GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יורם אסידון: זאת שאלה שרלוונטית לנושא השמאי.
דוד רותם: בכל אחד מהפרויקטים זה יהיה אותו דבר.
יורם אסידון: בפרויקטים שאני מנהל ומייצג מאות משפחות כדי לשמור על עיקרון השוויון שמר מצלאווי מכיר אותו יותר טוב ממני – הוא קדוש בפרויקטים של פינוי-בינוי – אנחנו ממנים שמאי מטעם הבעלים.
יורם אסידון: מה קורה במקרה הזה מול השמאי המכריע שמעריך את הייעוץ הכלכלי?
נעמה מנחמי: תוכל להסביר את השאלה שוב?
יורם אסידון: במסגרת צוותי העבודה שאנחנו מקימים כמי שמייצג את הדיירים אנחנו מצוותים שמאי, אדריכל ועורך דין.
יורם אסידון: השמאי מטעם הבעלים, תפקידו לקבוע את הערבויות לשווי הדירה החדשה, תפקידו לדרג את הדירות הקיימות מול החדשות ולטפל בכל נושא השמאות מטעם הבעלים.
יורם אסידון: מול הצוות הזה או מאחוריו או לידו יעמוד השמאי שמדובר בו בהצעת החוק.
יורם אסידון: איך שני השמאים האלה עומדים להתמודד זה מול זה?
דוד רותם: זה לא קשור אחד לשני.
ארז כהן: בתשובה לשאלה שלו – אנחנו מדברים על מנגנון של שמאי בהכרעות במחלוקות, לא ששמאי יבוא לבצע את העבודה.
ארז כהן: לכן אפשר שהשמאי או של הבעלים או של היזם יופיע ויהיה דיון בפני אותו שמאי שפותר את המחלוקות, כי זאת הכוונה בעניין המינוי.
ארז כהן: להצעת כבוד יושב ראש הוועדה לשאלה מי ישלם את השכר: הרעיון של משרד השיכון הוא רעיון טוב, אבל לא תמיד כל הפרויקטים ממומנים על-ידי משרד השיכון.
ארז כהן: אז נשאלת השאלה היא אם אנחנו נותנים פתרון ספציפי רק לפרויקטים האלה או פתרון כולל.
ארז כהן: אנחנו הצענו בדיון הקודם מנגנון שאני קראתי לו "פיקדון" שאפילו יופקד ברשות המקומית כדי למנוע את אותו קשר בין המינוי לבין השכר.
ארז כהן: הבעיה שמשרד השיכון הוא לא פתרון לכל המקרים, הוא פתרון למקרים מאוד ספציפיים.
נעמה מנחמי: ואז הסכום ישולם בלי קשר לתוצאה?
ארז כהן: בוודאי שבלי קשר לתוצאה.
ארז כהן: לא דיברנו על שכר לפי תוצאה.
ראובן קוגן: אנחנו אמנם מדברים על מנגנון חדש בעסקאות פינוי-בינוי, אבל אם המנגנון הכי קרוב לזה הוא מנגנון "שמאי מכריע" אז כל הדברים האלה כבר מעוגנים ועובדים במנגנון "שמאי מכריע".
נעמה מנחמי: מה קורה ב"שמאי מכריע"?
נעמה מנחמי: ראובן קוגן:     	ב"שמאי מכריע" הצדדים משלמים חצי-חצי על השמאות, ויש לשמאי הסמכות לבוא במקרים מיוחדים ולהטיל על צד מסוים אם התביעה שלו הייתה קנטרנית ולא סבירה או טורדנית.
נעמה מנחמי: זאת אומרת ש-50% מדרי בית משותף יוכלו לגרום ל-50% הנוספים - -
דוד רותם: לא 50% - 66%.
ראובן קוגן: 50%, צודק.
נעמה מנחמי: - - -
ראובן קוגן: כל מה שאמרתי, נעמה, הוא שגם אם הדיון הזה לא מתקיים לעולם ב"שמאי מכריע" זה מה שעובד.
ראובן קוגן: לא שאלו, כנראה, מישהו, אבל ככה זה עובד היום.
ראובן קוגן: זה המנגנון הקיים.
ראובן קוגן: מכיוון שאתם אומרים שזה לא בדיוק שמאי מכריע, אלא קצת יותר מזה כי הולכים כאן בדרך לכיוון מסוים, כל מה ששאלתם הוא מיהו הגוף שמשלם לשמאי כי רוצים לשמור על עצמאות שיקול הדעת שלו.
ראובן קוגן: לכן הצענו את מנגנון הנאמנות כדי לחצוץ בין שני אלה.
ראובן קוגן: להגיד שבכל העסקאות הצדדים משלמים על השמאות הזאת, ופה זה יוטל על המדינה, זה לא סביר- -
ראובן קוגן: כי אז המדינה צריכה לקחת את כל ההכרעות בין הצדדים תמיד לאיזשהו מימון עצמי.
ראובן קוגן: ככה לא עובדת הכלכלה.
יוסי נשרי: לא הכול כלכלי.
ראובן קוגן: פה אני דווקא מסכים עם היושב ראש שהעסקה הזאת היא עסקה כלכלית.
יוסי נשרי: זאת הבעיה, שמסתכלים על זה בעיניים כלכליות ולא מעבר לזה.
דוד רותם: ראובן, אני אוהב את זה אצלך, אתה תמיד מסתדר עם היושב ראש.
