GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמי סלע: כרגע זה לא יכול להיכנס לא לטיפול התרופתי וגם לא בכלל לתכנית לשיקום מונע שממומנת על-ידי המדינה כי הם לא מתאימים לטיפול ייעודי בעצם.
תמי סלע: פה יש אולי מקום לחריג שיאפשר את זה.
רינת וייגלר: אם אכן אנחנו מדברים על חריג, כלומר ככלל הנושא של טיפול תרופתי חייב לבוא עם טיפול ייעודי, זאת אומרת טיפול ממוקד של הפחתת המסוכנות.
רינת וייגלר: בדיונים המוקדמים ביקשנו לבדוק את העניין וחידדנו שיכול להיות שיש אוכלוסיות כאלה.
רינת וייגלר: יש כבר היום מרכזים שפיתחו מיומנות לטיפול באנשים שמוגדרים "מונמכים קוגניטיבית" ששם ניתן טיפול ייעודי בשילוב טיפול מסוג אחר שיכול להיות שלא יענה על הגדרה של טיפול ייעודי.
רינת וייגלר: אנחנו רוצים לאפשר לנו לבחון את הסוגיה הזאת ולראות אם יש מקום לחריג.
דוד רותם: תבדקו עד הישיבה הבאה, ואנחנו נדון בזה.
רינת וייגלר: נביא התייחסות ל"חריג".
יצחק קדמן: שאלה שהיא אולי מיותרת, אבל אני רוצה לשאול אותה: איפה כתוב פה שהטיפול התרופתי הזה יינתן חינם ולא יגבו עבורו כסף?
דוד רותם: כל הטיפול הזה הוא טיפול חינם.
דוד רותם: ברגע שזה נמצא בחוק הכול חינם.
דוד רותם: זה חלק מתכנית השיקום המונע, ואז הוא זכאי לה, על-פי חוק – חינם.
דוד רותם: זה אף פעם לא יהיה בתוך התכנית.
שרונה עבר הדני: אם בכל אופן הוחלט להוריד את המונח "הורמונאלי" אני מבקשת שגם בכותר השוליים וגם בדוח הסעיף עצמו יהיה כתוב: "טיפול תרופתי להפחתת הדחף המיני" – שזה לא כל טיפול תרופתי.
שרונה עבר הדני: יש טיפולים תרופתיים שהמטרה שלהם אחרת.
דוד רותם: זה לא נגד כאב ראש.
שרונה עבר הדני: בהמשך למה שאמר ד"ר בירגר בנוגע לתרופות היחידות שמוכרות כרגע כהורמונליות – הן כרגע בסל בהתוויה להפחתת הדחף, ולכן הן ניתנות במסגרת קופת חולים.
שרונה עבר הדני: זה לא חינם, זה בהשתתפות עצמית כמו כל תרופה.
יצחק קדמן: גם זה לא נכון.
דוד רותם: סליחה, זה לא יהיה כך.
דוד רותם: אם זאת תוכנית השיקום – כל תוכנית השיקום היא על חשבון המדינה.
דוד רותם: אין לכם תקציב?
דוד רותם: רק תגידו לי.
דוד רותם: אבל תגידו לי עכשיו, בבקשה.
אלי אפללו: בשום פנים ואופן.
דוד רותם: עכשיו תתגידו לי, כי ישבו פה נציגי משרד האוצר ואמרו לי שקיבלתם את כל הכסף לכל התכנית.
דוד רותם: אין לכם כסף – תגידו לי, כי ברגע זה החוק הזה נעצר.
שרונה עבר הדני: - - - מתוך הנחה שטיפולים גופניים שהם חלק מהסל ניתנים באמצעות קופות החולים, ובכלל זה בדיקות צפיפות עצם שהם תנאי סף להתחלת טיפול הורמונלי.
שרונה עבר הדני: הטיפול ההורמונלי הוא היום בסל בהתוויה; בדיקות דם ובדיקות מעבדה – כל אלה נעשות דרך קופת חולים.
דוד רותם: רבותיי, אתם תדאגו שזה יהיה דרך קופת חולים.
דוד רותם: זאת בעיה שלכם.
דוד רותם: אם זה לא דרך קופת חולים – אתם תשלמו.
שרונה עבר הדני: זה דרך קופת חולים.
דוד רותם: אם זה דרך קופת חולים זה בסדר.
דוד רותם: את ההשתתפות העצמית תשלמו אתם.
אלי אפללו: אתם תשלמו את ההשתתפות העצמית.
דוד רותם: יש בעיה, משרד המשפטים?
דוד רותם: רק תגידו לי, כי אז אני עוצר את הדיון וחוזר שוב למשרד האוצר.
לילך וגנר: השיקום המונע הוא על חשבון המדינה.
קריאה: כולל התרופות?
אלי אפללו: כולל התרופות.
דוד רותם: לא להתרגש.
רוברט אפשטיין: אני פסיכולוג בשב"ס.
רוברט אפשטיין: יש סוגיה אחת שהחוק לא מתייחס אליה, וזה בעניין העיתוי בנוגע לשילוב טיפול הורמונלי או טיפול תרופתי וטיפול פסיכולוגי, התנהגותי-קוגניטיבי.
רוברט אפשטיין: בדרך כלל טיפול ייעודי יכול להמשיך שנה-שנה וחצי, ובמהלך הזמן הזה המטופל בונה לעצמו תכנית כדי למנוע חזרה על אותם דפוסים.
