GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלעזר במברגר: המשמעות היא, כמובן, שאין אפשרות לשמאי מעריך שנותן חוות דעת לטפל בשום עסקת פינוי-בינוי, ואפילו במישהו שמבקש אותו לא לצורך עסקת פינוי-בינוי- -
דוד רותם: אבל למה שישה חודשים?
אלעזר במברגר: זה לא שישה חודשים, זה כל עוד הוא שמאי מעריך ברשימה, ושישה חודשים לאחר מכן כסוג של תקופת צינון.
אלעזר במברגר: זה מעל ומעבר.
דוד רותם: למה רק שישה חודשים תקופת צינון?
אלעזר במברגר: יכול להיות שאת חוות הדעת הוא נתן כבר לפני ארבע שנים כשהוא היה ברשימה.
אלעזר במברגר: אבל הוא עדיין ברשימה, ואנחנו אומרים שהוא לא יטפל בעסקאות פינוי-בינוי, וכשהוא פסק מלהיות רשום ברשימה מחכים עוד שישה חודשים, ואז צריך לסיים את זה מתישהו.
אלעזר במברגר: אז אני מחדד: גם שלא יטפל בעסקאות פינוי-בינוי וגם לא יטפל בעניינו של מי של מי שעיקר עיסוקו הוא עסקאות פינוי-בינוי.
דוד רותם: מקובל עליי.
אלעזר במברגר: אבל תיקנתם את הנוסח שהצענו וביטלתם את המילים "עיקר עיסוקו" עסקאות פינוי-בינוי.
אלעזר במברגר: מי שעיסוקו הוא עסקאות פינוי-בינוי, יכול להיות שזה תופס אצלו אחד פרומיל מהפעילות, וכל הפעילות שלו היא לא בעסקאות פינוי-בינוי.
אלעזר במברגר: בעינינו זה מרחיב מדי.
אלעזר במברגר: התכוונו לומר שאותו אדם שנתן פה חוות דעת בעסקת פינוי-בינוי, אנחנו לא רוצים לראות אותו מייצג אחר כך בעסקאות אחרות לגמרי חברה שכל ענייניה הם עסקאות פינוי-בינוי.
דוד רותם: בוא נאמר שחברה גדולה כמו "אפריקה-ישראל" גם עוסקת בפינוי-בינוי.
דוד רותם: זאת טובת הנאה במישרין ובעקיפין.
דוד רותם: זה בדיוק "בעקיפין".
נעמה מנחמי: יכול להיות שזה הוחל כבר בסעיף הראשון.
אלעזר במברגר: זה אומר שאותו אדם שנתן פה חוות דעת.
אלעזר במברגר: אגב, אנחנו לא מבטיחים לו פה נפח פעילות מלא.
אלעזר במברגר: הוא נתן חוות דעת נקודתית, ואתה בעצם מבקש שבשל אותה חוות דעת הוא לא יוכל לייצג את כל החברות הגדולות שיש להן נתח פעילות- -
נעמה מנחמי: אבל זה רק בעסקאות פינוי-בינוי.
דוד רותם: אני רוצה שהוא לא יוכל לייצג אותן בעסקאות פינוי בינוי.
אלעזר במברגר: זה כתוב ברישא.
אלעזר במברגר: אסור לו לעסוק בעסקאות פינוי-בינוי.
דוד רותם: "לא יטפל שלא מכוח מינוי כאמור ולא יטפל בעניינו של מי שעיסוקו גם בעסקאות פינוי-בינוי.
אלעזר במברגר: אז הרישא הזה אומר שהאיש הזה לא ייגע יותר בעסקאות פינוי-בינוי של כל אדם.
דוד רותם: אני רוצה פה שני תנאים מצטברים: "עד חלוף שישה חודשים ממועד בו חדל להיות רשום ברשימת שמאי פינוי-בינוי" או "עד תום שנים עשר חודשים מיום שנתן את חוות הדעת האחרונה".
ראובן קוגן: בסדר, ברור.
ראובן קוגן: ארז כהן:     	אני רוצה להפנות  את כבודו לבעיה שעלולה להיווצר מהמגבלות האלה.
ראובן קוגן: סופיה קודם ציינה שאחד הקריטריונים שהיא הייתה רוצה לראות בשמאים שימונו זה ניסיון קודם בנושא של פינוי בינוי.
ראובן קוגן: כלומר לא עוד שמאי מעוד רשימה, אלא מישהו שבא מאיזה רקורד.
