GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: בזה אנחנו יכולים לקבוע להם ואין שום חשש שהם יברחו מכאן, אבל יש חשש שאם נגיד להם 'תגישו את זה בעברית' הם יברחו.
דוד רותם: רבותיי, יש פה על השולחן שלי שתי מערכות שבאחת מהן אתם אומרים, 'רבותיי, לא יקרה שום דבר', ואני שם מוטרד יותר מאשר פה, ואתם אומרים לי לא, זה שאתה תגיד להם שהם חייבים למנות דירקטורים מטעם הציבור, כאשר הדירקטורים האלה צריכים רוב של בעלי מניות המיעוט וכולי, זה לא יבריח מפה.
דוד רותם: ישבו פה אנשים אחרים שטענו שרק זה יבריח את המשקיעים.
דוד רותם: מצד שני אתם אומרים לי, מה שיבריח את המשקיעים זה שהם לא יכולים להסכים באנגלית והם יצטרכו לתרגם את זה לעברית.
מרים אילני: אני לא באה משם, אני לא אמרתי ש---
דוד רותם: אם את לא באה משם, אז אני שמח.
מרים אילני: המכתב לשר לא אומר את זה.
מרים אילני: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים להקל עם השוק כי הבנו שיש מצוקה בשוק בעניין הזה, קיבלנו עשרות מכתבים מאז ההנחיה של היועץ ועד עכשיו השוק התנהל אחרת וזה היה נח לכולם.
מרים אילני: אנחנו חושבים שעשינו איזון, למרות מה שאדוני אומר ובלי קשר לבריחה של המשקיעים, התוצאה היא תוצאה טובה, בלי קשר למסע ההפחדות.
מרים אילני: זה מה שאנחנו חושבים.
דוד רותם: אני מסכים, בתנאי אחד, שמה שיוגש והנוסח המחייב שיוגש יהיה הנוסח העברי.
דוד רותם: אם למחרת ישנו,  אז למחרת ישנו.
דוד רותם: הנוסח שיוגש יהיה נוסח בעברית.
דוד רותם: למדינת ישראל יש שפה רשמית והוא יוגש בשפה הרשמית.
מרים אילני: אבל גם התיקון צריך להיות בעברית לפי זה.
דוד רותם: התיקון יכול להיות באנגלית משום שמה שיקרה זה, הרי ההחלטות שמחייבות זה מרגע שהן מתקבלות באספה הכללית, שם התקבלה החלטה באנגלית.
מרים אילני: אבל יש חובה לדווח על כל תיקון.
דוד רותם: ידווחו באנגלית ובעברית, בזה אין ספק.
מרים אילני: ומה יהיה הנוסח המחייב בדיווח על השינוי?
דוד רותם: הנוסח המחייב הוא מה שכתוב היום בחוק.
מרים אילני: לא, כלפי צד ג'.
מרים אילני: אני מדברת על סעיף 353 שאומר שכל שינוי צריך להודיע לרשם וכשלא הודעת לרשם---
דוד רותם: יודיעו לרשם.
מרים אילני: באיזה שפה, אדוני?
דוד רותם: יודיעו לרשם באיזה שפה שהם רוצים, עם תרגום לעברית.
מרים אילני: ומה יהיה הנוסח המחייב כלפי צד ג'?
דוד רותם: הנוסח המחייב כלפי צד ג', ברגע שהודעתי לרשם, זה הנוסח שהתקבל באספה הכללית.
מרים אילני: יש פה שינוי מאוד מלאכותי, אדוני.
מרים אילני: כי אחרי יום הם ישנו את התקנון לאנגלית וישלחו אותו באנגלית ואז הנוסח המחייב יהיה באנגלית.
מרים אילני: זה מה שהם יעשו.
דוד רותם: יכול להיות שזה מה שהם יעשו, אני בטוח שהם לא יעשו את זה.
מרים אילני: הם עשו את זה בעבר.
מרים אילני: הם הגישו תקנון יום אחרי האספה הכללית באנגלית, שינו אותו.
מרים אילני: הרשם אז קיבל את התקנונים באנגלית ואת השינויים ובאיזה שהוא שלב עצרו את הקבלה של האנגלית ולכן הפסיקו עם זה, אבל אם נאפשר את זה, הם יעשו את זה.
מרים אילני: הם יעשו את התקנון הראשון בעברית, יגישו אותו בעברית, יום אחר כך יגישו באנגלית ואז לא שינינו שום דבר לעומת ההצעה שלנו.
דוד רותם: שינינו לפחות דבר אחד, כשבאה חברה להירשם בישראל היא משתמשת בשפה הרשמית של מדינת ישראל.
דוד רותם: יש גם דברים שנקראים שפה רשמית ויש להם חשיבות.
דוד רותם: עולם העסקים הוא עולם מאוד חשוב, אבל אי אפשר בשבילו לשנות גם את השפה.
דוד רותם: אם אתם רוצים לשנות, אין בעיה, תגישו הצעת חוק שבישראל השפה הרשמית היא לא רק עברית, היא עברית, אנגלית וערבית.
דוד רותם: אם תצליחו להעביר את זה, קדימה, שמשרד המשפטים ירים את הכפפה.
מרים אילני: אני חושבת שההצעה---
דוד רותם: אני יכול להגיש תביעה לבית המשפט לעניינים כלכליים, למחלקה הכלכלית, באנגלית?