רוברט אפשטיין: זה לוקח זמן כי תוך כדי התהליך הטיפולי הוא לומד על עצמו, לומד על הדחפים שלו ולומד גם לאט-לאט איך לדווח על הדחף שלו, על הפנטזיות שלו, על ההתנהגות שלו, ומפנים כלים כדי לנהל אותם.
רוברט אפשטיין: אם הוא כפוף לטיפול תרופתי אז כל הטיפול הופך להיות קצת תיאורטי כי אין לו מה לדווח, יש לו רק הזיכרונות שלו מהעבר ולא מה שהוא חווה בהווה, וראינו את זה לא פעם.
רוברט אפשטיין: קיים לפעמים מצב שהבן אדם מסיים את הטיפול הפסיכולוגי שלו ובכל זאת הוא מסורס, לצורך העניין – ממשיך עוד שנה-שנתיים בטיפול התרופתי, ואז הוא משתחרר ולא נמצא בשום מסגרת טיפולית.
רוברט אפשטיין: זאת בעיה כי יש רגרסיה פה.
רוברט אפשטיין: בעיניי, אני לא יודע אם יש מקום בחוק עצמו, שבעלי מקצוע יקבלו החלטה או שהמתאם יקבל את ההחלטה, אבל שוב יש בעיה בעניין העיתוי, ומתי עושים את הטיפול התרופתי ומתי עושים את הטיפול הפסיכולוגי.
רוברט אפשטיין: ביחד יש פוטנציאל לשילוב מצוין, אבל יש כאן מקום לאי הבנה- -
אלי אפללו: מה הצעתך?
אלי אפללו: לא הבנתי.
אלי אפללו: סלח לי.
רוברט אפשטיין: אין לי הצעה, אבל יש מקום לדון קצת על העניין של העיתוי.
רוברט אפשטיין: למשל, מה המטופל צריך לעשות קודם: אם הוא צריך קודם להיות כפוף לטיפול תרופתי ואחר כך לעשות את הטיפול הפסיכולוגי- -
דוד רותם: האם הסבתם את תשומת הלב של משרד המשפטים, של משרד הרווחה ושל משרד הבריאות לעניין הזה?
דוד רותם: אתה לא רוצה שאנחנו נקיים פה דיון בלי שהסברתם להם את הבעיה והם ניסו לפתור אותה.
דוד רותם: כי אתה מבין שאנחנו בוודאי לא נוכל לפתור בעיה כזאת כי אנחנו לא מבינים על מה אתה מדבר.
רוברט אפשטיין: זה יכול להיות במקביל, אבל מה שאני מנסה להסביר – ואני מקווה שאני מובן פה – שבמהלך הטיפול הפסיכולוגי שהוא לומד לייצר כלים לשליטה על הדחף שלו, אם אין לו דחף תוך כדי הטיפול היעילות של הטיפול פשוט יורדת.
רוברט אפשטיין: אין יעילות לטיפול.
רוברט אפשטיין: דיויד, לא ברור לך?
דיויד כהן: אני מבין אנגלית, כן.
אלי אפללו: אבל אני לא מבין מה הוא אמר.
דיויד כהן: הבנתי, ואני חושב שאנשי הטיפול כאן הבינו.
דיויד כהן: בקבוצות במב"ן אנחנו לוקחים את כל זה בחשבון.
דיויד כהן: אני מתאר לעצמי שגם במרכז בפתח תקווה תמי עשת מספיק מיומנת כדי לקחת את הדברים האלה בחשבון.
דיויד כהן: לדעתי, יש לנו במסגרות בקרה בשביל להתחשב גם במה שאתה אומר.
דיויד כהן: זה לא דבר שצריך להכניס אותו לחוק כי אנשים שמתייחסים לזה ת'כלס בשטח, מודעים לבעיות.
דוד רותם: עכשיו אתם שיחקתם במגרש השכן, אני בהפסקה.
דוד רותם: כשתגיעו להסכמות ביניכם תודיעו לי אם צריך לשנות עוד משהו.
תמי סלע: יש פה שאלה שנעמה עוררה לגבי העניין של העלויות.
תמי סלע: נמסר לנו בישיבות קודמות שבגלל תופעות הלוואי לפעמים יש תרופות שצריך לקחת כדי לטפל בתופעות הלוואי.
תמי סלע: השאלה היא אם גם זה נכלל בתקציב.
דוד רותם: הכול נכלל בתוכנית השיקום.
דוד רותם: ד"ר בירגר לא יסכים שאדם יקבל את התרופה הזאת וכתוצאה מזה ילכו לו הכליות או הלבלב או הכבד.
דוד רותם: הוא ידאג שכשהוא נותן את התרופה הזאת, לתת לו סל תרופות.
שרונה עבר הדני: עדיין אני חייבת לחזור לאמירה הקודמת שלא תהיינה השתתפויות עצמיות במסגרת קופת חולים.
שרונה עבר הדני: לצורך העניין לא ברור לי למה הפטור הזה, אבל נגיד שזה נאמר, אבל עדיין צריך לומר - - -. לאיש, לצורך העניין, יש לחץ דם גבוה, אז הוא גם צריך לקנות את התרופות ללחץ דם גבוה, אז גם כאן יפטרו אותו?
אלי אפללו: אם זה קשור לתרופה.