ראובן קוגן: כבודו, שים לב, שאם אנחנו רוצים לקחת את האנשים המיומנים יותר בתחום המגבלה הזאת שמופיעה בסעיף או הנוקשות שלה היא כזאת שיש חשש אמיתי ששמאים כאלה בכלל לא ירצו להיות ממונים בתיק הזה.
דוד רותם: אז מה אתה רוצה, שאני אאפשר לאדם לייצג פעם אחת בתור שמאי פינוי-בינוי ואחר כך הוא ייצג את אותה חברה בפינוי-בינוי אחר?
ארז כהן: אז אני אומר שכשהוא נמצא בתקופת הרשימה, כמובן, זאת מגבלה מחויבת.
דוד רותם: ושישה חודשים אחר-כך?
ארז כהן: שישה חודשים מתום הרשימה?
ארז כהן: זה סביר.
ראובן קוגן: ביום האחרון של העסקה- -
דוד רותם: אני לא רוצה שיהיה מצב ששמאי נתן הכרעה ולמחרת אתה עובד עם אפריקה-ישראל.
דוד רותם: זה ייראה דבר נוראי.
נעמה מנחמי: זה כבר נכנס לסעיף הראשון.
נעמה מנחמי: יש לי תחושה שאנחנו עושים פה קצת כפל.
דוד רותם: אז תתקני את הניסוח.
ארז כהן: צריך לזכור שיש מיעוט שיוכלו לקחת את המגבלה הזאת.
ארז כהן: היא בהחלט מגבלה כבדה, זה מה שאני רוצה להסביר לוועדה.
דוד רותם: זה גם צריך להיראות.
דוד רותם: האדון הזה הולך לשמאי מכריע, מקבל החלטה – אוהב או לא אוהב אותה, זה לא חשוב - ואחרי יומיים הוא רואה- -
ארז כהן: אחרי יומיים ברור שלא.
דוד רותם: שישה חודשים ברור לך שצריך להיות.
דוד רותם: בוא נאמר שהוא עושה את זה, ופתאום הוא רואה שאחרי שישה חודשים אותו אדם שנתן החלטה לטובת יזם מסוים פתאום עובד אצל אותו יזם.
דוד רותם: לכן שישה חודשים מתום הרשימה או שנים עשר חודשים מיום שהוא נתן את אותה חוות דעת לגבי אותו אדם.
אלעזר במברגר: כאן באמת היה ערבוב: אצל אותו יזם אסור לו לעבוד מכוח הסעיף שעניינו לא לקבל טובת הנאה- -
דוד רותם: לא, אצל אותו אדם גם אם- -
אלעזר במברגר: הסעיף הזה הרבה יותר רחב.
אלעזר במברגר: אתה מדבר על לעבוד אצל אדם אחר לחלוטין בעסקה אחרת לחלוטין, אלא שעניינה פינוי-בינוי.
דוד רותם: אני לא רוצה שאיזה אפריקה-ישראל למרות שזה לא - - -
ארז כהן: זה מה שאני מנסה לומר- -
יורם אסידון: יש מעט מאוד אנשים שמבינים בפינוי-בינוי מספיק כדי להתעסק עם זה.
ארז כהן: אם הוא לא יכול לעבוד עם אותו גוף זה כמעט יהיה מסננת בלי עבִירה.
כרמית יוליס: בזמן שהוא בתוך הרשימה אנחנו חשבנו שכיוון שכל התפקיד שלו הוא להכריע בסוגיות של פינוי בינוי יהיה נכון להגביל אותו לא לעבוד גם עם צדדים אחרים שבכלל לא מידיינים בפניו.
כרמית יוליס: אבל אם הסוגיה של פינוי-בינוי, בזמן שהוא ברשימה הוא לא יתעסק בפינוי-בינוי, גם אם הם לא דנים בפניו.
ראובן קוגן: זה לא מה שמפריע לו.
ראובן קוגן: מפריע לו אם יש עכשיו אותו גוף שעושה עסקת מגורים רגילה לגמרי בכלל בצפון הארץ, למשל.
אלעזר במברגר: אז כאן התיקון אומר בעניין הזה שאם עיקר עיסוקו של הגוף האחר הוא יזם פינוי בינוי – אז נכון, אסור לו לעבוד שם.
יריב בר-דיין: כולם עוסקים בפינוי-בינוי, אי אפשר להימלט מזה.
יורם אסידון: אבל ברגע שנחתמו מספיק הסכמים והבניין נהרס זה הופך  להיות עסקת נדל"ן לכל דבר ועניין.