דוד רותם: אלה עורכי דין אמריקאים, זו חברה אמריקאית, אלה בעלי מניות אמריקאים, הם רוצים לקרוא את התצהיר, הם רוצים להבין מה כתוב שם, הם רוצים לעבור על כל מלה בתביעה, למה שלא תאפשרו להם להגיש אותה באנגלית?
מרים אילני: צריך לבחון כל מקרה לגופו.
מרים אילני: הטענה שלנו שכל זמן שהמחוקק לא קובע במפורש שאפשר בשפה אחרת, זה חייב להיות בעברית.
דוד רותם: למה לא תקבעו שבבית המשפט לעניינים כלכליים...
דוד רותם: בדלוור אפשר להגיש באנגלית, נכון?
דוד רותם: הרי אנחנו רוצים להיות כמו בדלוור, אז נגיש באנגלית גם את התביעה.
מרים אילני: העניין לא נבחן, אין צורך בשוק לדבר הזה אז לא בחנו את זה, אבל אם ייווצר מצב שבו יהיו המון תביעות של משקיעים זרים, יכול להיות שזה ייבחן, ואז יצטרכו לבחון גם את הכשירות של השופטים, האם הם יודעים מספיק טוב את השפה האנגלית כדי להבין את כתבי הטענות.
מרים אילני: יש כל מיני דברים שצריך לבדוק.
מרים אילני: את הסוגיה הספציפית זאת אנחנו בדקנו, בדקנו את הצורך של השוק, בדקנו את הצרכים של הציבור בכללותו, של צד ג', מה חשוב לו לדעת, מה חשוב שיהיה בעברית, נחשפנו עכשיו גם להערות הבנקים, עוד דברים שיהיו בעברית ושהנוסח המחייב יהיה בעברית, הנושא של עסקאות עם צדדים שלישיים, אם יש מגבלה או אין מגבלה על שעבודים, על העברת נכסים, שאלה הדברים שחשוב לצדדים לדעת, מורשי חתימה, אם תהיה הוראה על זה, הכל יהיה בעברית, הדברים האחרים שבתקנון, אנחנו חושבים שזה לא דבר שצד ג' צריך לדעת אותו, משקיע שנכנס לזה באופן רצוני יודע שהוא נכנס לחברה שבה התקנון הוא באנגלית, ואלה האיזונים שעשינו.
גלי גרוס: זה גם לא פרטים שלפי החוק חייבים לכלול בתקנון.
גלי גרוס: את הפרטים שחייבים לכלול בתקנון, לפי החוק, אנחנו כללנו בטפסים בעברית וגם הרחבנו מעבר, בהתאם להערות שהתקבלו.
גלי גרוס: במדינות אחרות, כמו בדלוור, למרות שאדוני לא אוהב את הדוגמה...
גלי גרוס: לא מדובר כאן על זה שכל העניינים וכל המגע של אותה חברה עם הרשם תתנהל באנגלית, ממש לא.
גלי גרוס: מדובר על מסמכים קונקרטיים שנלווים למסמכים שמופיעים בטפסים, כי הטפסים הם בשפה העברית, והפרטים החיוניים מחולצים מתוכם בשפה העברית.
גלי גרוס: מדובר במסמכים נלווים שכוללים פרטים נוספים שאנחנו חושבים ש---
דוד רותם: התקנון זה לא מסמך נלווה.
גלי גרוס: יש פרטים בתקנון שחייבים שיהיו והחוק קובע במפורש שחייבים שיהיו, באותה מידה שמחייב שלכל חברה יהיה תקנון.
גלי גרוס: את הפרטים האלה קבענו שחובה לדווח בטופס הנלווה בעברית והציבור רשאי להסתמך עליהם בעברית.
גלי גרוס: מעבר לזה, התקנון הוא חוזה בין הצדדים שהם יכולים להוסיף בו דברים נוספים.
גלי גרוס: גם מתוך הדברים הנוספים שהם רשות, ניסינו לחלץ את אותם עניינים שם מאוד מהותיים, לפחות ברמת הידיעה של הציבור שיידע שיש בסעיפים האלה והאלה פרטים כאלה וכאלה, וזה גם יופיע בעברית, ומעבר לזה, מה שהציבור ירצה לבחון בתקנון, יהיה לו תרגום נוחות, יהיה לו את התקנון עצמו, הצדדים גם, שוב, לא חייבים בכלל לכלול פרטים מסוימים, את הפרטים האלה בתקנון, ואנחנו חושבים שבכך אנחנו כן משיגים את האיזון בלי לפגוע במעמד של השפה העברית.
גלי גרוס: וזה לא כמו תביעה בבית משפט, כי זה לא כל הנושאים, אלה נושאים מאוד מאוד מסוימים במסמכים קונקרטיים.
דוד רותם: איגוד הבנקים, מה אתם אומרים?
לבנת קופרשטיין: לאחר שמשרד המשפטים קיבל את הערותינו, בכלליות, אנחנו מסכימים.
כפיר מזרחי: בצד הגשת מסמכי התקנות באנגלית, יש גם את העניין של הגשת שעבודים באנגלית שזה אינטרס נוסף שלנו, שאנחנו חושבים שכשהבנק וחברה עושים הסכם שעבוד באנגלית, לא צריכה להיות מניעה להגיש אותה באנגלית.
מרים אילני: בעניין הזה ההצעה שלנו יותר מרחיקת לכת ואנחנו לא מבקשים אפילו תרגום נוחות בענייני השעבוד.