דוד רותם: אם בגלל לקיחת התרופה ההורמונלית- -
שרונה עבר הדני: - - -
דוד רותם: לכן יקבע המנהל הכללי של משרד הבריאות את הדברים, ואז הוא יגיד שהוא לא צריך את התרופה הזאת לצורך העניין הזה, אז הוא לא ייקח אותה.
דוד רותם: אם הוא יקבע שכשלוקחים את התרופה הזאת צריך לקחת גם את תרופה מסוימת אחרת יחד עם זה, הוא ישלם בעבור שניהם.
שרונה עבר הדני: אני עדיין מבקשת שהוועדה תשוב ותשקול את הסוגיה- -
דוד רותם: הוועדה שקלה את הסוגיה הזאת, משרד הבריאות קיבל תקציב, והוא ישלם.
שרונה עבר הדני: לא לזה.
דוד רותם: לא לזה?
דוד רותם: אז תבקשו תקציב נוסף.
דוד רותם: אם את אומרת לי שאין לכם כסף לעשות את זה אני מבקש לקבל על זה תוך שלושה ימים הודעה בכתב.
שרונה עבר הדני: אנחנו צריכים לבדוק את המשמעויות של הדברים האלה.
דוד רותם: תבדקו את המשמעויות, ויש לכם שבוע ימים- -
שרונה עבר הדני: זה לא היה חלק מהתכנון.
דוד רותם: אז אני מבקש לקבל מכם מכתב תוך שבוע ימים שזה לא בתקציב שלכם כדי שאדע איך להתנהג בחוק.
שרונה עבר הדני: בסדר.
תמי סלע: יכול להיות שאם באמת רוצים להבהיר שגם תרופה שהיא לא תרופה להפחתת הדחף המיני, אלא נקבע לפי אמות המידה המקצועיות שהיא דרושה כחלק מהטיפול מסיבות אחרות בגלל תופעות לוואי, שיהיה כתוב שהיא גם תינתן לעברייני מין כחלק מהטיפול.
תמי סלע: כי כרגע זה לא ברור.
דוד רותם: מדינת ישראל צריכה לתת לאנשים טיפול.
דוד רותם: מה לא מובן בזה כל כך?
אלי אפללו: אתם רוצים להפריד את עברייני המין ואת הפדופילים- -
דוד רותם: אני פשוט לא מבין, מה קרה?
דוד רותם: קיבלתם - -
שרונה עבר הדני: כל קשיש משלם השתתפויות עצמיות.
אלי אפללו: אבל זה לא אותו מקרה.
אלי אפללו: פה אנחנו - - -
יצחק קדמן: פה זה אינטרס של המדינה.
דוד רותם: כשאדם נמצא בטיפול בבית חולים סופרים לו על כל כדור השתתפות עצמית?
דוד רותם: לא. באים ואומרים, זה הטיפול שאתה מקבל – הכול בפנים.
דוד רותם: אותו דבר כאן.
דוד רותם: אדם צריך לקבל טיפול – הכול בפנים.
דוד רותם: מי שצריך לשלם את זה – בפעם הזאת זה המדינה.
אלי אפללו: אנחנו נלחמים במחלת פדופילים שהיא מחלה מידבקת ופוגעת בכל העולם.
אלי אפללו: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה הזאת בחקיקה, ואתם באים להגיד לא לעודד את האנשים האלה לקבל טיפול.
אלי אפללו: השתתפות עצמית בזה ובזה ובזה – איך אתם רוצים להגיע?
אלי אפללו: למה החקיקה הזאת?
דוד רותם: תודה לך, חבר הכנסת אפללו.
דוד רותם: לא להתרגז.
תמי סלע: עוד שתי שאלות בסעיף הזה.
תמי סלע: להחלטתכם אם אתם רוצים להתייחס אליהן.
תמי סלע: בעצם התנאי הוא שרופא בעל הכשרה מתאימה קבע; אני מניחה שלא כל עבריין מין שנכנס לסעיף הזה ילך לאבחון אצל רופא- -
דוד רותם: מי שישלח אותו לאבחון יהיה מעריך המסוכנות או הגמ"מ.
תמי סלע: - - -
לילך וגנר: אם הוא יקבל אינדיקציה בהערכת המסוכנות הוא ישלח- - -
תמי סלע: - - שאלה אם זה משהו שצריך להתייחס לשלב הזה בתהליך שרופא קבע בהתאם להמלצת מעריך המסוכנות, כמו שאמרנו שהגמ"מ קבע בהתאם להמלצתו או משהו כזה, או שזה באמות המידה- -
דוד רותם: זה באמות המידה המטופלות ייתנו את זה.
לילך וגנר: זה מקובל עלינו, וגם מופיע בכללי האתיקה.
תמי סלע: עוד שאלה אחת: בפסקה (1) כתוב שההמלצה למתן הטיפול וכן הטיפול והמעקב אחריו נעשים בהתאם לאמות מידה מקצועיות.
תמי סלע: אני לא יודעת מה בדיוק כתוב באמות המידה המקצועיות, אבל שמענו שחייב להיות מעקב אחר טיפול תרופתי.
תמי סלע: זאת אומרת, זה לא עניין שלפעמים כן צריך להיות מעקב- -
דוד רותם: אז זה יהיה כתוב באמות המידה המקצועיות.