דוד רותם: פעם אתם אומרים לי שזה חברתי, פעם זה שימור קרקע- -
ראובן קוגן: אין לי ברירה.
דוד רותם: נכון שאין לך ברירה.
דוד רותם: זה שאתם אומרים שיכניסו את הכסף לפיקדון, ואחר כך ישלמו את זה, זה לא מנתק שום קשר.
דוד רותם: בסופו של דבר השמאי יודע מאיפה הכסף שלו בא.
ראובן קוגן: ואז מה?
ראובן קוגן: אתה צודק שבנושאים של ייעוצים ושל חוות דעת אתה אומר שבפעם הבאה לא יזכרו אותך; אבל פה מי שקבע את השמאי לעסקה הזאת זה לא צד כזה או אחר- -
ארז כהן: זה גוף של המדינה.
ראובן קוגן: נכון, זה גוף של המדינה.
ראובן קוגן: מתי אתה אומר שאתה מפחד מהקשר?
ראובן קוגן: כשאתה אומר שאם היום לא תעשה משהו שהצד המממן רוצה ממך בפעם הבאה הוא לא ייקח אותך.
ראובן קוגן: אין פה התלות הזאת.
יוסי נשרי: המדינה, משרד השיכון, משלמת עבור פרויקט הכרזה.
יוסי נשרי: אז אם הוא ייקח עליו סעיף נוסף של שמאות מכרעת עליו, מה קרה?
יוסי נשרי: לא מדברים במיליונים, מדברים על כסף קטן.
ראובן קוגן: זה לא אותם- - -
דוד רותם: אני חשבתי או שמשרד השיכון ישלם ויגבה את זה אחר כך חזרה.
ראובן קוגן: ממי ודרך מה?
דוד רותם: בכל פרויקט כזה יקימו קרן ממשרד השיכון, וכל פרויקט כזה ישים סכום כסף.
דוד רותם: זה לא בשביל השמאי, אלא קרן כללית – בין אם זה יוצא לפועל ובין אם זה לא יוצא לפועל.
דוד רותם: הכסף נמצא שם, ועם זה משלמים.
דוד רותם: אני גם לא חושב שהמדינה צריכה לשלם את התכנון, אבל זאת בעיה שלי כי אני לא עובד באוצר, אני נותן לכם רק רעיונות.
דוד רותם: בסוף אני עוד אעבוד באוצר.
סופה לנדבר: זה לא ברור, מי ישים את הקרן?
ראובן קוגן: הוא עוד לא סיים.
דוד רותם: זה הסיום.
דוד רותם: כל מי שרוצה להיכנס לפרויקט פינוי-בינוי- -
סופה לנדבר: האזרחים או היזמים?
דוד רותם: היזמים, הרשויות, המדינה – לא מעניין אותי מי.
דוד רותם: ירצה להיכנס לפרויקט – ישים בקרן סכום כסף.
יוסי נשרי: - - -
ראובן קוגן: אין בעיה, רק איפה הבעיה- -
דוד רותם: הנה, אומר לי ראש העיר – לא טוב.
דוד רותם: כי מה פתאום שהרשות תשלם?
יורם אסידון: יזם יסכים לסכן את הכסף- -
דוד רותם: יזם לא יסכים לסכן את הכסף, שלא יעשה אותו.
יורם אסידון: הוא יסכים לסכן אותו כשהוא יודע בוודאות שיש לו פרויקט ביד.
יוסי נשרי: יש לי הצעה לפתרון בשביל היושב ראש.
יוסי נשרי: אם משרד השיכון הולך על מסלול של הכרזה, צודק אדוני שמשרד השיכון ישים את הביטחונות לעניין.
יוסי נשרי: אם הרשות המקומית מקדמת באמצעות החברה הכלכלית שלה את הפרויקט הנקודתי בעיר שלה, החברה הכלכלית תשים את הכסף לייעוד שלה, וכך היא עושה.
יוסי נשרי: אם יבואו היזמים הפרטיים, כלומר הדיירים, ויתאגדו באמצעות עורך דין או באמצעות גוף שהם החליטו, שהם ישימו את הערבות.
יוסי נשרי: למה אני צריך כרשות לממן את התושבים שמקדמים פרויקט שלהם?
דוד רותם: כאשר התושבים מתאגדים ומנהלים את הפרויקט הזה הוא בכלל לא בחוק שלי.
יוסי נשרי: רוב השיחה פה זה על זה.
יוסי נשרי: זה בדיוק העניין.
ראובן קוגן: הרוב מתארגן, ועכשיו הוא רוצה לקדם את הפרויקט.
דוד רותם: הרוב מתארגן והולך לעשות שיחה עם קבלן.
דוד רותם: אני בכלל לא מתערב, אין לו שם שמאי מעריך- -
ראובן קוגן: יש לו עדיין מיעוט שמתנגד.
יוסי נשרי: יש לך סרבן שמתנגד.
דוד רותם: רבותיי היקרים, אם יש סרבן שמתנגד שילכו איתו – לא מעניין אותי.
דוד רותם: כל הסיפור הזה לא מעניין אותי כאשר מדובר בהתארגנות של דיירים.
קריאות: רוב הפרויקטים זה ככה.
דוד רותם: טוב שאתם אומרים לי.
דוד רותם: לא ידעתי שרוב הפרויקטים הם ככה.
דוד רותם: חבר'ה, אתם לא צריכים את החוק.
דוד רותם: בבית שלי יש שמונה דיירים, ואנחנו רוצים להקים פרויקט.