מרים אילני: מה שקורה במסמכי השעבוד, גם לפי חוק המקרקעין וגם לפי חוק המשכון, אין בכלל חובה להגיש את הסכם השעבוד.
מרים אילני: זאת אומרת המחוקק לא סבר שיש חשיבות לפומביות של המסמך הזה.
מרים אילני: בחוק החברות יש לנו סעיף מאוד ישן שאומר שאם יש מסמך, צריך להגיש אותו, אבל אין חובה שיהיה מסמך.
דוד רותם: אני אעשה לכם את זה נורא פשוט.
דוד רותם: אין לי שום בעיה לאשר שכל דבר שלא חייבים להגיש אותו, שיגישו אותו מצדי במלזית, וכל דבר שחייבים להגיש אותו, יוגש בעברית וזה יהיה הנוסח המחייב.
דוד רותם: אחת משתיים, בתקנות, מה שחייבים להגיש, יוגש בעברית ויחייב בעברית.
דוד רותם: מה שלא חייבים להגיש, אל תגישו, כן תגישו, זה לא מעניין אותי.
דוד רותם: בשעבודים, מה שחייבים להגיש, יוגש בעברית, מה שלא חייבים להגיש, לא חייבים להגיש.
דוד רותם: אם אתם רוצים להגיד לי את אותו סעיף בחוק החברות שאם יש מסמך, אז חייבים להגיש אותו, תבטלו את הסעיף הזה.
מרים אילני: אנחנו הולכים לבטל את הסעיף הזה ולהשוות אותו לחוק המשכון, העניין הוא שהרפורמה לוקחת הרבה זמן ובינתיים הסעיף---
דוד רותם: איזה רפורמה?
מרים אילני: בחוק המשכון הולכים לעשות רפורמה וכל זמן שלא עושים את הרפורמה בחוק המשכון בכללותו אנחנו לא נוגעים בפקודת החברות, אז יש לנו כמה בעיות וכמה סתירות בין שני החוקים.
מרים אילני: אני הבנתי את הדוגמה, אדוני, כדי להראות שאין חשיבות בהגשת המסמך, כיוון שאין חשיבות, אז כל זמן שלא תיקנו את החקיקה הראשית יהיה אפשר להגיש באנגלית.
מרים אילני: בשביל זה הבאתי את ההשוואות לדין בחוק המשכון ובחוק המקרקעין, כשההנחה היא שזה מסמך שלא חשוב שהציבור יראה אותו ואם לא חשוב שהוא יראה אותו, אז לא נורא שבינתיים הוא יהיה רק באנגלית, כי זה יוצר קושי בשוק.
מרים אילני: אבל להגיד שכל מסמך, שיש חובה להגיש אותו, חייב להיות בעברית, זה המצב היום וזו בדיוק הנחיית היועץ.
מרים אילני: הנחיית היועץ אומרת את זה ואנחנו באנו לתקן עם האיזון שעשינו.
דוד רותם: אני לא מבין, למה לתקן את הנחיית היועץ?
דוד רותם: אני חושב שהיועץ נתן הנחיה נכונה.
מרים אילני: היא נכונה בוודאות---
דוד רותם: והיא גם ציבורית נכונה.
דוד רותם: והיא גם מדינית נכונה.
מרים אילני: נכון, אין ספק בזה, רק אמרנו שאחרי שעשינו את האיזונים שעשינו וחילצנו את הדברים החשובים מתוך התקנון, אנחנו חושבים שאפשר ללכת במתווה הזה.
מרים אילני: זה מה שאנחנו אומרים.
מרים אילני: אין ספק שכל מסמך שצריך להיות מוגש לציבור בישראל, חייב להיות בעברית.
מרים אילני: אין על זה ויכוח בכלל.
דוד רותם: אתם לא רוצים הצבעה היום, נכון?
מרים אילני: רוצים.
דוד רותם: אתם לא רוצים.
דוד רותם: הצבעה היום פירושו של דבר שהתקנות נופלות.
מרים אילני: אז אנחנו לא רוצים.
דוד רותם: זה מה שאמרתי לכם, שאתם לא רוצים.
דוד רותם: ואתם תצטרכו לדאוג לכם לרוב בוועדה.
דוד רותם: אני חושב שזה דבר נוראי.
דוד רותם: אם יש דברים שהם לא קשורים, אין לי בעיה לאשר אותם.
דוד רותם: אי אפשר לפצל תקנות, אבל יש פה דברים שהם לא קשורים, תיקוני טפסים.
דוד רותם: את זה אני כן מוכן לאשר לכם.
דוד רותם: יש לכם שתי אפשרויות, או להגיש שני סטים של תקנות ואת אותם דברים שלא קשורים לתרגום לעברית ואנגלית, אני מוכן לאשר לכם, אבל אני לא יכול לפצל.
מרים אילני: בכל מקרה אנחנו צריכים לעשות עוד תיקונים בתקנות.
דוד רותם: אני יכול לאשר סעיפים מסוימים.
מרים אילני: אנחנו צריכים לעשות עוד תיקונים לתקנות הטפסים פה, הכנסנו את הדברים היותר דחופים בגלל שרצינו לשלב אותם עם האנגלית, אז אנחנו נעשה תיקון יותר מסודר לעניין התקנות בכללותן, ואת הנושא של האנגלית, אנחנו מבינים שיהיה עוד דיון?
