לפחות, בשמאות מקרקעין; 	(3) הוא לא הורשע בעבירה אשר מפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן - - -."
נעמה מנחמי: אני רוצה להספיק אותך.
נעמה מנחמי: שתי הערות.
נעמה מנחמי: האחת, "רשימת השמאים המעריכים תפורסם ברשומות".
נעמה מנחמי: מה לגבי פרסום באתרי האינטרנט, שהיום הם קצת יותר נגישים, כפי שלמדנו בתחום אחר שעסקנו בו?
כרמית יוליס: אין לנו בעיה עם זה.
נעמה מנחמי: נוסיף "אתר האינטרנט של משרד המשפטים ומשרד השיכון"?
נעמה מנחמי: עוד הצעות למישהו?
אלעזר במברגר: זה בסדר.
ראובן קוגן: זה ב-gov.il, זה בסדר.
ראובן קוגן: שניהם אותו דבר.
נעמה מנחמי: לגבי סעיף (ג)(2), אתם כתבתם "הוא שמאי הרשום בפנקס שמאי המקרקעין במשך שבע השנים שקדמו למינויו לפחות, ועסק בפועל, במשך חמש שנים רצופות לפחות, בשמאות מקרקעין".
נעמה מנחמי: אני קצת מתקשה להבין את הדרישה של חמש שנים רצופות, בפרט כשההוראה המקבילה בשמאי מכריע מדברת על חמש שנים רצוף, או לסירוגין, מתוך שבע שנים.
נעמה מנחמי: למה עשיתם את השינוי.
דוד רותם: אני גם לא מבין למה אפשר להתמנות לשופט רק אם יש לך חמש שנים רישיון בעריכת דין, ואתה לא צריך לעסוק בפועל בזה גם יום אחד.
כרמית יוליס: זה לא מצב רצוי.
כרמית יוליס: אנחנו רוצים שמאים שיעסקו בשמאות.
דוד רותם: זה לא מצב רצוי, תתקנו את חוק בתי המשפט.
נעמה מנחמי: איך הגעתם לשינוי הנוסח כאן?
אלעזר במברגר: שוב, אנחנו רוצים אנשים שיעבדו בזה בפועל, ולכן הדגש.
נעמה מנחמי: אם אני רשומה כבר שבע שנים או 20 שנה, ולפני ארבע שנים עשיתי הפסקה של שנה.
נעמה מנחמי: למה זה פוסל אותי?
אלעזר במברגר: למה זה לא רלוונטי?
אלעזר במברגר: עשית הפסקה של שנה ומן הסתם - - -
נעמה מנחמי: לפני ארבע שנים, אבל לפי מה שכתבת, אם בשנתיים האחרונות לא עסקתי בכלל בשמאות, זה מכשיר אותי.
נעמה מנחמי: לעומת זאת, אם עשיתי הפסקה של שנה לפני ארבע שנים, זה פוסל אותי.
אלעזר במברגר: מבחינת הרצף של החמש שנים?
ראובן קוגן: מבחינת המהות את רוצה את האנשים שבפרקטיקה הם הכי קרובים והכי מיומנים.
ראובן קוגן: אפשר להתווכח לכאן או לכאן - - -
ענת לביא קוברסקי: היא מבינה את זה, ולכן היא אומרת: חמש שנים רצופות לפני - - -
אלעזר במברגר: תיאורטית יכול להיות מישהו שעסק חמש שנים והפסיק לשנתיים, והוא נכנס כאן להגדרה.
אלעזר במברגר: זו לא הכוונה - -
נעמה מנחמי: מה אתם מציעים בתור הגדרה?
אלעזר במברגר: - - מצד שני, אולי לא יהיה נכון להגיד חמש שנים ברצף, דווקא האחרונות.
נעמה מנחמי: אוקיי.
נעמה מנחמי: רצופות או לסירוגין.
נעמה מנחמי: מה גרם לשינוי מהנוסח של שמאי מכריע?
ראובן קוגן: רצינו אנשים שהם יותר עוסקים בזה בפועל.
דוד רותם: אין בעיה, תכתבו, שעסק בזה לפחות חמש שנים רצופות - - -
אלעזר במברגר: בתוך השבע שנים היו לו חמש שנים.
אלעזר במברגר: זה מה שאתם אומרים?
דוד רותם: לא. אתה אומר: חמש השנים האחרונות.
דוד רותם: אתה לא רוצה שמי שעסק חמש שנים מתוך השבע שנים, ובשנתיים האחרונות הוא בכלל שיחק כדורגל.