תמי סלע: השאלה אם אתם רוצים שגם הסעיף עצמו ברמה העקרונית יאמר שכמו שכתוב שהטיפול ניתן בשילוב עם טיפול ייעודי כי רואים בזה חובה שאין דבר כזה טיפול תרופתי בלי טיפול ייעודי, אולי גם את זה צריך למנות כאחד התנאים ולא להשאיר את זה רק לאמות המידה המקצועיות.
דוד רותם: לא, כי זה יהיה כתוב באמות המידה המקצועיות, והוא יקבע איזה טיפול ואיזה מעקב צריך לעשות.
דוד רותם: אני לא צריך לקבוע את זה בתוך החוק.
דוד רותם: רבותיי, יש כאן נציגות הורים שגרים בתל-אביב, שיש להם משהו שמציק להם.
דוד רותם: המשהו שמציק להם קשור לעניין שלנו.
דוד רותם: לעצור את הצילום, בבקשה.
דוד רותם: אני עצרתי את הצילום, כך שאתם יכולים לדבר בחופשיות.
דוד רותם: חבר הכנסת אפללו ביקש שאנחנו נזמין אתכם, ולכן הוא ינהל אתכם.
נציגת הורים: חבר נוסף נעדר, אבל הוא מיד ישוב, והוא דווקא דוגמה מובהקת למי שנפגע.
נציגת הורים: נתחיל כך: אנחנו גילינו לאחרונה באופן אקראי לחלוטין שעבריין המין אדריאן שוורץ עבר לגור בשכונה שלנו.
נציגת הורים: במקרה הזה מדובר בעבריין מין מאוד ידוע ומפורסם שקיבל הרבה כותרות, ולכן היה מי שזיהה אותו במקרה הזה וידע לשים את האצבע על כך שמדובר באדריאן שוורץ באופן מקרי לחלוטין.
נציגת הורים: אנחנו מדברים על סביבה שהיא רוויית מוסדות חינוך, ליד בתי ספר ובתי ספר עם ילדים בגילאים שמר שוורץ, כפי הנראה, תקף בעבר והורשע בגין תקיפה בעבר.
נציגת הורים: הדבר הזה, כמובן, חולל מהומה בכך שהחיים שלנו השתנו.
נציגת הורים: החיים של ההורים באותה שכונת מגורים השתנו לחלוטין.
נציגת הורים: הורים אוספים היום ילדים מבית הספר, ילדים שהלכו בצורה חופשית לחלוטין; ילדים בגיל 12-11 שהיו חופשיים.
נציגת הורים: היום ההורים מקפידים על כך שיאספו אותם או שילכו בחבורות, הם כבר לא חופשיים להסתובב.
נציגת הורים: אנחנו מדברים על גילאים צעירים יותר שזכו לחופש ולא קיבלו אותו חופש נכון להיום.
נציגת הורים: אנחנו מרגישים חסרי אונים ראשית משום שאת אדריאן שוורץ גילינו, אבל ייתכן מאוד שיש בסביבת המגורים שלנו פדופילים רבים נוספים שאנחנו לא יודעים עליהם.
נציגת הורים: אין מאגר פתוח במדינת ישראל, ואין חובה למאגר פתוח.
נציגת הורים: אין גם חובה לדווח למוסדות החינוך; לא להורים אולי, אלא למנהלת בית הספר שיושבת מרחק של חמש דקות מביתו של אדריאן שוורץ ולא ידעה על כך – ההורים יידעו אותה על אודות הגילוי, מה שאילץ אותה להתנהג בצורה אחרת – שמו עוד שומר בכניסה וכולי.
נציגת הורים: אבל זה לא בדיוק מבטיח שום דבר.
נציגת הורים: אנחנו ניזונים משמועות ומכתבות בעיתונים לגבי תנאי הפיקוח שמקבל אדריאן שוורץ.
נציגת הורים: אנחנו הבנו שהוא נמצא במעצר בית כלשהו, אבל הבעיה היא לא בלילה אלא ב-13:00 בצהריים כשבאים לאסוף את הילדים, כשילדות יוצאות באופן חופשי והולכות לחוג כזה או אחר.
נציגת הורים: פשוט תחושה של חוסר אונים.
נציגת הורים: פנינו גם לשב"ס לברר מהם תנאי הפיקוח במקרה הזה, ולא זכינו לתשובה, ואנחנו פשוט לא זוכים לשיתוף פעולה מהרבה רשויות.
נציגת הורים: היה לנו חשוב לדעת במקרה הספציפי הזה מה תנאי הפיקוח כדי שאנחנו אולי נישן רגועים יותר, וזה לא קורה.
נציגת הורים: את רוצה להוסיף עוד משהו?
נציגות הורים: אני רוצה רק להבהיר עד כמה החרדה והפחד של ההורים בשכונה ברמה כזאת שכשהחתמנו על עצומה אנשים לא היו מוכנים להזדהות בשמות שלהם.
נציגות הורים: אולי גם בגלל הפרסומים על אדריאן שוורץ, עד כמה הוא אדם חכם ומתוחכם אנשים פוחדים שזה יופנה נגדם אחר-כך ולא היו מוכנים לחתום שמית ולא היו מוכנים לבוא איתנו לכאן.
נציגות הורים: גברים עם שיער כסוף מעל גיל מסוים בשכונה זוכים למבטים מאוד חשדניים עד לרמה ששכנים אמרו שזה כבר לא נעים להסתובב ברחוב כי לא כולם יודעים בדיוק איך נראה אדריאן שוורץ.