דוד רותם: ודאי שיהיה עוד דיון.
דוד רותם: תודיעו לי שיש לכם רוב בוועדה, אז אני אקיים דיון.
הדס מגן מולכו: יש טעם להמשיך בבדיקה שלנו?
הדס מגן מולכו: אנחנו מבררים עם הולנד וגרמניה, כנראה שהם כן---
דוד רותם: כן, אני אשמח מאוד אם תתנו לי רשימה מסודרת באיזה מדינות באירופה אפשר להגיש תקנון באנגלית ושהמחייב הוא התקנון באנגלית ולא התקנון בשפת המדינה.
הדס מגן מולכו: אתה למעשה מתעניין רק במצבים שהאנגלית היא לא השפה הרשמית, כי שאלת קודם לגבי אנגליה וארצות הברית.
הדס מגן מולכו: אנחנו נמשיך לבדוק את זה.
דוד רותם: רבותי, הצעת חוק סדר הדין הפלילי (עצור בעבירת ביטחון)(הוראת שעה)(תיקון מס' 2).
דוד רותם: מי שרוצה להגיש הסתייגויות, ולבוא ולנאום ולדרוש, והוא מקבל את כל החומר מוכן וטחון, אז שיבוא לישיבות.
דוד רותם: אני לא מקבל את זה שחברי כנסת לא נמצאים בכל הישיבות, אבל מקבלים מגופים חיצוניים כל מיני הערות, ואחר כך הם באים רק כדי לבקש את זה.
דוד רותם: רבותי, אני מתכוון היום לסיים את החוק.
דוד רותם: אני בדקתי את הפרוטוקולים של הישיבות החסויות מהפעם הקודמת.
דוד רותם: הייתי בסיור רשמי בשירות הביטחון, קיבלתי הסברים.
דוד רותם: כל הדברים האלה נלקחו בחשבון, יחד עם ההנחיות של בית המשפט העליון.
דוד רותם: עשינו בדיקה יסודית מאוד של הצרכים, של היכולות, ועל פי זה אנחנו נמשיך לחוקק.
סיגל קוגוט: אחרי הישיבה הקודמת נעשתה ישיבה עם משרד המשפטים ושירות הביטחון לראות מה מבחינת המידתיות הגדרים המקסימאליים שאפשר - - -
דוד רותם: אה, עשיתי עוד דבר.
דוד רותם: קראתי 800 עמודים בספר של ברק על מידתיות כדי להבין שאני עושה דבר מידתי.
סיגל קוגוט: אם כך, חלק מהדברים, רוח הדברים היה שהם היו מקובלים עליך בישיבה הקודמת, ויש פה עוד שלושה סעיפים שטרם הסתיים הדיון עליהם.
סיגל קוגוט: לגבי סעיף 3 – אישרנו אותו בנוסח המקורי שלו, חקירה שיש בה כדי לסכל, אם כי  אנחנו מבהירים כאן, וכל מי שקורא את הפרוטוקול כשהוא חוקק, מבין שההסבה למילה "שבה" היתה על הפסקת החקירה.
סיגל קוגוט: לא היתה פה טעות סופר.
סיגל קוגוט: אבל, לא איכפת לנו להשאיר את הטקסט כפי שהוא.
נעמה פויכטונגר: אני מבקשת רק שלא תהיה אי הבנה.
נעמה פויכטונגר: אמרת בנוסח המקורי שלו, הכוונה היא לנוסח שהופיע בתזכיר החוק, לא לנוסח של הוראת השעה הקיימת.
נעמה פויכטונגר: הרי חל שינוי בסעיף 3.
סיגל קוגוט: אבל, אותו משפט: "שיש שבה כדי לסכל", ההסבה היתה על הפסקת החקירה גם במקור, הוראת השעה הקיימת.
קריאה: נוסח מקורי של ההצעה.
סיגל קוגוט: כן, של ההצעה, ופשוט כדי שלא יהיו אי הבנות.
סיגל קוגוט: יש פה לפעמים דיונים בבית משפט מה הפרשנות של זה.
סיגל קוגוט: לגבי סעיף 4(2) –נוכח הערות והדיווחים של השב"כ על השימוש בסעיף, יושב-ראש הוועדה ביקש לשקול, אם כי זה עניין פנימי – משרד משפטים עם שירות הביטחון - ומתי מגיעים ליועץ עצמו או למי שהוא האציל לול את הסמכות, על מנת לבקש את ההארכה.
סיגל קוגוט: אחרי הישיבה והערת היושב-ראש ונוכח דיווחי השב"כ, הבנתי שהדבר חזר לדיון חוזר אצל היועץ?
נעמה פויכטונגר: הנושא הובא שוב ליועץ המשפטי לממשלה שאמר שהוא לא מתנגד להשארת סעיף 4(2) על כנו בתוך נוסח  - - -
סיגל קוגוט: כפי שהוא.
סיגל קוגוט: אוקיי, אז אנחנו משאירים אותו על כנו, ובהתאמה אנחנו גם לא מוחקים את הדיווח על העניין הזה מסעיף 8. אז יישאר הסעיף, ויישאר גם הדיווח עליו.
אלקנה לייסט: זה נשאר 35 ימים.
אלקנה לייסט: אם כך, כמובן הסנגוריה הציבורית היא בעד ההצעה המקורית של ה---, אני מבקש שזה יירשם.