נעמה מנחמי: למה שלא תגיד: חמש שנים מתוך - - -
אלעזר במברגר: חמש שנים מתוך השבע.
דוד רותם: אתה לא רוצה שהם יהיו דווקא חמש השנים האחרונות?
אלעזר במברגר: אם אני יודע שהוא עסק חמש שנים מתוך שבע שנים במצטבר - - -
דוד רותם: הוא עסק חמש שנים מתוך שבע שנים, ולפני שנתיים הוא פרש והלך להיות שופט כדורגל.
ראובן קוגן: הוא אומר: חמש מתוך שבע והשנתיים האלה - - -
ענת לביא קוברסקי: למה לא חמש שנים טרם המינוי?
ענת לביא קוברסקי: הרי אתה רוצה אותו בקיא בהלכות, אתה רוצה אותו עדכני - - -
נעמה מנחמי: אם לפני ארבע שנים הוא עשה הפסקה של שנה, אני לא בטוחה - - -
ראובן קוגן: תחליטו.
ראובן קוגן: זה באמת לא משנה כל כך.
ענת לביא קוברסקי: תצמצמי את זה לשלוש שנים, אבל תצמידי למינוי.
ענת לביא קוברסקי: ההצמדה למינוי היא חשובה.
דוד רותם: משרד המשפטים, למה אתם חושבים שצריך: שר המשפטים בהסכמת שר הבינוי והשיכון?
דוד רותם: למה זה לא שר המשפטים לבד?
ראובן קוגן: לתת לך תשובה פשוטה?
דוד רותם: לא שאלתי אותך.
ראובן קוגן: אני אענה בשמם – כי כך הממשלה החליטה.
ראובן קוגן: הממשלה הצביעה על התיקון הזה כך.
דוד רותם: אתה יודע מה, עכשיו לא נתת לי תשובה לעניין.
דוד רותם: אני רוצה תשובה עניינית.
ראובן קוגן: עניתי תשובה טובה.
דוד רותם: זו לא תשובה טובה.
דוד רותם: הממשלה החליטה, אין שום בעיה.
דוד רותם: בוא נאמר, כל עוד הממשלה צריכה את הכנסת בשביל להעביר חוקים - - -
ראובן קוגן: אתה רוצה להעליב פה את שר הבינוי והשיכון?
דוד רותם: אני לא רוצה להעליב אף אחד, אני שואל מה ההיגיון.
דוד רותם: זה רק עניין של פרוצדורה.
ראובן קוגן: כי מי שיפעיל את המנגנון זה משרד הבינוי והשיכון, ולכן היה נכון - - -
דוד רותם: אין לי בעיה שזה יהיה רק שר הבינוי והשיכון.
ראובן קוגן: מי שמייצג את הצדק במדינה זה שר המשפטים.
ראובן קוגן: לא רצינו לפגוע  בצדק.
דוד רותם: אני יודע מה קורה כשצריך הסכמה של שני שרים.
אלעזר במברגר: מעבר להחלטת ממשלה, ההיגיון היה ששר המשפטים אמון על דברים מהסוג הזה, של מינויים, של בחירת רשימה מהסוג הזה, והגורם המקצועי, כמו שראובן קוגן הסביר, יהיה משרד הבינוי והשיכון שמניע את כל המנגנון.
ארז כהן: דרך אגב, בתיקון 84, שהמינוי שם הרבה יותר מחמיר, הוא צודק שזה רק שר המשפטים.
ארז כהן: ואני מזכיר לך שכל המשרדים משתמשים - - -
ראובן קוגן: אנחנו נבדוק אם שר הבינוי והשיכון רוצה לוותר על - - -
אלעזר במברגר: לא היית מכניס את כל השרים שם.
דוד רותם: תשאלו את שר המשפטים.
דוד רותם: לא אכפת לי שזה יהיה או שר זה או שר זה.
דוד רותם: אני יודע מה קורה כששני שרים צריכים להסכים.
דוד רותם: זה תמיד לוקח חצי שנה עד שהם מקבלים את מכתב ההסכמה ואת מכתב האישור, התייעצות.
דוד רותם: הכול סחבת.