קריאה: משרד השיכון צריך לאשר אותו קודם.
ראובן קוגן: אבל זה לא חל על שמונה.
ראובן קוגן: המספר המינימלי להתארגנון הוא 24 יחידות דיור.
דוד רותם: סליחה- -
ראובן קוגן: 24 כדי להיות בתוך הפרויקט.
ראובן קוגן: אם זה שמונה זה קומבינציה, זה לא מעניין.
דוד רותם: להיות בתוך איזה פרויקט?
ראובן קוגן: בוא נחזור למסגרת הדיון.
ראובן קוגן: אחד הדברים שביקשו שנקדם ובסוף לא הסכמנו הוא שנקטין את מספר יחידות הדיור המינימלי להכרזה.
ראובן קוגן: רצו להוריד את זה ל-24 היום- -
דוד רותם: מי רצה?
ראובן קוגן: השוק רצה.
ראובן קוגן: באה הממשלה ואמרה שהפרויקטים של פינוי-בינוי זה לא עסקאות קומבינציה רגילות, וההטבות שניתנות במסגרתו הן לא הטבות של עסקאות קומבינציה רגילות.
ראובן קוגן: לכן אנחנו משאירים את היקף יחידות הדיור על 24.
ראובן קוגן: כי מצד אחד 24 זה כבר פרויקט מספיק משמעותי בשביל לתת לזה את האקסטרנליטים החיוביים שלו על הרשות המקומית והמורכבות של הגעה להסכמות בין 24 דיירים זה הרבה יותר מורכב.
ראובן קוגן: לכן זה לא משנה אם גם מתוך 24 יחידות דיור 20 דיירים מתארגנים ורוצים ללכת למסלול ומקבלים את ההכרזה מתוקף החלטה של ועדה בין-משרדית, ארבעת הדיירים הנותרים עדיין יכולים להיות סרבנים ולטרפד את המהלך.
ראובן קוגן: לכן אז הסעיף הזה אכן חל גם על העסקאות האלה.
סמי מצלאווי: למה אתה לא מפיל את זה על משרד השיכון?
סמי מצלאווי: כמה כסף זה?
ראובן קוגן: מאיפה אני יודע?
סמי מצלאווי: 20-10 אלף שקל.
ראובן קוגן: אז אני אאמץ את ההצעה של היושב ראש- -
יוסי נשרי: כמה סרבנים יש לך כבר, סופיה?
סופה לנדבר: בכל פרויקט.
יוסי נשרי: כמה?
יוסי נשרי: שני אנשים מתנגדים?
ראובן קוגן: זאת בעיה מבנית.
יוסי נשרי: אדוני היושב ראש, מדברים על סרבן אחד או שניים בפרויקט.
יוסי נשרי: לא מדברים על 300 איש.
יוסי נשרי: עושים מזה טררם יותר ממה שזה באמת.
סמי מצלאווי: כל השמאות יכולה להגיע ל-10,000 שקל.
ראובן קוגן: חברים, זה לא עניין של כסף כי עובדה שהתכנון שמשרד השיכון מממן- -
קריאה: אז תוסיף לו את זה.
יוסי נשרי: זה כלום כסף, נו.
ראובן קוגן: משרד השיכון לא יתעסק עם הדברים האלה של גבייה והחזר של הכספים מהיזמים והלאה, לא מכיוון שאין לו כסף.
ראובן קוגן: יש גם בעיה של כסף, אבל בהיקפים כאלה זה לא עניין של כסף, אלא של תפעול מערך שמשרד השיכון לא ערוך אליו.
ראובן קוגן: הוא לא בנק, הוא לא יודע לגבות ואחר כך לשלם ולבדוק בגין מה הוא שילם.
יורם אסידון: ממילא יש התקצוב שמועבר לרשות המקומית?
יורם אסידון: אז שיכניס את זה לתוך התקציב הזה.
ראובן קוגן: ומה קורה במיסוי?
דוד רותם: סליחה, את הוויכוחים ביניכם תנהלו אחר כך.
כרמית יוליס: בהמשך למה שראובן אמר זה באמת מה שקורה בעניין "שמאי מכריע".
כרמית יוליס: נכון שיש כאן הבדל, אבל נראה לי שאפשר להתגבר עליו במסגרת התקנות.
כרמית יוליס: נראה לי נכון שהכלל הרגיל יהיה שהצדדים שמידיינים בפני אותו שמאי פינוי-בינוי ישאו בשכר שלו בחלקים שווים.
כרמית יוליס: זה בעצם מה שקורה בהרבה מנגנונים אחרים של בוררות או עניין מקצועי שבא להכרעה בפני גורם מוסמך.
כרמית יוליס: ובסופו של דבר משלמים חצי-חצי.
דוד רותם: אני רוצה שתגידי לי איפה יש דבר כזה שאני מכריח אדם ללכת לדבר כזה, ואז אני אשלם חצי-חצי.
כרמית יוליס: אין לי דוגמאות.
דוד רותם: אז למה שאני אצור משהו חדש?
דוד רותם: זה לא ככה קיים.
כרמית יוליס: בסופו של ההליך המקצועי שדן בשמאות יכולות להיות שתי אלטרנטיבות: או שהשמאי המעריך יחשוב שהעסקה הזאת היא לגמרי כדאית מבחינה כלכלית, והאדם שסירב, כנראה,  סירב מנימוקים לא ענייניים – אולי רצה לסחוט יותר, אולי רצה לקבל יותר.