יורם אסידון: מצלאווי בעיקר עוסק בפינוי-בינוי, אבל הוא קבלן גדול.
ראובן קוגן: אבל זה עיקר עיסוקו, חברים.
דוד רותם: מה זה "עיקר עיסוקו".
ראובן קוגן: שזה מה שהוא עושה.
ראובן קוגן: עיקר עיסוקה של "אפריקה-ישראל" זה לא פינוי-בינוי.
ראובן קוגן: נעמה מנחמי:     	אם אנחנו משאירים את "עיקר עיסוקו" זה פותר לכם את הבעיה?
אלעזר במברגר: זה מה שהצענו.
כרמית יוליס: זה מונח מקובל בחקיקה, אפשר להגיד שזה דרך העיסוק המרכזית שלו.
אלעזר במברגר: לכן גם הערנו שהמילים האלה מאוד קריטיות.
נעמה מנחמי: לכן הבנו את הרעיון.
נעמה מנחמי: 2ב: נקרא את זה שוב לאור התיקון:     	2ב.
נעמה מנחמי: (א)	שר המשפטים יקבע, על פי המלצת הוועדה המייעצת שהוקמה לפי סעיף 202ד לחוק התכנון והבניה רשימה של שמאי מקרקעין הכשירים לכהן כשמאי פינוי בינוי (בחוק זה – רשימת שמאי פינוי בינוי);      	יתר הסעיף לא שונה מאז הדיון הקודם.
נעמה מנחמי: אגב, תהיתי לגבי סעיף (ו) החדש: בסוף קבענו הוראות שנוגעות לתקנות.
נעמה מנחמי: מה היחס בין התקנות שפה לבין היחס של התקנות שבסעיף 7?
נעמה מנחמי: אני אסביר את השאלה: גם בסעיף (ה) וגם בסעיף (ו), בשני נושאים ספציפיים של ניגוד עניינים אנחנו קבענו ששר המשפטים באישור ועדת חוקה, חוק ומשפט יקבע הוראות.
אלעזר במברגר: בנוסח שמוצע לא נכלל אישור ועדה, אבל לגופו של עניין- -
נעמה מנחמי: אצלנו תמיד נכנס.
אלעזר במברגר: בנוסח שהממשלה הציעה לא מופיע אישור הוועדה.
דוד רותם: בוודאי, הממשלה, בכל נוסח שהיא מציעה – אם אפשר שבכלל לא יהיה פרלמנט.
אלעזר במברגר: ההצעה עברה בקריאה ראשונה בכנסת.
דוד רותם: זה נכון שהיא עברה בקריאה ראשונה בכנסת.
אלעזר במברגר: לגופו של עניין אין בעיה עם ההערה.
נעמה מנחמי: רק לפרוטוקול: גם בסעיף (ו) אנחנו מוסיפים "חוקה, חוק ומשפט" שנשמט.
כרמית יוליס: לאיזה עניין?
נעמה מנחמי: ניגוד עניינים.
אלעזר במברגר: זה בעיקר לא הכרחי.
נעמה מנחמי: אני אסביר לך את השוני שאני רואה: ב"שמאי מכריע" אתה קבעת את ההוראות האלה בחוק, פה אתה רוצה לקבוע אותן - - -
כרמית יוליס: את יכולה להפנות לאיזה סעיף את מתייחסת כשאת מדברת על תיקון 84 שנקבע בחוק.
כרמית יוליס: אני מכירה את התיקון הזה מאוד טוב.
כרמית יוליס: בניגוד עניינים מה שרלוונטי ניסינו להכניס גם לפה.
כרמית יוליס: אגב, אין שום תקנות שעוסקות בניגוד עניינים.
נעמה מנחמי: יש הוראות לעניין ערר על זהות השמאי המכריע.
כרמית יוליס: איך ערר זה בקשר לניגוד עניינים?
נעמה מנחמי: כי אם אחת העילות לערר זה ניגוד עניינים אז מן הסתם זה קשור.
כרמית יוליס: זה פשוט לא נכון.
נעמה מנחמי: יכול להיות שאני טועה.
אלעזר במברגר: כל מה שניסינו לומר הוא שתוספת של סעיף קטן (ה) ו-(ו) שאומרת שיש כאן אפשרות לקבוע כללים בתקנות, זה נכון – ההערה היא נכונה שלכאורה זה לא מוסיף על ההסמכה הכללית לשר המשפטים שהוספנו אותו כממונה על ביצוע החוק שיכול לקבוע מכוח זה תקנות בעניינים שונים.