כרמית יוליס: "(ד) מי שנתקיימו בו כל אלה, כשיר לכהן כשמאי מעריך: 	(1) הוא אזרח ישראלי או תושב קבע בישראל; 	(2) הוא שמאי הרשום בפנקס שמאי המקרקעין במשך שבע השנים שקדמו למינויו לפחות, ועסק בפועל, במשך חמש שנים רצופות לפחות, בשמאות מקרקעין; 	(3) הוא לא הורשע בעבירה אשר מפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כשמאי מעריך ובית המשפט לא קבע לגביו כי עבר עבירה כאמור, אף שלא הרשיעו בה; 	(4) רישומו בפנקס שמאי המקרקעין לא הותלה בחמש השנים האחרונות, ואם הותלה - חלפו חמש שנים לפחות ממועד סיום ההתליה ועד למועד המינוי.
דוד רותם: תסבירי לי את פסקה (3) סיפה, בבקשה.
דוד רותם: "הוא לא הורשע בעבירה אשר מפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה אין הוא ראוי לכהן כשמאי מעריך ובית המשפט לא קבע לגביו כי עבר עבירה כאמור, אף שלא הרשיעו בה.
דוד רותם: " מה הכוונה פה?
כרמית יוליס: יכול להיות שהוגש כתב אישום והתקיים הליך פלילי שבסיומו לא היתה בו הרשעה, אבל במסגרת החלטת בית המשפט האדם כן עבר את העבירה.
נעמה מנחמי: לא רוצים להטיל על אדם קלון ולהרשיע אותו בפסק דין, אבל כן קובעים שהוא ביצע את העבירה.
נעמה מנחמי: זה קורה הרבה פעמים לגבי קטינים, לדוגמה.
דוד רותם: לקטינים, אבל לא אם אני שמאי.
נעמה מנחמי: גם אדם שעבר עבירה ובית המשפט ריחם עליו ולא קבע שהוא הורשע, אתה עדיין לא רוצה אותו ברשימת השמאים שלך.
דוד רותם: הוא לא הורשע בעבירה לכמה שנים?
דוד רותם: האיש הזה שהורשע בעבירה שמפאת חומרתה, מהותה או נסיבותיה הוא לא ראוי לשמש שמאי מעריך ובית המשפט לא קבע, הוא יכול להיות שר בישראל, אבל הוא לא יכול להיות שמאי מעריך.
דוד רותם: אתם מבינים את האבסורדים.
ראובן קוגן: אתה לא יכול להשוות.
דוד רותם: ודאי שאני לא יכול להשוות.
ראובן קוגן: זה הציבור בחר – מגיע לו.
דוד רותם: לא, זה אתה אומר עבודה רצינית...
ראובן קוגן: לא קשור.
ראובן קוגן: זה מינוי של הציבור, הציבור ישפוט, ופה זה מינוי מקצועי.
כרמית יוליס: אדוני רוצה להגן על הציבור, אנחנו חושבים שככל שהמינוי יהיה ראוי יותר - - -
ראובן קוגן: לא אמרתי מה הציבור, אבל אותו הוא בחר.
כרמית יוליס: מעבר לזה אלה סעיפים די סטנדרטים בדרך כלל, הם מקובלים בעוד מקומות בחקיקה.
דוד רותם: מה התשובה שאת נותנת לי בזה?
כרמית יוליס: רק אמרתי אמירה שהיא לא תשובה.
דוד רותם: את רוצה להגיד לי שהיו גם מטומטמים שעשו את זה במקומות אחרים, לכן אני צריך לעשות את זה?
כרמית יוליס: אדוני באמת רוצה שאני אשיב לו על זה?
כרמית יוליס: כמובן, המטרה של הפסקה הזאת, וכמו שאמרתי היא מקובלת גם במקומות אחרים שמדברים על מינוי, היא לא לאפשר לאדם, לא לתת לו בכלל להיכנס לתנאי הסף אם מי שאמור למנות אותו יחשוב שבגלל העבירה שהוא עבר, מפאת חומרתה והנסיבות שלה, הוא בכלל לא ראוי לשמש בתפקיד הספציפי הזה.
דוד רותם: תכניסו את זה בבקשה גם בחוק-יסוד: הממשלה וגם בחוק הכנסת, כי גם הציבור יחליט אם הוא רוצה אדם כזה בפנים או לא, אבל אל תתנו לו לעבור את תנאי הסף.
כרמית יוליס: "(5) הוא אינו פסול דין, לא הוכרז פושט רגל ולא מונה לו אפוטרופוס; 	(6) הוא אינו עלול להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב תדיר של ניגוד עניינים בין כהונתו כשמאי מעריך, לבין עניין אישי או תפקיד אחר שלו או של קרובו; לעניין זה, "קרוב" - כהגדרתו בחוק התכנון והבנייה.