כרמית יוליס: זאת אופציה אחת שיכולה להיות בסיום ההליך.
כרמית יוליס: אופציה אחרת היא שהוא יגיד שסירוב שלו היה מוצדק לחלוטין: הציעו לו פחות מאחרים, הדירה שלו הייתה שווה יותר, לא העריכו אותה נכון.
כרמית יוליס: מה שעושים בסיטואציה הזאת בסופו של יום ישתנה לפי ההכרעה.
כרמית יוליס: כלומר הכלל הבסיסי הוא שהצדדים ישאו בחלקים שווים.
כרמית יוליס: יש פה כשל שיש אדם שלא רצה בכלל את ההידיינות הזאת והיא נכפתה עליו, אבל העניין הזה יכול לבוא לידי ביטוי בתוצר של השמאות.
כרמית יוליס: אם השמאות תאמר שהוא באמת סירב מנימוקים סבירים, והעסקה שהציעו לו לא הייתה כדאית, אז בהחלט יש מקום שמי שישא בשכר יהיה רק הצד שכנגד.
כרמית יוליס: אם התוצר יהיה הפוך, אז להפך.
דוד רותם: למה להפך, אני לא מבין?
דוד רותם: אני לא רוצה את השמאות הזאת, היא לא מעניינת אותי.
דוד רותם: אני בכלל לא רוצה לחתום.
דוד רותם: הרי כל השמאות הזאת נעשית כדי לאפשר לאחרים להגיש את התביעה לבית משפט.
כרמית יוליס: אבל אתה לא רוצה את העסקה כי אתה חושב שהיא לא כדאית- -
דוד רותם: אני לא רוצה את העסקה, נקודה.
נעמה מנחמי: נשארו לו עוד חמש שנים לחיות, והוא מעדיף להישאר בבית.
עינת גנון: אז לא הולכים לשמאי מעריך.
עינת גנון: הולכים לשמאי כאשר יש מחלוקת כלכלית.
כרמית יוליס: רק כשיש מחלוקת אם העסקה כדאית או לא.
דוד רותם: אני גר בדירה של 60 מטר, רגוע, שקט, תנו לי לישון בשקט, אל תבלבלו לי את הראש, לא רוצה דירה של 120 מטר, לא רוצה לצאת- -
כרמית יוליס: לא כי אתה חושב שזה לא כדאי.
דוד רותם: לא מעניין אותי אם זה כדאי או לא.
דוד רותם: אל תעירו אותי בבוקר, העולם לא שווה להתעורר בשבילו.
יורם אסידון: יש הסוג השלישי, כבוד היושב ראש- -
דוד רותם: סליחה, אי אפשר ככה.
דוד רותם: אני יודע בדיוק את עמדתך, תאמין לי, קראתי אותה שלוש פעמים.
יורם אסידון: משום מה אני מקבל את הרושם שאני נתפס כאויב הציבור במקום להבין שרק באמצעות המנגנון שאני הקמתי פרויקטים כאלה יוצאים אל הפועל.
דוד רותם: רק באמצעות המנגנונים שלכם – אני יודע.
יורם אסידון: ועדיין החלטתם, כנראה, בישיבה הקודמת לא להפחית את אחוזי ההסכמה- -
יורם אסידון: זה פשוט מדהים.
יורם אסידון: לאור אחוז הישימות הנמוך מאוד- -
דוד רותם: זה מאוד מדהים – יכול להיות.
יורם אסידון: אז נחזור לפה בעוד שנה-שנתיים ונספר לכם שרק 5% מהפרויקטים יוצאים אל הפועל- -
דוד רותם: כל זמן שאני יושב פה לא יורידו את אחוז ההסכמה.
כרמית יוליס: אדוני, אני רוצה להתייחס לשאלה שלך גם בהתייחס לדבריו של חבר הכנסת חנין.
כרמית יוליס: בסיטואציות שיש אדם שלא רוצה להיכנס לעסקה הזאת מטעמים שלא קשורים בכלל לשאלת הכדאיות הכלכלית אני לא חושבת שהמנגנון שצריך להכריע בדבר הזה יהיה אותו שמאי.
כרמית יוליס: מה לשמאי ולשיקולים מהסוג שדב חנין העלה?
כרמית יוליס: בכלל לא רלוונטי אליו.
כרמית יוליס: מגיעים אליו רק בשאלות שמדברות באמת על כדאיות – אם 1.7 זה כדאי או לא, והוא רוצה 300.
כרמית יוליס: סביר או לא סביר?
דוד רותם: הרי זה לא עניין של "סביר" או "לא סביר", ואני רוצה 300.
דוד רותם: אני אומר דבר מאוד פשוט: טוב לי בדירה הקטנה שלי שאני רגיל אליה.
דוד רותם: כשאני נכנס הביתה אני יודע בעיניים עצומות איפה הקפה, איפה כל דבר.
דוד רותם: אתם רוצים שאני אזוז מפה?
דוד רותם: בשביל לזוז מפה אני מוכן ללכת לבית של שלוש קומות עם מעלית פנימית.
דוד רותם: זה בכלל לא עניין של כדאיות כלכלית.
כרמית יוליס: זה כן.
ראובן קוגן: אם אתה אומר שיש משהו רגשי שאני לא זז מפה- -
דוד רותם: גם זה כסף.
ראובן קוגן: לא, זה לא כסף.
דוד רותם: אני יודע שזאת סחטנות- -
ראובן קוגן: אז אתה אומר, בוא נקדם את זה.