נציגות הורים: החוויה היא חוויה של חרדה, של פחד, של חוסר נוחות.
נציגות הורים: צריך להבין שכדי לאסוף ילד בשעה 13:00 מבית ספר זה אומר שאחד ההורים צריך לצאת ממקום העבודה שלו, זאת לא התנהלות שהייתה טבעית למרביתנו.
נציגות הורים: גם לא ברור לנו מה יהיה; מה יהיה בעוד שנה, בעוד שנתיים, בעוד חמש שנים – מה קורה, כאמור, עם כל אותם עבריינים שאנחנו לא יודעים עליהם?
נציגות הורים: באים ואומרים לנו אחרים שיש גם כאלה שלא הורשעו ולא תדעו עליהם אף פעם.
נציגות הורים: זה כמובן, נכון, אבל אלה שכן הורשעו ויש לגביהם מידע – אנחנו מצפים שיינתן מענה.
דוד רותם: מה הייתם רוצים, שיודיעו לכם?
נציגת הורים: היינו רוצים שלפחות- -
דוד רותם: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד, אני בכלל לא מבין את מה שאתם אומרים.
דוד רותם: בואי נניח ששב"ס, שהוא המפקח על אדריאן שוורץ היו לוקחים תמונות שלו בגודל של 2 מטר על 2 מטר ומדביקים על כל חנות מכולת, על כל לוח מודעות בשכונה שלכם.
דוד רותם: אני מבטיח לכם שאז אתם לא הייתם יוצאים מהבית בכלל.
דוד רותם: זה לא שהייתם הולכים לקחת את הילדים ב-13:00 אתם פשוט לא הייתם יוצאים מהבית כי זה היה מפחיד אתכם הרבה יותר.
נציגת הורים: הבעיה היא לא הפחד שלנו, הבעיה היא שלום הילדים שלנו.
דוד רותם: שלום הילדים שלכם זה חלק מהפחד.
דוד רותם: העובדה שאתם יודעים שהוא גר שם כי יש תמונות גדולות שלו ברחוב, זה רק יכניס גם את הילדים לטראומות.
אלי אפללו: ברשותך, אדוני היושב ראש, פה יש תופעה כפולה: חרדה, אי ידיעה ביחידת הפיקוח מה מוטל על הפדופיל הזה.
אלי אפללו: אם היו יודעים שהוא במעצר בית אז אולי היה קל להם יותר.
אלי אפללו: אין להם ידיעה בכלל.
אלי אפללו: חוץ מזה אתם מדברים כאילו תמונות לא יפתרו את הבעיה – רבותיי, אם היו יודעים שהפדופיל הזה עובר סירוס כימי- -
דינה להמן: הוא לא פדופיל, סליחה.
דינה להמן: הוא לא מאובחן- -
אלי אפללו: הוא לא פדופיל.
אלי אפללו: לא, הוא רקדן בלט.
אלי אפללו: תסלחי לי.
אלי אפללו: עשרים.
דוד רותם: את כל העונש.
אלי אפללו: ההגדרה "לא פדופיל" – פדופיל וחצי.
אלי אפללו: בן אדם כזה שפגע והרס משפחות וילדים, למה הוא נחשב?
אלי אפללו: הוא פדופיל.
דוד רותם: פדופיל.
אלי אפללו: הרי אנחנו צריכים לגונן על המשפחות האלו, על הילדים האלו, על החרדה שהם נכנסו אליה.
אלי אפללו: זה לא רק זה; רק השבוע קראנו על האחים קורידו שקיבלו את עונשם, והכול בסדר, והנה, הערוץ הראשון גילה שהתופעה הזאת ממשיכה.
אלי אפללו: אתם חושבים שאצלם זה לא ימשיך?
אלי אפללו: אז הוא שילם את עונשו – הרי בעונש שלו הפתרון.
אלי אפללו: הפתרון הוא לדעת שזה מחלה.
אלי אפללו: ברגע שזה יוגדר כמחלה, אם היו יודעים שפדופיל שנמצא אצלכם הוא בטיפול כימי לסירוס אני מבטיח לכם שהיה להם שקט נפשי.
אלי אפללו: תה אומר דברים נהדרים.
אלי אפללו: אדריאן שוורץ לא קיבל סירוס כימי; או אם היו יודעים ביחידת הפיקוח מהם תנאי הפיקוח שלהם ויודעים שהוא בהסגר בית ולא יכול לצאת היה להם יותר שקט נפשי.
דוד רותם: חבר הכנסת אפללו, אתה אומר דברים נהדרים.
דוד רותם: אדריאן שוורץ כבר ריצה 20 שנות מאסר ולא קיבל סירוס כימי- -
אלי אפללו: הוא ימשיך לתקוף ילדים.
דוד רותם: אז מה אתה רוצה?
דוד רותם: אתה רוצה לדבר על החובה של סירוס כימי, זה בסדר, אנחנו נדון בזה.
אלי אפללו: אם הוא לא מסכים לקבל סירוס כימי שלפחות יהיה מאגר מידע שכל ההורים האלה יידעו איפה הוא גר- -
קריאה: אבל הם יודעים.
אלי אפללו: לא כולם יודעים.
נציגות הורים: עליו אנחנו יודעים במקרה.
אלי אפללו: הם יודעים במקרה.
אלי אפללו: למה אתם אומרים את זה?