כרמית יוליס: "; 	(4) אחרי סעיף 5 יבוא: "ביצוע ותקנות 6. (א) שר המשפטים ממונה על ביצועו של חוק זה, והוא רשאי, בהסכמת שר הבינוי והשיכון, להתקין תקנות בכל העניין הנוגע לביצועו.
נעמה מנחמי: "ובאישור ועדת החוקה - - -".
ראובן קוגן: לא צריך.
דוד רותם: בכל הסעיפים האלה זה באישור ועדת החוקה.
כרמית יוליס: גם בעניין תקנות?
דוד רותם: תקנות, כללים.
כרמית יוליס: יש כאן כל מיני סוגים של תקנות.
ראובן קוגן: יש מחלוקת בינינו לבין הוועדה.
דוד רותם: אין מחלוקת בכלל.
כרמית יוליס: ממתי הוועדה דנה בסדרי דין, למשל?
ראובן קוגן: הוא רוצה הכול, ואנחנו לא רוצים שום דבר, בסוף - - -
דוד רותם: אני כבר אומר, בכל הסעיפים האלה ייכנס "באישור ועדת החוקה", ואתם יכולים למשוך את החוק, אתם יכולים להגיש הסתייגויות, לנמק אותם במליאה.
כרמית יוליס: "(ב) שר המשפטים, בהסכמת שר האוצר ובהתייעצות עם שר הבינוי והשיכון, יקבע כללים לקביעת שכרו של שמאי מעריך.
ראובן קוגן: אתה מכניס גם את הוועדה, כדי לאזן את - - -
דוד רותם: הכול באישור, לא בהתייעצות.
דוד רותם: אתי לא מתייעצים, אני רק מאשר.
ראובן קוגן: "ביידוע", נעשה.
דוד רותם: "ביידוע" תעשו במשרד האוצר.
נעמה מנחמי: אנחנו מנויים על רשומות, אין צורך ליידע אותנו.
כרמית יוליס: "(ג) שר המשפטים, בהתייעצות עם שר הבינוי והשיכון, רשאי לקבוע הוראות לעניין קביעת רשימת השמאים המעריכים, לרבות תנאים למחיקה או להתליה מהרשימה.
כרמית יוליס: (ד) שר המשפטים יקבע סדרי דין בבקשות שיוגשו לשמאי המעריך, ובכלל זה לעניין דרך הגשת הבקשות כאמור והמועדים להגשתן, לדיון בהן ולקבלת החלטה בהן.
דוד רותם: גם בסדרי דין לגבי בוררויות או אישורים, וכל הדברים האלה, הוועדה הזאת מאשרת, כששאלת קודם ממתי אנחנו עוסקים בסדרי דין.
כרמית יוליס: לא ידעתי.
כרמית יוליס: סעיף 60 – "תחילתם של סעיפים 2(ב)(1) ו–2א לחוק פינוי ובינוי, כנוסחם בסעיף 59(2) ו–(3) לחוק זה, במועד כניסתן לתוקף של תקנות כאמור בסעיף 6(ב) ו–(ד) לחוק פינוי ובינוי כנוסחו בסעיף 59(4) לחוק זה, ובלבד שעד אותו מועד נקבעה רשימת שמאים מעריכים בת שני שמאים, לפחות.
ארז כהן: למה רק שני שמאים לפחות?
ארז כהן: אני לא מצליח להבין.
דוד רותם: גם אני לא מבין.
אלעזר במברגר: רצינו שהתהליך הזה יצא לדרך.
אלעזר במברגר: מצד שני היה צריך להגיד משהו על כך שזה לא יקרה לפני שיש לך שמאים שעושים את העבודה הזאת.
ארז כהן: שניים?
אלעזר במברגר: כמובן יהיו יותר , אבל אתה צריך לתת ציון דרך מתי העסק הזה יוצא.
ארז כהן: אתה עושה רשימה, אתה כבר עושה את ההליך כשאתה משקיע בו תשומות.
אלעזר במברגר: כנראה שזה לא יהיה.
ארז כהן: זה מאוד צורם.
ארז כהן: נדמה לי שבתיקון מס' 8 קבעו שיהיה עשרה.
עינת גנון: נפח הפעילות לפי שמאי מכריע לעומת נפח הפעילות - - -
ענת לביא קוברסקי: את לא מונעת ממנו עבודות.
ארז כהן: שניים לכל הפרויקטים בארץ?
עינת גנון: לא אמרנו בהכרח שניים.
ארז כהן: זה נראה מגוחך.
ארז כהן: אלה שמתמודדים, אם הם יראו רשימה של שניים, זה נראה לא רציני.