דוד רותם: לא, אבל אני חושש- -
יוסי נשרי: הוא רוצה להתמודד עם זה, זה מה שהוא אומר לכם.
יוסי נשרי: אין לו הכלים להתמודד עם זה.
דוד רותם: תנו לי את הכלים.
דוד רותם: מה קורה כשאני אומר- -
יוסי נשרי: אתה סרבן פינוי.
יוסי נשרי: התושבים תובעים אותך.
דוד רותם: אבל לא ילכו לשמאי?
ראובן קוגן: מה יש ללכת לשמאי?
ראובן קוגן: הוא אומר שהוא לא רוצה, נקודה.
ראובן קוגן: הסבא שלי קבור מעבר לבית, אז מה יגידו לו, תעביר את הקבר?
יוסי נשרי: יכול להיות שבית המשפט יבקש שמאי לגובה הפיצוי.
כרמית יוליס: בדברים שאמר חבר הכנסת חנין יש באמת השאלה של הפגיעה בזכות הקניין כפי שהיא.
כרמית יוליס: יכולה להיות סיטואציה של אישה שבאמת לא רוצה לזוז מהבית שלה ולא משנה מה יציעו לה.
כרמית יוליס: זה יכול להיות כל אדם.
כרמית יוליס: בהקשר הזה אנחנו דווקא סברנו שנוכח כל איזון האינטרסים ועל אף הפגיעה לכאורה בזכות הקניין – כי באמת לא פוגעים בזכות הקניין במובן הפשוט שלו כי צריך את ההסכמה שלה כדי לבצע את הפרויקט – סברנו שהצעת החוק מציעה איזון ראוי.
כרמית יוליס: בכל ההיבטים שנוגעים לכדאיות כלכלית המנגנון שמתאים להכריע בו הוא אותו שמאי.
כרמית יוליס: כיוון שהוויכוח הוא ויכוח כלכלי שמאי יש בהחלט מקום לקבוע ששני הצדדים ישאו בשכר שלו בחלקים שווים.
כרמית יוליס: אם אחד הצדדים יתברר כטורדני, כקנטרני, כסחטני – בסופו של ההליך יוכל אותו שמאי מעריך להטיל את נטל שכר הטרחה שלו בחלקים שאינם שווים.
כרמית יוליס: זה מאוד דומה לשמאי מכריע, ודווקא מכיוון שאנחנו מסתכלים פה בראייה שכל המחלוקת היא שמאית וכלכלית יש מקום להעתיק את המנגנון הזה.
אלעזר במברגר: בהבדל אחד שחייבים להיות ערים לו: בתיקון שאנחנו מציעים יש רוב אחר לעניין היציאה לתהליך של שמאי מעריך ורוב אחר לעניין תביעת הנזיקין.
אלעזר במברגר: לכן אולי במקום הזה בהבדל מהמנגנון שם הנטייה צריכה להיות יותר לכיוון שכר השמאי על הפונה.
אלעזר במברגר: יכול להיות אדם שהוא חיצוני לחלוטין לתהליך ולא מודע אפילו לתהליך, והתהליך רק מתחיל, ויש רוב שהתגבש רק לצורך הפנייה לשמאי.
אלעזר במברגר: יכול להיות שבהבדל מהמנגנון שם הנטייה צריכה להיות יותר לכיוון הפונה.
אלעזר במברגר: אלא אם כן יהיו כאן שיקולים מיוחדים לאור ההתנהלות הלא מקובלת של המתנגדים להטיל עליהם חלק.
נעמה מנחמי: זאת הסיבה שאנחנו רוצים לדעת מה יהיה מנגנון התשלום לשמאי.
נעמה מנחמי: כי חלק מהוראות החוק כן מושפעות ממי שמשלם.
אלעזר במברגר: לנקודה הזאת התייחס ראובן.
אלעזר במברגר: מכיוון שהמנגנון כאן הוא שהשמאי הוא חלק מרשימה שהוא נכנס אליה בדין, והוא נבחר על-ידי יושב ראש הוועדה להתחדשות עירונית ונשאלת השאלה מה הקשר, לכאורה הוא אפילו לא צריך לדעת תיאורטית מי הפונה.
אלעזר במברגר: הוא מקבל עבודה, עסקה, והוא צריך לבחון שאלה שמאית כלכלית.
נעמה מנחמי: הוא יודע.
אלעזר במברגר: הוא יודע כי באופן טיפוסי הפונה יהיה היזם.
אלעזר במברגר: אבל זה לא משנה, הוא מנותק מזה לחלוטין.
אלעזר במברגר: הוא מקבל שכר, ועקרונית יכול להיות שהוא יקבל את השכר טכנית ופרקטית מיושב ראש הוועדה.
אלעזר במברגר: מה זה משנה?
אלעזר במברגר: הוא מקבל את השכר על העבודה שהוא ביצע, והוא מנותק לחלוטין מהפונה.
נעמה מנחמי: תשאיר את זה למחשבות נוספות כדי לצמצם חלק מהשאלות.
נעמה מנחמי: מאחר שכבר קראנו את סעיפי החוק אני מציעה שנתעכב שוב על סעיפים שאולי מושפעים.
נעמה מנחמי: אני מפנה אתכם להגדרה של מקבץ.
אלעזר במברגר: הצענו מספר תיקונים בעקבות הישיבה הקודמת.