אלי אפללו: אם היינו יודעים מהם תנאי הפיקוח שלו- -
דנה קייזר: לְמה?
אלי אפללו: מי שואל "לְמה"?
אלי אפללו: אני שמעתי ממנה.
דוד רותם: אני לא יודע לאן אתה רוצה להגיע.
אלי אפללו: אני רוצה שיהיה מידע מי זה הבן הזה ומהם תנאי הפיקוח.
אלי אפללו: למה חשוב שהאנשים האלה ידעו חזותית מי זה ואיפה הוא גר?
אלי אפללו: כדי שייזהרו ויודיעו לילדים שלהם לא לשחק עם הבן האדם ושיהיו להם כל האמצעים כדי שזה לא יקרה שוב; שידעו גם מהם תנאי הפיקוח.
אלי אפללו: אני אגיד לך למה: אם הם יודעים שבערב הבן אדם נמצא במעצר – או לא נקרא לזה מעצר, אלא מעצר בית – הם יכולים להיות רגועים לפחות בשעות האלה.
אלי אפללו: בינתיים הם לא יודעים מה קורה, אין להם שום מידע.
אלי אפללו: יש פצצה מתקתקת באזור המגורים שלהם, וכל אחד בחרדה.
אלי אפללו: אם אני הייתי גר בשכנותם הייתי חרד, ואני בטוח שכל אחד מכם שיושב כאן, אם שכנו היה פדופיל שיודעים מראש שהוא פדופיל מסוכן, הוא ישב ושילם את עונשו, אבל כבר פעם שנייה הוא גם שילם וגם חזר חזרה לבית הסוהר.
אלי אפללו: הוא כבר תקף בפעם הראשונה ובפעם השנייה, ואין ספק שהוא יעשה את זה בפעם השלישית.
דוד רותם: אז אם כך, הצעתך היא שהוא בכלל לא ייצא מהכלא.
אלי אפללו: אם הייתי יכול לעשות את זה, זה היה טוב, אבל אין לנו האפשרות הזאת.
אלי אפללו: אנחנו צריכים למצוא אמצעי לחץ כלשהם כדי להביא אותו למצב שהוא יקבל טיפול תרופתי כדי שהבן הזה לא יהיה פצצה מתקתקת בתוך המגורים שלנו, בתוך השכונות שלנו עם הילדים שלנו.
דוד רותם: אין דרך להפעיל על האיש הזה שום מנופי לחץ.
אלי אפללו: מאגר מידע.
דוד רותם: מאגר מידע לא יפעיל עליו שום דבר.
אלי אפללו: יפעיל.
דוד רותם: תתלה תמונות בכל האזור וזה לא יעזור.
אלי אפללו: זה יפעיל.
דוד רותם: אתה שוכח שהבעיה הגדולה היא שהאיש לא השתחרר בשליש – האיש  ישב את כל התקופה, ולכן אין לי עליו מנגנוני לחץ.
אלי אפללו: פעמיים.
יצחק קדמן: זה בכלל נס שהוא בפיקוח כי הוא דרש משפט חוזר, ורק מכיוון שהוא דרש משפט חוזר הוא בפיקוח.
יצחק קדמן: אחרת הוא גם לא היה בפיקוח כי הוא עבר את העבירה לפני שהחוק היה.
דינה להמן: משהוא משתחרר החוק חל עליו, ללא קשר מתי הוא ביצע את העבירה.
נציג הורים: אני יושב ראש הנהגת הורים של בית-ספר "גרץ" בתל-אביב.
נציג הורים: אני יצאתי רגע, ואני לא יודע אם החברות שלי סיפרו את התחושות שאנחנו חווים מהעובדה שהאיש הזה נחת אצלנו.
נציג הורים: הצורך שלנו במענה מכם הוא הרבה יותר גדול.
נציג הורים: אתם אנשים מקצועיים, ואני גם קראתי את הפרוטוקולים של הדיונים הקודמים – אתם לא מבינים עד כמה אנשים שחיים את שגרת יומם איזה טלטול הם עוברים כשנוחת עליהם דבר כזה פתאום.
נציג הורים: אני מדבר איתכם על מאות משפחות שרגילות לחיים נורמליים לחלוטין, ופתאום לא יודעות איך להתנהג, וחיות בחשש וחיות בפחד.
נציג הורים: אני קראתי את הדברים שלך, חבר הכנסת רותם בדיון הקודם שאמרת שכסבא אתה מפחד, ואתה לא יודע כמה אתה קלעת לרגשות של מאות הורים אצלנו בקהילה.
נציג הורים: אני שלחתי מכתב למספר גורמים: בפרקליטות, בנציבות בתי הסוהר ובמשטרה, כולל כל מיני העתקים.
נציג הורים: למעט חבר הכנסת אפללו שבזכותו אנחנו נמצאים פה היום- -
אלי אפללו: ובזכותו.
נציג הורים: - - אף אחד, כולל ראש עיריית תל-אביב לא ענה לנו, לא התייחס אלינו.
נציג הורים: הייתה לי במקרה אפשרות לדבר עם ראש עיריית תל-אביב, והוא אמר לי, אין לי מה לעשות, מה אתה רוצה שאני אעשה?
נציג הורים: אני לא יכול לעשות שום דבר.