אלעזר במברגר: גם בתיקון 84 זה התחיל עשרה ועלה.
ענת לביא קוברסקי: תמני יותר, את לא מחויבת לספק להם - - -
סופה לנדבר: יהיו לי יותר, אני אמנה יותר.
ענת לביא קוברסקי: את כל התהליך את עושה מלכתחילה לכולם.
סופה לנדבר: לנו אין בעיה.
ארז כהן: שיהיו עשרה.
ענת לביא קוברסקי: לפחות עשה.
ארז כהן: לפחות עשרה.
ארז כהן: נשמע מה הוועדה אומרת.
ענת לביא קוברסקי: את לא מבטיחה להם הכנסה, את לא מבטיחה להם עבודה, את לא מבקשת מהם לסגור משרדים, את רק נותנת להם  להימנות, כמו שיש מכרז לעבודות שמאיות למשרדי ממשלה, כמו שיש הרבה דברים אחרים.
ענת לביא קוברסקי: אל"ף, את כבר עושה את התהליך הזה, תציעי יותר, בי"ת, כדי שלא תתקעי אחר-כך בהמשך, ופתאום תעשי פוס – עכשיו אני ממנה, וגם תתני קצת יותר כבוד לשמאים.
ארז כהן: אני רוצה שגם הוועדה תשמע.
דוד רותם: אני לא יודע למה הם קבעו שניים, זה חסר היגיון לחלוטין.
נעמה מנחמי: אנחנו ממתינים להצעה אחרת.
דוד רותם: נמתין להצעה אחרת.
דוד רותם: אמרתי להם, הם אמרו שהם יבדקו את זה.
ארז כהן: שאלה פה נציגת שר השיכון כמה אנחנו מציעים.
ארז כהן: אנחנו הצענו עשרה מינימום.
דוד רותם: הם יכולים לתת גם 20, זו לא בעיה, כי בסך הכול זה רק לרשום אנשים ברשימה.
ארז כהן: נכון, זה מה שאני אומר.
דוד רותם: אני אגיד לך היכן הבעיה.
דוד רותם: הבעיה היא שהרי החוק לא ייכנס לתוקף, אז הם לא יכולים לפרסם.
דוד רותם: ואם לא יכולים לפרסם, הם לא יכולים לעשות שום דבר, כי מכוח מה הם מפרסמים?
ארז כהן: הם כבר עושים את כל ההליך.
ענת לביא קוברסקי: התהליך של בחירת השניים - - -
דוד רותם: אני לא יודע איך הם ימנו את השניים כשאין חוק.
דוד רותם: אם אין חוק ואין הוראות איך ממנים אותם ואיך מפרסמים וכל הדברים האלה, אני לא יודע איך ימנו את השניים.
עינת גנון: ציינו שאנחנו עובדים על התקנות.
דוד רותם: כתבתם פה שהחוק לא ייכנס לתוקף, אלא אם אושרו תקנות - - -
נעמה מנחמי: זה מלכוד 22.
דוד רותם: זה מלכוד 22, בדיוק כך.
דוד רותם: אתם מסתובבים סביב הזקן של עצמכם.
כרמית יוליס: זה מאוד מקובל, עשינו בעוד מקומות.
דוד רותם: תראי לי בבקשה את החוקים האחרים שעשיתם.
כרמית יוליס: תיקון 84 לחוק התכנון והבנייה.
דוד רותם: עזבי את תיקון 84, אני לא מכיר את חוק התכנון והבנייה.
דוד רותם: רק תגידי לי מה יש שם.
כרמית יוליס: מהמעט שאני מכירה.
דוד רותם: תגידי לי איך זה בנוי שם.
דוד רותם: החוק לא נכנס לתוקף עד שלא מינו שמאים.
דוד רותם: ומכוח מה מינו את השמאים?
כרמית יוליס: עד שלא נקבעה רשימה של עשרה שמאים לפחות, ועד שלא הותקנו תקנות, החוק הזה לא היה
דוד רותם: מכוח מה מינו את השמאים?
ארז כהן: היו קריטריונים.
כרמית יוליס: מאותו חוק.
דוד רותם: החוק לא נכנס לתוקף.
דוד רותם: איך ממנים אנשים בלי שיש חוק?
ענת לביא קוברסקי: קבעו סעיף שהסעיפים לבחירה עצמם הם מתחילתו.
דוד רותם: זה לא כתוב פה.
ענת לביא קוברסקי: צודק.
אלעזר במברגר: זה לגמרי כתוב.