אלעזר במברגר: בדרך כלל מקובל בסעיפים מהסוג הזה לומר באופן קונקרטי באותו סעיף שלעניין הזה שר המשפטים רשאי לקבוע כללים.
אלעזר במברגר: זה נכון ששר המשפטים לא מאבד את הסמכות הזאת, והיא קיימת גם מכוח סעיף ההסמכה הכללית.
אלעזר במברגר: זה עניין ניסוחי קצת.
נעמה מנחמי: בסעיף ההסמכה הכללית אתם נדרשים להסכמת שר הבינוי והשיכון.
נעמה מנחמי: כאן אתם לא נדרשים להסכמת שר הבינוי והשיכון.
כרמית יוליס: זה עניינים של ניגוד עניינים, זה לא רלוונטי כל כך דווקא לניסוח.
עינת גנון: אנחנו לא רואים עצמנו מומחים לכללים האלה.
דוד רותם: "באישור ועדת חוקה".
דוד רותם: אתה רוצה למשוך את החוק?
ראובן קוגן: אני רוצה שהוועדה לא תבקש- -
דוד רותם: הוועדה תבקש משום שזה עניין של ניגוד עניינים, וניגוד עניינים זה דבר שאני רוצה לראות שאכן קבוע בכללים.
דוד רותם: הוא לא חייב לקבוע כללים, וזה לא יגיע אליי; והוא יכול לקבוע כללים של שני סעיפים, וזה יגיע אליי, וזה יאושר בתוך שבוע ימים אם הם יהיו סבירים.
דוד רותם: הרי את כל התקנות יביאו אליי.
ראובן קוגן: לא- -
דוד רותם: ראובן, כן.
ראובן קוגן: אנחנו מבקשים- -
דוד רותם: אתם מבקשים – אני שמעתי.
ראובן קוגן: - - שהתיקונים- -
דוד רותם: אני שאתם מבקשים, ואני אומר לך כבר.
דוד רותם: היום הגיע אליי מכתב משר האוצר שהוא מבקש שמאתמול עד מחר אני אתקן את תקנות המכרזים.
דוד רותם: למה צריך להביא את זה אליי?
דוד רותם: כי החוק קובע כך.
דוד רותם: אז גם ניגוד עניינים- -
ראובן קוגן: למה שנעשה את הטעות הזאת פעם נוספת?
דוד רותם: מכיוון שאני יודע כמה כוח יש לכם למה שאעשה את הטעות הנוספת הזאת ואתן לכם שוב לעשות משהו בלי אישור שלי?
ראובן קוגן: כי כל הרעיון בדיון הנרחב הזה בחוק – ההערות של החוק לא מעניינות, אז נדון בתקנות.
דוד רותם: ראובן, אתה צודק, אבל זה אתם אומרים לי.
דוד רותם: כשאני שואל אתכם על ניגוד עניינים אתם אומרים לי, עזוב, אנחנו נכסה את זה בתקנות.
דוד רותם: אני מסכים להכניס לכאן את הפרק של ניגוד עניינים.
ראובן קוגן: יש סוגיות שהן לעניין של חקיקה ראשית, ויש סוגיות שהן לעניין תקנות.
דוד רותם: ניגוד עניינים זה הדבר הכי קריטי בחקיקה ראשית.
דוד רותם: אין לי בעיה, ולכן אני אומר שכל התקנות באות לאישור.
דוד רותם: אתם מביאים אליי לאישור להחליף ברירות קנס בברירות משפט, אז אני שמח, אתה מבין?
דוד רותם: אתה אומר ככה: בשטויות תתעסק אתה, בדברים הרציניים אנחנו נסגור עם השר.
דוד רותם: טעות.
ראובן קוגן: זה לא עניין של לסגור עם השר.
ראובן קוגן: זה עם שר המשפטים.
דוד רותם: שר המשפטים?
דוד רותם: לרדת מתחת לשולחן?
דוד רותם: להיבהל?
דוד רותם: כי אתה אומר "שר המשפטים".
דוד רותם: רק מהאוצר, תאמיני לי.
דוד רותם: האוצר זה הגוף הכי חזק והכי רציני במדינה.
אלעזר במברגר: כל מה שאפשר להגיד בנושא, בעיניי, שיש כאן חלוקה מאוד ברורה בין הסדרים ראשוניים למשניים.
אלעזר במברגר: הכנסת מחוקקת הסדרים ראשוניים, ודווקא בחוק הזה ניגוד עניינים מחוקק בצורה רחבה יחסית ומפורטת, אני חייב לומר.