אלקנה לייסט: לא נפתיע בעניין.
סיגל קוגוט: סעיף העיון חוזר - למעשה, היושב-ראש החליט בו בדיון הקודם.
סיגל קוגוט: מבחינת הנוסח, הבקרה הראשונית של העילה היא בדיון מקדמי.
סיגל קוגוט: הבהרנו שם שהדיון המקדמי חייב להתקיים.
סיגל קוגוט: כלומר, יהיה דיון בנוכחות, כמובן נוכחות בעל-פה, כלומר – שזה לא יוכרע על פי מסמכים.
סיגל קוגוט: אבל, הדיון המקדמי הזה לא יהיה בנוכחותו של העציר.
סיגל קוגוט: זה החלטת היושב-ראש, אז ככה הטקסט.
סיגל קוגוט: אבל, השתמשנו במילים "דיון מקדמי", וגם הבהרנו שחייב להתקיים דיון כזה בעל-פה.
סיגל קוגוט: עכשיו אנחנו בסעיף הערר.
סיגל קוגוט: נוכח הערות היושב-ראש, אני לא הבאתי לדיון עכשיו גרסה חלופית שהצעתי, אלא התכנסתי ל - - -
דוד רותם: מה זה "היושב-ראש"?
דוד רותם: נוכח הערות הוועדה?
דוד רותם: מה אני יושב פה לבד?
דוד רותם: יש פה ועדה מכובדת.
דוד רותם: עוד מעט תראי כמה הסתייגויות הם יגישו.
סיגל קוגוט: אני הורדתי את הגרסה החלופית שהצעתי.
סיגל קוגוט: ולעומת זאת, הממשלה הסכימה לכמה וכמה עניינים שהיושב-ראש ביקש, ונוכח הערות הסנגוריה שלפעמים יש קשיי תקשורת, או ולו בגלל שגם סנגור לפעמים עושה עוד משהו חוץ מהתיק הזה, אז השינויים מההצעה המקורית הם כאלה: ראשית, שופט באותו מעמד שבו הוא מחליט, יכול להגיד שבגלל עיוות דין הוא נותן יותר זמן.
סיגל קוגוט: שנית, הזמן יהיה 30 שעות שבו הסנגור יוכל להגיש את הערר.
סיגל קוגוט: שלישית, שבתות וחגים לא יימנו במניין הזה.
סיגל קוגוט: ורביעית, אם יהיה צורך לקיים דיון במוצאי שבת – כך ביקש היושב-ראש – אפשר יהיה לקיימו בתוך שש שעות לפי החלטת בית המשפט.
סיגל קוגוט: חוץ מזה, ההגשה של הערר תהיה בדרך כלל אם הוא יוגש בשעות הפעילות, במזכירות בית המשפט.
סיגל קוגוט: אבל, מנהל בתי המשפט יוציא נוהל לתנאים והסדרים - - -
דוד רותם: אבל אתם כתבתם לא נכון.
דוד רותם: רשאי בית המשפט לקיימו לאחר שש שעות, לא ולקיימו בתוך שש שעות.
סיגל קוגוט: לא, בתוך צריך להיות כתוב.
דוד רותם: לא, בתוך אז הוא יכול לקבוע לי את זה גם שעתיים.
סיגל קוגוט: אבל, זה תלוי בשופט.
סיגל קוגוט: אם השופט גר ליד בית המשפט, והוא לא צריך שש שעות, או שהשב"ס לא לוקח - - -
דוד רותם: יש קלדנית, ויש סנגור, ויש מי שצריך להביא את העציר.
דוד רותם: אני רוצה למנוע שיצטרכו כולם לעבוד בשבתות.
דוד רותם: אם אמרתי ששבת לא נכללת בחשבון, אז אני לא רוצה שאחר כך כל אלה שצריכים לעבוד מסביב – הסנגור צריך לשבת על התיק כל השבת.
סיגל קוגוט: אז לפחות אפשר לכתוב, כי להגיד את זה בצורה שרירותית זה יכול להכביד סתם אם כולם קרובים.
סיגל קוגוט: אז אולי אפשר להגיד: אלא אם כן השתכנע - - -
דוד רותם: לא יודע, לא רוצה לשכנע את בית המשפט.
דוד רותם: מדינת ישראל בינתיים היא מדינה יהודית.
דוד רותם: היא גם דמוקרטית, אבל היא גם יהודית.
סיגל קוגוט: אבל, לא תמיד צריך את השש שעות.
דוד רותם: היום כתוב בחוק ארבע שעות, מה יקרה אם יביאו אותו אחרי שש שעות, ואז לא צריך לעבוד בשבת.
ניבין אלפקס: בוקר טוב, אני מהנהלת בתי המשפט.
ניבין אלפקס: בדרך כלל, דיונים במוצאי שבת מתואמים עם כל הגורמים, ואומרים מתי בית המשפט פותח את שעריו.
ניבין אלפקס: לקבוע את זה אחרי שש שעות זה בסביבות השעה שתיים או שלוש לפנות בוקר.
ניבין אלפקס: כי אם אנחנו מדברים בשעון קיץ אז השבת יוצאת רק בשמונה, ואחרי שעתיים כבר מתקיימים דיונים.
ניבין אלפקס: לא יהיה חילול שבת.