כרמית יוליס: ההגבלה על כניסה לתוקף מגבילה רק את הסעיפים האופרטיביים.
דוד רותם: לכן מונו שני אנשים - - -
כרמית יוליס: החוק המהותי נכנס לתוקף, אבל האופרציה לא נכנסת לתוקף.
דוד רותם: תודה רבה, רבותי, הישיבה נעולה.
דוד רותם: רבותי, אנחנו נתחיל לקרוא את החוק ואנחנו נגמור את החוק לקריאה שנייה ושלישית.
נעמה מנחמי: הצעת החוק, כפי שעברה בקריאה ראשונה, מתוקנים במסגרתה שני סעיפים: תיקון סעיף 9(1) "בחוק לשכת עורכי הדין (התשכ"א-1961, (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 9(א), אחרי פסקה (6) יבוא:     	(7) חברים נוספים על אלה המנויים בפסקה (6) מכל מחוז, הרשומים כחברי הלשכה באותו מחוז, שייבחרו על ידי הוועד המחוזי בבחירות חשאיות.
נעמה מנחמי: כל כל 5,000 חברי הלשכה במחוז ייבחרו לפי פסקה שו שלושה חברים, ולא יותר מ-12 חברים מכל מחוז, ובלבד שרשומים באותו מחוז יותר מ-5,000 חברי הלשכה".
דוד רותם: למישהו מחברי הכנסת יש הערות?
יריב לוין: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות שנוגעות לסעיף הזה.
יריב לוין: למעשה, אדוני היושב ראש, ישנן שתי סוגיות שגלומות בתוך הסעיף הזה, האחת באופן ברור ומפורש ואחת שהיא למעשה תוצאת לוואי של הסעיף.
יריב לוין: המרכיב הראשון הוא שאלת היחס בין המחוזות ואם אני מבין נכון את מטרת הצעת החוק, מטרת הצעת החוק היא לתקן עיוות שקיים במערכת הנוכחית, שלפיו הייצוג של מחוז תל-אביב אינו פרופורציונלי לגודלו ביחס למחוזות האחרים אלא אפילו ההיפך הוא הנכון, הוא ייצוג שוויוני לגמרי לפחות בכל מה שקשור בנציגות המחוזית.
יריב לוין: אני מוכרח לומר שבעיניי יש הרבה אמת בטענה הזאת.
יריב לוין: נכון הוא שיש גם מקום לאיזושהי העדפה מתקנת של הפריפריה ויכול להיות שהעדפה מתקנת שתוצאתה שוויון מוחלט בין מחוז של 1,000 איש למחוז של 30,000 איש היא תוצאה לא סבירה, ולכן, ככל שהדברים נוגעים לפרופורציה בין המחוזות, אני בהחלט רואה את הטעם בהצעת החוק ואני חושב שיש בה גם הגיון, ויכול להיות שזה גם דבר נכון לעשותו.
יריב לוין: אבל מה שמטריד אותי מאד הוא תוצאת הלוואי של המהלך הזה והיא היחס בין כלל נציגי המחוזות באשר הם לבין הנציגים שנבחרים במישור הארצי.
יריב לוין: אם נלך לשיטת הניסוח הקיים, נתקן אולי את העיוות שקיים בייצוג בין המחוזות, אבל נגיע לעיוות גדול מאד בחלוקת הייצוג בין המועמדים הארציים לבין אלה של המחוזות.
יריב לוין: אני מוכרח לומר, אדוני היושב ראש, שאני הייתי גם חבר ועד מחוז וגם חבר במועצה הארצית וראיתי את הדברים מהצד הזה ומן הצד השני.
יריב לוין: אני רוצה לומר שבעיניי לפחות, דווקא כמי שהיה בשני המקומות אני חושב שהיעד צריך להיות משותף לכולם, להגיע ללשכה אחת ולא ללשכה שבה יש שש זרועות, שכל אחת פועלת באופן עצמאי ומנהלת אג'נדה עצמאית, באופן שלצערי אנחנו רואים אותו כאן בדיונים בוועדות הכנסת.
יריב לוין: ולכן, אני חושב שאם אנחנו הולכים לכיוון הזה הייתי מציע לשמור על היחס הקיים בין המחוזות לבין הייצוג הארצי, למרות שאני מוכרח להודות שבאופן אישי אני חושב שצריך להקטין את משקלם של המחוזות אפילו יותר מהמצב הקיים היום.