נציג הורים: ניצבים מאות אנשים עם הרגשה שאף אחד לא מתייחס אליהם, שאף אחד לא עוזר להם, ואז עולים כל מיני רעיונות שאנחנו ניקח את החוק לידיים ונתארגן, ונכניס לו מכות ונקים משמר אזרחי פרטי שלנו, ונעשה אלף ואחד דברים שאני חושב שאלה דברים שלא צריך ללכת אליהם.
דוד רותם: גם אני קיבלתי את המכתב שלכם, ואני חייב לומר שקראתי אותו ועשיתי עליו delete כי אני לא יודע מה אתה רוצה ממני.
דוד רותם: בוא תגיד לי במה אנחנו יכולים לעזור לך.
נציג הורים: אדריאן שוורץ הוא במירכאות "המקרה הפרטי שלנו", אבל הוא דוגמה לבן אדם שרמת המסוכנות שלו- -
דוד רותם: גבוהה מאוד.
נציג הורים: היא גבוהה מאוד.
נציג הורים: אם אדם כזה סיים את עונשו, ואי אפשר חוקית להחזיק אותו וצריך להעביר אותו לאיזשהו הוסטל ולבנות מסגרת שתרחיק אותו מהחברה.
נציג הורים: לכן החוק נותן הגנה לציבור.
דוד רותם: אתם בעצם אומרים דבר ששאלתי את אפללו לפני חמש דקות – למה האיש הזה קיבל 20 שנות מאסר?
דוד רותם: האיש הזה צריך לקבל מאסר עולם ולשנות את החוק באופן כזה שמאסר עולם יהיה שהוא תמיד יושב בפנים עד שהוא מת, ושהוא בכלל לא ייצא.
דוד רותם: אין חוק בעולם שאחרי שאדם ריצה את עונשו אתה יכול להכניס אותו להוסטל סגור.
יצחק קדמן: זה קיים בהולנד.
נציג הורים: חבר הכנסת רותם, המאסר באמת לא פתר פה את הבעיה.
נציג הורים: צריך הוסטל עם מערכת טיפולית שתיכפה עליו.
נציג הורים: הבעיה עם אדריאן שוורץ היא שהוא גם לא מוכן לקבל שום טיפול.
נציג הורים: אבל אם החוק יכפה עליו טיפול, ונגיד שאדם ברמת מסוכנות כל-כך גבוהה אנחנו לא שואלים, אלא כופים עליו, ולא הוא יישאר במסגרת טיפולית שתרחיק אותו מהחברה, ולא ניקח את הסיכון שהוא יתקוף פעם שלישית.
נציג הורים: במקרה שלו הכתובת היא על הקיר.
דייויד כהן: אני רוצה להגיד משהו בתור נציג משרד הבריאות.
דייויד כהן: אני לא מתייחס לאיש כזה או אחר, כפי שכתבתי לכם כשפניתם אליי.
דייויד כהן: יש לי ארבעה בנות ואני גר ביישוב קטן שפעם היה יותר קטן.
דייויד כהן: לא מזמן היה עבריין מין מאוד מסוכן שגר קרוב מאוד לבית שלי.
דייויד כהן: אף אחד ביישוב לא ידע את זה חוץ ממני.
דוד רותם: תתבייש לך שלא סיפרת לי.
דייויד כהן: בכוונה לא סיפרתי.
אלי אפללו: הוא סיפר את בדיון הקודם.
דייויד כהן: למה לא סיפרתי?
דייויד כהן: התלבטתי קשות.
דייויד כהן: בסופו של דבר אני סומך על יחידת הפיקוח של שירות בתי הסוהר.
דייויד כהן: נכון, אין להם מספיק תקציבים, אבל הם עושים את העבודה שלהם.
דייויד כהן: אני יודע שאולי זה נשמע בומבסטי מה שאני אומר; אני אומר את זה בתור בן אדם שידע בדיוק מי מסתובב אצלו בשכונה, בן אדם שיש לו ארבע ילדות, כולל ילדה שהיא עדיין בבית ספר יסודי.
דייויד כהן: הם עושים עבודה שלא רואים אותה תכל'ס בשטח, זאת אומרת שאנשים כמונו לא רואים אותם; הם נמצאים ומזדנבים אחרי עבריין המין.
דייויד כהן: הם יודעים איפה הם נמצאים, והם יודעים מה הם עושים.
דייויד כהן: הם עושים עבודה שאלמלא הם היו קיימים הייתי מבין את כל מה שאתה אומר, ואולי הייתי יוצא עם רוב מול אותו עבריין מין שגר בשכונה שלנו.
דייויד כהן: אני בחרתי בתור אבא לתת בהם את כל האמון אף על פי שידעתי מהי רמת המסוכנות של הבן אדם שהתגורר אצלנו.
דייויד כהן: המודל שיש היום במדינת ישראל של הסתמכות על פיקוח כאשר תנאי הפיקוח נקבעים לפי אמות מידה מקצועיות, זה כלי שנותן מקסימום הגנה שאנחנו יכולים לצפות ממנו בתנאים של מדינת ישראל היום.
דייויד כהן: אני לא אומר את זה סתם כדי שתשתקו, כי אין לי מניות אצל אף אחד, אני עובד משרד הבריאות.
דייויד כהן: לשים תמונות של אנשים באינטרנט – חבר הכנסת אפללו מתווכח איתי על זה כבר שנים.
דייויד כהן: העמדה המקצועית שלי היא שזה לא עוזר.