נעמה מנחמי: נגיע אליהם, נלך לפי הסדר כדי שלא נשכח שום דבר.
נעמה מנחמי: כרמית, "מקבץ לפינוי ובינוי?
נעמה מנחמי: או "מקבץ פינוי ובינוי"?
נעמה מנחמי: כי אחר כך כתבתם "מתחם פינוי ובינוי.
אלעזר במברגר: זה עניין של נוסח.
אלעזר במברגר: אנשי הנוסח של הכנסת יוכלו לטפל בזה.
כרמית יוליס: אפשר להוסיף את ה-ל'.
נעמה מנחמי: את זה אנחנו נזכור יחד עם התיקון לחוק התכנון והבנייה.
נעמה מנחמי: בהגדרה של מתחם פינוי ובינוי במקום "מתחם" כתבתי "שטח" בתוך ההגדרה עצמה.
אלעזר במברגר: ראינו שמבחינה לשונית זה יותר מתאים.
קריאה: אולי "מקרקעין".
נעמה מנחמי: "שטח" זה מה שמופיע ב-49כח לחוק מיסוי מקרקעין.
נעמה מנחמי: אם תחזרו אליי עם סיבה אחרת, בשמחה.
נעמה מנחמי: סעיף שנוגע לרוב מיוחס מבין בעלי הדירות: עניין של נוסח.
נעמה מנחמי: "מבין בעלי הדירות" – אפשר להוריד?
אלעזר במברגר: פשוט נצמדנו לנוסח הקיים, אבל זה עניין לשוני, ואם אנשי הנוסח רושמים- -
נעמה מנחמי: זה מה שהיה קודם – "רוב מיוחס מבין בעלי הדירות"?
אלעזר במברגר: כן.
נעמה מנחמי: כן, אני רואה.
אלעזר במברגר: נשארנו איתו, אבל גם מבחינתנו אפשר לוותר אם זה נכון יותר מבחינה ניסוחית.
נעמה מנחמי: הוספנו הגדרה של "תוכנית והיתר בנייה כמשמעותם בחוק התכנון והבנייה".
נעמה מנחמי: אני לא מתעכבת על שינויי הנוסח של "שמאי פינוי-בינוי".
נעמה מנחמי: מה קורה במצב שבו מונה שמאי פינוי-בינוי כזה, ואני מקבלת בתור דיירת מכתב עם השם של אותו שמאי, ואז מתברר לי שהוא בעצם אדם שאני מכירה, ואולי הוא לא זוכר, ואנחנו מכירים מהצבא?
נעמה מנחמי: מה יקרה?
כרמית יוליס: ההנחה היא שהוא לא ישמש שמאי מעריך בסיטואציה הזאת.
נעמה מנחמי: מה נוהל הפנייה?
נעמה מנחמי: איך עושים?
כרמית יוליס: בעניין השמאים המעריכים קבענו הנחיות שנוגעות לסיטואציה הזאת וקובעות מה זה בכלל נחשב ניגוד עניינים – זאת גם שאלה שיש לה הרבה מאוד פנים.
כרמית יוליס: אם אותו שמאי מעריך עבד לפני שמונה עשרה שנה מול אפריקה-ישראל, והיום היא באה להידיין - - - זה נחשב שיש לו ניגוד עניינים?
כרמית יוליס: יש הרבה מאוד רזולוציות שאני לא חושבת שהמקום לקבוע- - -
נעמה מנחמי: אם אני דייר, ואני רוצה להבין מהחוק מה אני אמורה לעשות אם אני רוצה לערער על זהות השמאי?
אלעזר במברגר: יש כאן סעיף ברור שאומר שיש כאן קביעה של סדרי דין ודיון בבקשות שיוגשו לשמאי מעריך.
אלעזר במברגר: זה גם לעניין דרך הגשת הבקשות, מועדים להגשתם, דיון בהם וקבלת החלטה בהם.
נעמה מנחמי: זה אומר שעד שאתם לא מביאים לנו בעניין זה תקנות או כללים החוק לא נכנס לתוקף?
אלעזר במברגר: הסעיף הזה הוא סעיף שהתחילה תלויה בו.
אלעזר במברגר: כרגע הוא, כמובן, באישור הוועדה.
אלעזר במברגר: אבל התחילה של המנגנון תלויה בכניסת התקנות לתוקף.
נעמה מנחמי: של מנגנון מינוי השמאים.
אלעזר במברגר: סדרי דין.
אלעזר במברגר: מה ששאלת כרגע.
כרמית יוליס: אני רוצה לענות לך.
כרמית יוליס: בעניין שמאי מכריע יושב ראש מועצת שמאי המקרקעין ממנה.
כרמית יוליס: פה זה יושב ראש הוועדה.
כרמית יוליס: אנחנו מקבלים הרבה מאוד פניות ומתעסקים איתם באופן שוטף של צד שאומר, מיניתם את השמאי הזה והזה, אבל לדעתי, הוא בניגוד עניינים כי פעם הוא ייצג את הצד השני.
כרמית יוליס: אנחנו דנים בדבר הזה ומוציאים לו החלטה אם זה מהווה ניגוד עניינים או לא.
נעמה מנחמי: זאת אומרת שבמסגרת סדרי דין אתם תגדירו גם זמנים שאפשר לפנות לשמאי שלא יתחיל את בעבודה עד שהוא לא- -
כרמית יוליס: זה לא רלוונטי לסדרי דין, אני חייבת לומר לך.