יריב לוין: לו דעתי היתה נשמעת, הייתי מצמצם את משקלם של המחוזות ובין היתר מתוך ההגיון שלא יכול להיות שמחוז של 1,000 חברים משקלו בתוך המועצה הארצית יהיה כזה שבסוף הוא מכתיב את ההכרעות המשמעותיות שמתקבלות שם לא רק בענייני התקציב אלא גם בנושאים אחרים, דוגמת בחירת נציגים לוועדות בחירה ונושאים מן הסוג הזה.
דוד רותם: ועדות בחירה למה?
יריב לוין: למשל לוועדה שאדוני יושב בה וגם לוועדה שאני ישבתי בה ועדיין מכהן בה כי היא ועדה מתמדת.
דוד רותם: מה החשיבות של הלשכה בוועדות האלה?
יריב לוין: שיש לי ייצוג שם, כפי שאדוני יודע.
דוד רותם: לא, אני לא יודע.
יריב לוין: אז אני אחדש לאדוני ששניים מהאנשים שהוא רואה שם באופן קבוע הם נציגי הלשכה ומשם הם מגיעים.
דוד רותם: והם מייצגים את עורכי הדין.
יריב לוין: הם נציגי לשכת עורכי הדין והם נבחרו על ידי אותם אלה שעורכי הדין נתנו בהם את אמונם כדי לייצג אותם במוסדות האלה, אבל אנחנו הרי לא באים לתקן את העניין הזה, שגם הוא תולדה של חקיקה של הכנסת ולא יציר כפיה של הלשכה או של גורם אחר.
דוד רותם: בנסיוננו אתמול לתקן משהו בעניין הזה.
יריב לוין: נכון, ואדוני ראה גם את התגובה שלי היום בעיתון, שביטאה, כך אני מקווה, גם את עמדתך.
יריב לוין: לכן אני אומר שאני פחות מוטרד משאלת החלוקה בין המחוזות.
יריב לוין: אני הרבה יותר מוטרד מהשאלה העקרונית שכאשר לוקחים את כלל המחוזות ביחד, איך אנחנו לא יוצרים מצב שבו בסוף אגד של ראשי מחוזות או של רוב ראשי המחוזות יכתיב את כל התנהלות הלשכה.
יריב לוין: אני חושב שזה דבר לא נכון, זה דבר לא טוב.
דוד רותם: למה זה לא נכון?
דוד רותם: אלה אנשים שנבחרו על ידי עורכי הדין במחוז שלהם כדי שייצגו אותם.
יריב לוין: משום שאחת הבעיות הגדולות בלשכת עורכי הדין, להבדיל מגופים אחרים כמו ממשלה, שאנחנו מכירים כאן בכנסת, הרכבו של הוועד המרכזי איננו תולדה של רוב שבוחר את נציגיו למעין ממשלת הלשכה, אלא הוועד המרכזי הוא שיקוף של כלל הרכב המועצה הארצית, כלומר, בגוף שמקבל את ההחלטות היום-יומיות ומנהל את המדיניות, הרכבו איננו משקף רוב קואליציוני מסוים בתוך הגוף, כפי שזה קיים בדרך כלל בגוף דמוקרטי, החל מכנסת מול ממשלה והמשך ברשות מקומית מול הנהלת עיר, אלא המצב הוא שהוועד המרכזי מהווה שיקוף של המועצה הארצית.
יריב לוין: ולכן, אם הרכב המועצה הארצית יהיה כזה שבו הנבחרים הארציים אינם מהווים את הרוב המוחלט של הנציגים, התוצאה תהיה שבוועד המרכזי ייווצר מצב שבו קואליציה של ראשי  מחוזות תנהל בפועל לא את המחוז, ולשם זה הם נבחרו, אלא היא תנהל בפועל את הלשכה הארצית.
יריב לוין: נדמה לי, שזה מצב בלתי תקין שאף אחד מאתנו לא רוצה אותו, ולא חשוב כרגע אם הוא חושב שהלשכה טובה או מיותרת, עובדת טוב יותר או פחות טוב.
יריב לוין: אני חושב שבאופן עקרוני, מצב שבו בסוף הניהול של גוף מתבצע על ידי אנשים שנבחרו בכלל לתפקיד אחר הוא לא מצב נכון.
יריב לוין: ולכן, אדוני, בהקשר הזה הייתי מציע להותיר את מספר הנציגים של המחוזות.
יריב לוין: אני הייתי מציע לצמצם אותו אפילו, אבל אני חושב שזה לא כל כך בר ביצוע במצב הקיים.