דוד רותם: אבל, אם את יודעת שאם רוצים אחרי שעתיים לקיים דיון, פירושו של דבר שאת העציר צריך להוציא כבר ארבע שעות קודם.
דוד רותם: כדי להוציא את העציר ארבע שעות קודם צריכים להביא שוטרים, צריך להביא חיילים, צריך להביא אנשי שירות.
דוד רותם: למה הם צריכים לעבוד בשבת?
ניבין אלפקס: הם לא אמורים לעבוד בשבת.
דוד רותם: אין להם ברירה, כי אם קבעת את הדיון לשעתיים אחרי צאת השבת, אז הם צריכים להתכונן לזה ולהביא אותו.
דוד רותם: הם צריכים להיות שם אחרי שעתיים, אחרת אנחנו יודעים מה קורה - משחררים בלי בעיה.
ניבין אלפקס: אז מה אדוני מציע?
ניבין אלפקס: איזו שעה?
דוד רותם: שדיונים במוצאי שבת יהיו שש שעות אחרי צאת השבת.
ניבין אלפקס: שש שעות, זאת אומרת בסביבות השעה שלוש לפנות בוקר.
סיגל קוגוט: זה יכול להכביד.
ניבין אלפקס: יש עוד דיונים, אדוני.
דוד רותם: נכון, זה יכול להיות.
דוד רותם: אני גם הולך לתקן את החוק השני, את חוק המעצרים בכלל.
ניבין אלפקס: אז אפשר לפחות לקבוע ארבע שעות שזה שתים-עשרה.
דוד רותם: זה גם יכול להיות לפעמים תשע בערב – בחורף.
סיגל קוגוט: טוב, לפעמים מוצאי שבת גם בחמש וחצי.
סיגל קוגוט: אבל, אם אתה קובע משהו שרירותי, לא מתאים לפעמים לנסיבות - - -
דוד רותם: חוץ מזה, אני מציע לכם לשנות את שעון הקיץ ושעון החורף שיהיה שעון חורף כל השנה.
קריאה: אפשר בחוק הזה לעשות את זה.
דוד רותם: אבל, אז יהיה לנו משבר קואליציוני, כי  אלי ישי יתנגד.
אלקנה לייסט: אם אפשר הערה בקשר לסעיף הזה – עמדת הסנגוריה היא שככל שהתנגדנו לתקופה קצרה של 24 שעות, אנחנו לא סבורים ש-30 שעות יפתרו את כל הבעיות שהעלאנו.
אלקנה לייסט: אנחנו עדיין מתנגדים גם לזה.
אלקנה לייסט: אנחנו התכוונו לתקופה הרבה יותר ארוכה, ואני מבקש שזה יירשם.
דוד רותם: זה רשום, זה, נרשם בפעם הקודמת.
סיגל קוגוט: אם כי הנימוק שלכם היה שיש קשיי תקשורת בגלל שהם לא רואים אחד את השני.
סיגל קוגוט: אבל, נניח בתיקים של מניעת מפגש אז זה לא ייפתר גם אם יתנו לך 48 שעות.
סיגל קוגוט: ולעומת זאת, אם אחד מהדברים שכן צריכים לחשוב עליהם זה יום העבודה שלך והיכולת שלך לתמרן, אז עוד יום עבודה, עוד בוקר עבודה, זה כן משהו שייתן לך במובן הזה.
סיגל קוגוט: אם הטענה שלך על מניעת גישה, היא שרירה וקיימת גם על 24 וגם על 48 וגם על 72.
סיגל קוגוט: זה לא ישתנה פשוט.
סיגל קוגוט: לעומת זאת, ה- --
אלקנה לייסט: לא, לא, ברור.
אלקנה לייסט: אבל, יש לדבר עם משפחה.
אלקנה לייסט: יש הרבה דברים שצריך לעשות.
אלקנה לייסט: בשום מקום אחר אין הגבלה כזאת.
סיגל קוגוט: יש הגבלה כמובן יותר ממושכת.
דוד רותם: אני לא מבין את הסנגוריה.
דוד רותם: בינתיים האיש במעצר, אז אתה רוצה להאריך לו את תקופת המעצר כי אתה צריך להתכונן יותר ולהספיק וכו'?
גיל שפירא: כדי שאנחנו נוכל להיות אפקטיביים, הרי אחרת התוצאה תהיה שהוא יישאר במעצר עוד הרבה יותר זמן ממה שהוא נמצא עכשיו.
גיל שפירא: אנחנו פשוט צריכים קצת זמן להתארגנות כדי שההתנהלות שלנו תוכל להיות אפקטיבית.
דוד רותם: 30 שעות זה המון זמן.
סיגל קוגוט: מה שנותר בסעיף בכל זאת תחשוב על - - - לתת לבית המשפט את שיקול הדעת.
דוד רותם: אני אשאיר את זה, אוקיי.
סיגל קוגוט: עכשיו הגענו להודעה על ההחלטה לעציר.
סיגל קוגוט: כאן אנחנו לא ראינו את זה כדבר טכני.
סיגל קוגוט: אני יודעת שחלק מהמציעים ראו את זה כדבר טכני.
סיגל קוגוט: לכן, אנחנו חושבים שהעילות שנקבעו בהתאמה הן מתאימות באמת לאי ראיית הדבר כדבר טכני.
סיגל קוגוט: כי, מצד אחד, צריך כמובן להביא אותו איך שהעילה פגה.