נעמה מנחמי: כי בשמאים אחרים כן הכנסתם את זה לתוך החוק, בגלל זה אני שואלת את זה.
כרמית יוליס: מה הכנסנו?
נעמה מנחמי: יש הוראות שכן נוגעות לשאלה אם הוא יוסר מהרשימה או לא.
אלעזר במברגר: זה בהחלט סדרי דין.
נעמה מנחמי: אני רק רוצה לוודא שזה ייכנס - -
אלעזר במברגר: - - - שיש לצד המתנגד.
אלעזר במברגר: אבל זאת גם בקשה.
אלעזר במברגר: זאת בקשה לפסילתו או לאי מינויו.
אלעזר במברגר: זה בהחלט סדרי דין, וזה בהחלט במסגרת הזאת.
נעמה מנחמי: החוק יותנה בכך שסדרי הדין האלה ייכנסו לתוקף?
אלעזר במברגר: זה המצב כרגע.
נעמה מנחמי: אני רק אוודא את זה.
נעמה מנחמי: סעיף 2(א).
נעמה מנחמי: מאחר שמי שממנה מתוך אותה רשימה שאני לא יודעת איך היא נקבעת, יש קריטריונים כלשהם?
נעמה מנחמי: אני מניחה שהיו קריטריונים בשמאים מכריעים.
ארז כהן: כן, אבל זה ממש שונה.
ארז כהן: שמאים מכריעים סוגרים את משרדם.
ארז כהן: אנחנו מדברים על נושא אחר לגמרי.
דוד רותם: אולי צריכים שיהיו קריטריונים.
נעמה מנחמי: מחר מגישים לך 500 אנשים מועמדות להיות שמאי פינוי בינוי.
נעמה מנחמי: איך אתה בוחר מתוך 500 את אותה רשימה הגיונית של 50, 100, 200.
ארז כהן: רשימה, כי הם רוצים אנשים שמחויבים - -
נעמה מנחמי: זה מה שאני שואלת.
ארז כהן: עדיין אין קריטריונים.
יוסי נשרי: למה צריך רשימה?
יוסי נשרי: שוב לסגור קליקה כזאת של רשימה?
דוד רותם: אדוני ראש העיר, צריך רשימה כי אחרת יהיה בלגן כי לא נדע איך בוחרים את האנשים.
יוסי נשרי: מי שיבוא לפני משרד השיכון יגיש תצהיר שהוא שמאי מוכר, ויכול לגשת.
יוסי נשרי: למה עוד פעם לעשות כמו עם שמאי הרכבים ושמאי רכוש – לתת רק למספר אנשים לטפל בעניין?
דוד רותם: אתה צודק, כל שמאי יכול לטפל בעניין.
דוד רותם: לכן לקחתי רשימה והכנסתי את כל השמאים לתוך הרשימה.
דוד רותם: מגיע פרויקט, ויש בעיה – צריך לבחור אחד מהם.
דוד רותם: לא כל 500 השמאים יהיו ברשימה- -
יוסי נשרי: הוא עומד בקריטריונים.
דוד רותם: יש אלף שעומדים בקריטריונים.
דוד רותם: מתוך אלף האלה- -
ארז כהן: היא צודקת, נניח שיגישו 50, אז בתוך ה-50 היא רוצה קריטריונים.
ארז כהן: יש בעיה?
דוד רותם: יש בעיה לקבוע קריטריונים?
ארז כהן: לא, אין בעיה.
כרמית יוליס: אני רק אומרת שזה לא המספרים שאנחנו מדברים עליהם.
כרמית יוליס: זה לא שיגישו 500.
ראובן קוגן: כמו שיש קריטריונים לכל בחירה.
דוד רותם: אתם, משרד המשפטים, יש לכם לפעמים רעיונות מדהימים.
דוד רותם: "אנחנו יודעים", "ברור לנו".
דוד רותם: ב"שמאי מכריע" היה צריך לסגור את המשרד, אז הגישו 120.
דוד רותם: פה אני יכול לעשות את זה על הדרך, למה שלא יגישו אלף?
אלעזר במברגר: יש פתרון פשוט.
אלעזר במברגר: העליתם שתי נקודות: אחת, איך בדיוק קובעים מי נכנס לרשימה- -
נעמה מנחמי: והגדרנו בזה שזאת הוועדה.
אלעזר במברגר: ראיתי שהוועדה הציעה את נושא הוועדה המייעצת.
אלעזר במברגר: הנושא האחר שעלה כבר בישיבה הקודמת הוא איך בוחרים מתוך הרשימה.
אלעזר במברגר: אמרנו שמבחינתנו ההיגיון אומר שזה יהיה לפי סבב מחזורי הוגן.
אלעזר במברגר: כל מי שברשימה אנחנו רואים בו מי שכשיר לבצע את העבודה.
אלעזר במברגר: כל מה שנשאר זה לעשות סבב מחזורי הוגן שאותו יכול לקבוע יושב ראש הוועדה שממנים.
דוד רותם: כמה אנשים יהיו ברשימה שלכם?
אלעזר במברגר: לפי דרישת הוועדה נקבע שיהיו חמישה שמאים לפחות כדי שיהיה "בשר" במנגנון.
דוד רותם: מה זה "סבב מינויים הוגן"?
אלעזר במברגר: צריך להקפיד על שוויון, כמו שאנחנו עושים - -
דוד רותם: תסביר לי מה זה "סבב הוגן" בין חמישה אנשים.