יריב לוין: הייתי מציע להותיר אותו על 15 הנציגים הקיימים, לחלק אותם באופן כזה ש- 1. ראש כל אחד מהמחוזות יכהן ועשרת הנציגים האחרים יחולקו בכל שיטה שתוחלט כאן.
יריב לוין: אני חושב שגם פחות חשוב כיצד זה בדיוק יתבצע.
יריב לוין: נדמה לי שבצורה הזאת נגיע לפרופורציה נכונה ונייתר דבר נוסף במבנה הזה – לא נהיה תלויים בשינויים שמתבצעים כל הזמן על פי הגודל המשתנה של המחוזות והצטרפות עורכי הדין, כפי שזה מובנה כרגע בהצעה הנוכחית, אלא זה יאפשר קביעות של המצב.
יריב לוין: היחסיות הזאת לא תשתנה, מספר חברי המועצה הארצית לא ישתנה ונדמה לי שזה נכון יותר וישיג בדיוק את אותה מטרה של החוק, שהיא בכל זאת להבטיח ייצוג גדול יותר למחוז תל-אביב על פני המחוזות האחרים וכך גם נשיג את המטרה וגם נשמור על המבנה.
שלמה מולה: אדוני היושב ראש, גם בדיון שהיה בפעם הקודמת נתנו את הנימוקים האפשריים.
שלמה מולה: אני בהחלט רוצה להגיש את ההסתייגויות הנדרשות, אבל בעיקר...
דוד רותם: אדוני רוצה כבר להגיש הסתייגויות?
שלמה מולה: אמרתי שאני אגיש את ההסתייגויות בהמשך, אבל כל השאלה של תיקון הצעת החוק היא כדי להנציח את מדינת תל-אביב.
שלמה מולה: בלי להיכנס לוויכוחים אם יש למישהו ויכוח עם לשכת עורכי הדין כי זה לא מן העניין.
שלמה מולה: לכן אנחנו צריכים לגשת בצורה טהורה ולומר: אנחנו רוצים לכוון את כל מוסדות הממשלה, את כל מוסדות נותני השירות לתת עדיפות גם לפריפריה החברתית וגם לפריפריה הגאוגרפית.
שלמה מולה: אני אנסה לנמק למה זה חשוב – במרקם החברתי שבו אנחנו נמצאים, לפריפריה הגאוגרפית יש משמעות גדולה מאד ואני הייתי רוצה שניתן ביטוי בחוק הזה לפריפריה גאוגרפית כמו הצפון, הדרום וירושלים.
דוד רותם: ירושלים היא פריפריה?
דוד רותם: מאיזו בחינה?
דב חנין: חברתית.
שלמה מולה: לא חברתית.
דוד רותם: ממתי עורכי דין מחזקים משהו טוב?
שלמה מולה: למה אתה מפריע דווקא לי?
שלמה מולה: אתה לא מפריע לאחרים ואתה מפריע לי?
דוד רותם: אני אפריע גם לאחרים.
שלמה מולה: הצעת החוק, בוודאי כשמדובר בלשכת עורכי הדין, צריכה לשקף את הפריפריה החברתית ואני אנסה להגדיר את זה.
שלמה מולה: הפריפריה החברתית חייבת לתת ייצוג הולם לעולים חדשים, לערבים, לנשים, לחרדים, לצעירים ולמוגבלים.
שלמה מולה: אם אנחנו ניגש בצורה כזאת, יכול להיות שבסופו של דבר נעשה באמת ייצוג אמיתי בלשכת עורכי הדין.
שלמה מולה: לא יכול להיות שהצעירים ינסו לחדור והייצוג שלהם יהיה מאד קשה.
שלמה מולה: לא ייתנו להם, לא יאפשרו להם וירמסו אותם.
שלמה מולה: בדמוקרטיה הכללים הם ברורים, אבל דמוקרטיה צריכה להבטיח לפחות את הפסיפס החברתי כפי שהוא.
שלמה מולה: לכן, בהצעת החוק הזאת אנחנו צריכים להבטיח שיהיה ייצוג הולם לפריפריה החברתית שאני מדבר עליה וכשנתחיל להציג את ההסתייגויות אני אגיש את ההסתייגויות שלי.
דוד רותם: אדוני ירשום כי זה יהיה בעוד פחות משעה.
דב חנין: אני מתנצל על כך שאני אומר את דבריי ואני צריך לצאת לדיון של ועדת הסביבה והבריאות, שאני מנהל אותו, אבל ככל ובמידה שאדוני יקיים הצבעות אני מבקש להשתתף בהן ולכן לקבל איזושהי התראה כדי שאוכל להגיע.