סיגל קוגוט: ומצד שני, העילה לא להודיע לו שהיה עליו דיון בהיעדר, היא זהה חוץ מהדיון המקדמי בעיון החוזר שגם מלכתחילה היא שונה.
סיגל קוגוט: אבל, הדיון בהיעדר במעצר שזה העילה של סיכון חיי אדם, אז גם אותה עילה מתקיימת גם לאי ההודעה שלו.
סיגל קוגוט: כלומר, אנחנו לא רואים את חוסר הקשר בין העצור לבית המשפט, או את ההעלמה של הקשר הזה, כדבר טכני.
סיגל קוגוט: ולכן, גם העילה נקבעה בהתאם.
סיגל קוגוט: לעומת זאת, הדיון המקדמי בעיון החוזר שהוא שונה גם בעילה הראשונית, אז הוא  מצדיק גם התייחסות אחרת בעניין של ההודעה.
סיגל קוגוט: לכן, אנחנו כן ניסינו לעשות כאן התאמה בין אי ההודעה לבין העילה שמלכתחילה בגללה עושים את הדיונים בהיעדר.
דוד רותם: זה חוק רציני, מי שרוצה לדון בו צריך לבוא לישיבות.
ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, אני לא חבר הוועדה.
דוד רותם: אני אין לי אליך טענות.
דוד רותם: אני מבין שבאת רק ליהנות.
ג'מאל זחאלקה: ממילא לא היית מצביע.
דוד רותם: באת רק ליהנות, זה בסדר.
אלקנה לייסט: לגבי סעיף 5(ב) עליו דיברה היועצת המשפטית – אנחנו בסנגוריה לא רק שאנחנו חושבים שזה לא סעיף טכני לגבי ההודעה לעציר, אנחנו חושבים שזה סעיף מאוד מאוד מהותי, ולמעשה יש בו פגיעה מהותית ונפרדת.
אלקנה לייסט: יש את הפגיעה בעצם זה שעוצרים בן אדם מבלי שהוא נוכח.
אלקנה לייסט: העובדה שגם לא מודיעים לו - - -
דוד רותם: באישור של שופט בית משפט עליון.
אלקנה לייסט: גם באישור.
אלקנה לייסט: אני לא רוצה להשתמש סתם בפראזות, אבל אם מדובר על מצב קפקאי, המשפט של קפקא שאדם לא יודע במה מדוע הוא מוחזק במעצר, ובמה הוא נאשם, אז מילא - היה אפשר להגיד: אנחנו צריכים להגיד אותו.
אלקנה לייסט: אי אפשר להוציא אותו, אי אפשר להפסיק את החקירה.
אלקנה לייסט: ולכן, הוא יישאר פה, ושופט יאריך לו את המעצר – נניח.
אלקנה לייסט: אבל, אז לא להודיע לו גם שהוא עצור?
אלקנה לייסט: זה מנתק למעשה מהמציאות, מנתק אותו ממידע מדוע הוא עצור, וזה עומד עוד יותר בניגוד לעקרונות מקובלים של משפט פלילי והליך פלילי הוגן.
אלקנה לייסט: אנחנו מודאגים מאוד שהסעיף הזה הוא לבדו יכול להיות סעיף בלתי מידתי שיגרום גם לפסלות החוק.
אלקנה לייסט: עצם זה שבנוסף לזה שהוא מנוע פגישה מאריכים לו מעצר בהיעדרו, וגם לא מודיעים לו על זה, זה פשוט מהותי ביותר.
דוד רותם: מהותי ביותר גם כאשר ממול זה עומדת מניעת פגיעה בחיי אדם.
אלקנה לייסט: לא הבנתי, אבל, מדוע זה שמודיעים לו, אומרים לו: אתה בחקירה, אתה לא יוצא עכשיו מהחקירה - - -
דוד רותם: אתה אולי לא הבנת, אני הבנתי.
אלקנה לייסט: יכול להיות שגם הבנתי.
דוד רותם: אם גם אתה הבנת אז מצוין.
דוד רותם: אז למה אתה אומר שלא הבנת?
דוד רותם: סנגור יודע ש - - -
גיל שפירא: יש שני רבדים.
גיל שפירא: יש את הרובד הגלוי, ואת הרובד הסמוי.
גיל שפירא: ברובד הגלוי אנחנו מתקשים להבין.
גיל שפירא: ברובד הסמוי אנחנו יכולים לתאר לעצמנו.
דוד רותם: אבל, בוא נאמר כך – מכיוון שאני חושש לא פחות ממך לעניין של המידתיות, ולעניין שאני מצד אחד רוצה לקיים את פסק הדין של בית המשפט העליון, ואני קראתי אותו יותר מפעמיים, ואני רוצה, מצד שני, גם לשמור על ביטחונה של מדינת ישראל, אז אני מנסה לשלב בין הדברים.
דוד רותם: ולכן, אני גם נכנסתי לבדוק את מה שלא גלוי, והגעתי למסקנה שיש מקרים שזה יפגע בחיי אדם.
דוד רותם: אני לא מוכן, עם כל הכבוד – בנושא הזה אני חסיד של השופט חשין.
אלקנה לייסט: לגבי הרובד הסמוי – אנחנו יכולים רק לשער.
אלקנה לייסט: אבל, לדעתנו, - - -
ג'מאל זחאלקה: - - - להגיד שעד עכשיו היתה פגיעה בחיי אדם בגלל המצב הקיים?