אלעזר במברגר: זה אומר שיהיו לך חמש עסקאות, ואתה משתדל לתת אחת לכל אחת- -
דוד רותם: מה זה אתה "משתדל"?
אלעזר במברגר: על יושב ראש הוועדה רובצות חובות מנהליות של שוויון, של שקיפות – הוא מחויב להן.
אלעזר במברגר: כך הוא צריך לפעול.
דוד רותם: יושב ראש הוועדה הוא נציג של משרד השיכון?
ראובן קוגן: היא יושבת כאן.
דוד רותם: אפשר לסמוך עליה.
ארז כהן: אפילו לשכת השמאים סומכת את ידה עליה.
יוסי נשרי: לא תצא לפנסיה לעולם.
יוסי נשרי: כולם סומכים עלייך, לא מוותרים.
נעמה מנחמי: סופי, אנחנו נותנים לך הרבה קרדיט.
ארז כהן: אמנם העברתם את זה לוועדה המייעצת, וזה טוב, אבל הוועדה המייעצת עובדת כרגע על-פי קריטריונים אחרים לגמרי של שמאי מכריע.
ארז כהן: יצטרכו לעשות קריטריונים לנושא הזה, כי זה לא אותו דבר.
נעמה מנחמי: אבל זאת ועדה שהיא כבר- -
סופה לנדבר: ללא ספק, יהיו קריטריונים.
סופה לנדבר: אלה צריכים להיות אנשים עם ניסיון.
סופה לנדבר: לא כל מי שמקבל תעודה אתמול - - -
נעמה מנחמי: בנושא של ניגוד עניינים קיבלנו הצעה של משרד האוצר.
נעמה מנחמי: אני אשמח להציע נוסח אחר.
נעמה מנחמי: אני לא יודעת אם יש לכם כבר בנוסח.
נעמה מנחמי: אני אקרא: "שמאי פינוי בינוי או אחר מטעמו או בעבורו לא יקבל טובת הנאה במישרין או בעקיפין ממי שעניינו נדון בפניו שהיה צד להערכה שניתנה על ידו אם טרם חלפו שנתיים מיום שקיבל החלטה בעניינו" – זה תואם את מה שהיה לנו עד עכשיו – "ולא יקבל טובת הנאה בקשר עם עניין שנדונו או הובא בפניו במהלך תפקידו כשמאי פינוי בינוי, זולת שכר והחזר הוצאות בגין עבודה שביצע לפי סעיף זה בהתאם לכללים שנקבעו".
נעמה מנחמי: כאן הרעיון הוא להוסיף הוראה שמה שמשותף לה הוא שטובת ההנאה הוא עבור אותו נושא- -
דוד רותם: זה בסדר, משרד האוצר מסכים לזה.
דוד רותם: אני סיכמתי איתם שמעכשיו עד סוף הדיון הם שותקים.
נעמה מנחמי: הרציונל הוא שלא משנה ממי הוא מקבל את זה.
נעמה מנחמי: כל עוד זה בקשר עם אותו עניין, אז חוץ מהשכר שיוסדר בכללים – שום דבר.
נעמה מנחמי: זה לא מוגבל בשנתיים כי זה באמת באותו קשר לאותו עניין.
דוד רותם: אני רוצה להוסיף: "לא יקבל טובת הנאה במישרין או בעקיפין למעט שכר טרחתו".
נעמה מנחמי: הוספנו את זה – "זולת שכר".
דוד רותם: לא, השכר מופיע לעניין אחר.
נעמה מנחמי: הוא מופיע בהמשך.
דוד רותם: "עניין שנדון והובא בפניו במהלך תפקידו, זולת שכר"
נעמה מנחמי: אז אתה רוצה ש"זולת שכר" יופיע פעמיים.
דוד רותם: מגיע לו כסף.
דוד רותם: אני לא רוצה שיעבוד בלי שום מחיר.
נעמה מנחמי: לא היה חשש שלא ישלמו לו, אל תדאג.
דוד רותם: אם זה תלוי במשרד האוצר, הוא מעדיף לא לשלם.
נעמה מנחמי: סעיף נוסף שהוסיף משרד האוצר בהמשך לדיון שהיה לנו בשאלה האם שמאי פינוי-בינוי יכול לתת חוות דעת גם בפרויקטים של פינוי-בינוי גם מטעמים אחרים.
דוד רותם: לפני שאנחנו נכנסים לזה, רבותיי, חמש דקות הפסקה.
דוד רותם: (5 דקות הפסקה)
נעמה מנחמי: היינו בסעיף ניגוד עניינים 2א(ו) החדש שהוסיף לנו משרד האוצר:      (ו) שמאי פינוי בינוי שמונה כאמור בסעיף קטן (ב) לא יטפל בעסקאות פינוי בינוי שלא מכוח מינוי כאמור, ולא יטפל בעניינו של מי – נכתב במקור: שעיקר עיסוקו גם בעסקאות פינוי בינוי, שלא מכוח מינוי כאמור, עד חלוף שישה חודשים ממועד בו חדל להיות רשום ברשימת שמאי פינוי בינוי.
נעמה מנחמי: שר המשפטים רשאי לקבוע הוראות לעניין סעיף קטן זה.
אלעזר במברגר: יש כאן תיקון קטן ביחס לנוסח שהצענו שהוא בעייתי.
אלעזר במברגר: בגדול הלכנו לפי ההערה של הוועדה ובנינו סעיף שמרחיב מאוד את הסדר ניגוד העניינים.