דייויד כהן: לדעתי, זה גורם בראש ובראשונה לפאניקה מיותרת כי יש עוד עברייני מין שמסתובבים, ובשכונה לא יודעים מיהם, אבל יחידת הפיקוח יודעת בדיוק איפה הם נמצאים, ואם הם לא יודעים בדיוק איפה הם נמצאים, הם יודעים ברדיוס סביר.
דייויד כהן: אולי אחרוג מהסמכויות שלי לבקש יותר תקציבים בשביל היחידה הזאת.
דייויד כהן: אבל אני בהחלט חושב שהמודל שיש לנו היום במדינת ישראל עובד ונותן מענה.
דייויד כהן: בהחלט בתור אבא אני מבין את הפחדים שלכם.
נציג ההורים: אני יכול לשאול שאלה?
דייויד כהן: כן.
נציג ההורים: פתאום הפכתי להיות מתעניין בעל-כורחי, והבנתי שיש יחידה כזאת שלפי מה שאני מבין היא יותר סודית מסיירת מטכ"ל, שכבר לא כל כך סודית, והסתבר לי שהיחידה הזאת היא אחד הסודות הכי כמוסים במדינת ישראל.
דוד רותם: כדי שהם יוכלו לעקוב אחרי עבריין מין בלי שהוא ידע מי הוא.
נציג ההורים: האם מישהו כאן יכול להגיד לי, גם אם מפקחים עליו, שברגע נתון יתקוף אותו היצר ובדיוק יהיה שם המפקח לעצור אותו?
נציג ההורים: כשהבת שלי תלך ברחוב, ובדיוק יתקוף אותו היצר, מי יעצור אותו שם?
אלי אפללו: חשוב לי לשאול את דייויד כהן.
אלי אפללו: אמרת בהקשר ליחידת הפיקוח הנהדרת שיש אלפי פדופילים שיוצאים החוצה, אבל הם אפילו לא טיפה בים.
אלי אפללו: הם עושים עבודה נהדרת, אני לא מטיל ספק.
אלי אפללו: הלוואי שהם היו יחידה של כמה מאות, אז הייתי הרבה יותר שקט.
אלי אפללו: אבל מה לעשות?
אלי אפללו: אני לא אגיד כמה הם כי אדוני היושב ראש אמר לי לא לומר את המספר המדויק שלהם.
דייויד כהן: כן, אני יודע.
אלי אפללו: אז אני לא אומר את המספר.
אלי אפללו: האחים קורידו הם תחת פיקוח- -
יצחק קדמן: הם לא תחת פיקוח.
יצחק קדמן: אין עליהם פיקוח בכלל.
יצחק קדמן: האחרון שהורשע היה לפי סעיף 214 שלא כלול היום בחוק.
יצחק קדמן: אני מקווה שהוועדה תתקן את זה.
אלי אפללו: אז מה עושים עם אלה שלא נמצאים תחת פיקוח?
אלי אפללו: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה גם לגבי אלה שהם לא תחת פיקוח, אדוני היושב ראש.
אלי אפללו: לא לומר שאין.
יצחק קדמן: יש הצעה.
אלי אפללו: מה ההצעה?
יצחק קדמן: סעיף 214ב שבגינו הורשע אחד האחים קורידו מונח על השולחן, ומוצע לכלול את זה בעבירות המין.
קריאות: כללו.
דוד רותם: רבותיי, יש הצעות, ואנחנו שמחים על ההצעות.
אלי אפללו: הדבר החשוב שצריך לומר אף על פי שאני חלוק על דעתו של דייויד כהן מכובדנו, צריך להיות מאגר.
אלי אפללו: כי אם אתם לא עושים אותו ההורים יעשו אותו.
קריאות: כבר עושים.
אלי אפללו: כבר עושים אותו ועושים אותו לא בסדר.
אלי אפללו: כי מה קורה?
אלי אפללו: מי שמקבל סירוס כימי מתוך הפדופילים האלה אם המדינה הייתה עושה את המאגר, ברגע שהוא מקבל טיפול כימי הוא לא מופיע במאגר הזה.
אלי אפללו: אבל מה עושים במאגר שלהם?
דוד רותם: אבל אומר לך ד"ר בירגר שהוא מקבל סירוס כימי, ואחר כך הוא לוקח תרופה נוגדת, והכול עובר.
אלי אפללו: אז הוא חוזר חזרה למאגר.
דוד רותם: איך תדע?
דוד רותם: הוא קודם צריך לתקוף.
אלי אפללו: לא, סליחה, יש עליהם ביקורת כדי לראות אם הרמה של התרופה יכולה למנוע.
דוד רותם: אבל אם אני נמצא במאגר, איזה ביטחון זה נותן להם ולילדים שלהם?
אלי אפללו: קודם כול שאנשים יידעו מי האיש, איך הוא נראה חזותית.
דוד רותם: אז מה שקורה הוא שמכיוון שיש תמונה שצילמו אותי לפני הרבה שנים אז כל מי שיש לו שיער פרוע והרבה תלתלים וקצת שיער שיבה ישר כולם חושדים בו, והוא לא יכול לגור ברחוב.
אלי אפללו: שתהיה תמונה ברורה.
אלי אפללו: לא יחשדו, כי זה לא יהיה לא ברור.
דוד רותם: אמרה הגברת שכל מי שיש לו שיער שיבה שם הוא בעיה.