ג'מאל זחאלקה: במשך ארבעים שנה?
אלקנה לייסט: כמובן צריך לשמור על חיי אדם.
אלקנה לייסט: אנחנו לא חושבים שברובד הסמוי העניין פה יוכל להועיל.
אלקנה לייסט: בכל מקרה, שום תרגיל חקירה, לדעתנו, במדינה דמוקרטית, בוודאי גם יהודית, לא יכול להביא לכך שמחזיקים אדם כשהוא לא יודע מה הבסיס לזה שמחזיקים אותו.
אלקנה לייסט: אדם צריך לדעת מדוע הוא במעצר, עד מתי הוא במעצר, ולמה.
דוד רותם: אוקיי, בסדר גמור.
נעמה פויכטונגר: בניגוד למה שאמרה היועצת המשפטית, אנחנו לא סבורים שזה עניין טכני בכלל.
נעמה פויכטונגר: אנחנו מבינים, כמו שאמר נציג הסנגוריה, שיש פה עניין מהותי שכן חשוב שעצור ידע מה הסטאטוס שלו.
נעמה פויכטונגר: לכן, אנחנו גם מוכנים לקבל את ההצעה של הנוסח שהציעה היועצת המשפטית שההגבלה הזאת תסויג מאוד מאוד, ולמעשה היא עולה היום בקנה אחד עם העילות של עצם המניעה של הנוכחות של העצור בדיון.
נעמה פויכטונגר: זאת אומרת שרק באותם מקרים חריגים שבהם נמצא שיש מקום לאפשר קיום של דיון שלא בנוכחות העצור, והוזכר פה, כולם יודעים שהעילה היא עילה מאוד מאוד מצומצמת, באותם מקרים גם אפשר יהיה שלא להודיע לו על התוצאה.
נעמה פויכטונגר: אנחנו חושבים שהאיזון פה הוא איזון שהוא סביר מאוד.
דוד רותם: כן, ויש גם שיקול דעת של בית המשפט, אז הכול בסדר, ועוד שופט עליון.
סיגל קוגוט: ייצוג בידי סנגור – עשינו רק התאמה לסעיף בגלל הדיונים בהיעדר, אז  הוספנו במפורש את כל הסעיפים של הדיון בהיעדר.
סיגל קוגוט: פעם זה היה רק סעיף 5.     	הגענו לאצילת סמכויות, ופה יש הצעת היושב-ראש בעצם, הגרסה הממשלתית, וההערה של הסנגוריה הציבורית.
סיגל קוגוט: היושב-ראש סבר שאין הרי הסמכות לפי סעיף 3 כהרי הסמכות לפי סעיף 5. ולגבי סעיף 5, במיוחד אחרי שהוועדה חשבה שזה צריך להגיע לבית המשפט העליון אז גם הסמכות צריכה להיות של היועץ המשפטי לממשלה.
דוד רותם: רק של היועץ - - -
סיגל קוגוט: הממשלה חשבה שצריך לאצול את הסמכות לפי שני הסעיפים.
סיגל קוגוט: סנגוריה חשבה במכתבה שאם אוצלים סמכות זה יכול להיות אך ורק לפרקליט המדינה.
סיגל קוגוט: אלה הן החלופות שכרגע עומדות.
דוד רותם: לא, אין חלופות.
דוד רותם: אני חושב שכאשר זה בפני שופט של בית המשפט העליון לא תאוצל הסמכות, אלא היועץ המשפטי יחליט.
דוד רותם: ביתר המקרים אפשר להאציל את הסמכות לפרקליט המדינה או לאחד המשנים, בתנאי שכמובן את אותו משנה שרוצים להאציל לו את הסמכויות, יביאו לאישור של ועדת חוקה.
נעמה פויכטונגר: קודם כל, ברור לכולנו שמדובר בסמכות שצריכה להיות בידיים מאוד מאוד בכירות, ומדובר בדבר שלא מאשרים אותו בקלות ראש בכלל.
נעמה פויכטונגר: זה צריך להיעשות אחרי דיון מעמיק, יסודי בנימוקים ובהצדקות לבקשה שמבקש בדרך כלל השירות להארכת מעצר במקרה של סעיף 3, ולהגיש בקשה לדיון שלא בנוכחות העצור לפי סעיף 5.      	חשוב להעיר – אצילת הסמכויות בסעיף הזה היא חלילה לא מבטאת פיחות במעמדה של הבקשה, אלא מדובר בבקשות שלפי טיבן קשה לתכנן אותן הרבה מראש כי ההחלטה להגיש אותן תלויה מאוד בהתפתחות החקירה, במה שקורה לפעמים מהרגע להרגע.
נעמה פויכטונגר: האישור לדבר הזה לא ניתן כלאחר יד.
נעמה פויכטונגר: זה לא איזה בקשה לאישור טלפוני וחותמת גומי, אלא מתקיים דיון מעמיק.
נעמה פויכטונגר: אנשי השב"כ מגיעים, הם משכנעים בצורך.
נעמה פויכטונגר: מתקיים דיון האם יש הצדקה להגשה.
נעמה פויכטונגר: צריכה להתקבל החלטה בפרק זמן מאוד קצר.
נעמה פויכטונגר: הזמינות של הגורם המאשר פה היא מאוד מאוד חשובה.
נעמה פויכטונגר: מטבע הדברים היועץ המשפטי לממשלה לא תמיד יכול ל-  - -