אלעזר במברגר: עלתה כאן שאלה נכונה קודם – מה זה "עיקר עיסוקו" – 50%, 51%, 80%?
אלעזר במברגר: שאלה טובה.
אלעזר במברגר: ברזולוציה הזאת שהיא בעיניי הסדרים משניים זה קלאסי לשר המשפטים להגדיר מה זה בדיוק.
אלעזר במברגר: דווקא אלה פרטים שאולי הוועדה לא צריכה להיכנס אליהם.
דוד רותם: אני לא מקבל את הגישה הזאת.
נעמה מנחמי: אני מוכנה לבדוק את זה לישיבה הבאה.
נעמה מנחמי: סעיף 2ב(ב) – לא היה לנו כאן תיקון; סעיף (ג) גם הוא אושר;      סעיף (ד)(4) – תיקנו: "רישומו בפנקס שמאי המקרקעין לא הותלה בחמש השנים שלפני הגשת המועמדות".
נעמה מנחמי: היו כאן עוד כמה תיקוני נוסח, ואם יש למישהו בעיה שפשוט יפנה.
נעמה מנחמי: חבל לבזבז על זה את הזמן.
נעמה מנחמי: חלק מהנוסח נראה אולי קצת פחות מוצלח, אבל התאמנו אותו לנוסח שיש בשמאי המקרקעין.
נעמה מנחמי: מבחינת נוסח החוק העדיפו שתהיה עדיפות.
נעמה מנחמי: סעיף 4 – הצעה שלי: בנושא של מיסוי יש הוראה שקובעת שמי שהעביר את הדירה שלו לקרוב שלא בתמורה אז לעניין הטבות המיסוי יראו את זה כאילו הדירה לא הועברה עדיין כדי למנוע עקיפה של מגבלות הטבות המיסוי.
נעמה מנחמי: חשבתי שאולי נכון שגם כאן- -
דוד רותם: אתם נורא רוצים את הסעיף הזה.
נעמה מנחמי: זה לא קשור אליהם.
ראובן קוגן: זה "סעיפי נעמה".
ראובן קוגן: אנחנו מגבים אותה.
דוד רותם: אני אומר שאתם נורא רוצים את הסעיף הזה.
נעמה מנחמי: זה יש להם כבר.
דוד רותם: ואני נורא לא רוצה אותו.
ראובן קוגן: איזה סעיף?
דוד רותם: 4. התוספת.
עינת גנון: אנחנו לא קיבלנו אותו.
ראובן קוגן: מרוב שאנחנו רוצים אנחנו לא יודעים מה זה.
נעמה מנחמי: אני אקריא את סעיף 4 ואחר כך את ההמשך שחשבתי לשקול.
דוד רותם: הם לא יודעים על הסעיף הזה?
נעמה מנחמי: לא, אני הוספתי.
דוד רותם: תורידי אותו, אני לא רוצה אותו.
נעמה מנחמי: הרווחתם.
נעמה מנחמי: סעיף 6 החדש הוסף לבקשת יושב ראש הוועדה.
נעמה מנחמי: אני אקריא:     6.	"אדם הפועל מטעמו של יזם המעוניין בביצוע עסקת פינוי בינוי ולרבות אם הוא מקבל או עתיד לקבל שכר מהיזם" – נכתוב "טובת הנאה" – "או ששכרו תלוי בביצועה של עסקת פינוי, יציין בכל פנייה, בכתב או בעל פה עם דייר שעסקת הפינוי בינוי עשויה לחול על רכושו, כי הוא פועל מטעמו של היזם או ששכרו תלוי בביצועה של עסקת הפינוי בינוי".
יריב בר-דיין: בסדר גמור.
נעמה מנחמי: שיהיה ברור לכל הדיירים.
נעמה מנחמי: יריב בר-דיין:     	גילוי נאות.
נעמה מנחמי: זה ככה עובד, זה בסדר גמור.
נעמה מנחמי: אם זה ככה עובד, אז אדרבה.
יריב בר-דיין: אני לא יודע אם בכל פנייה כי יש המון פניות, אבל בהתקשרות עם הדייר הוא צריך לציין את זה.
יריב בר-דיין: כל פנייה זה משהו שאפשר לעמוד בו, אבל בהתקשרות- -
דוד רותם: אתה כותב לו מכתב.
יריב בר-דיין: לא בכל מכתב אני אכתוב לו שאני עתיד - -
דוד רותם: "פועל מטעם".
נעמה מנחמי: תחתום: "פועל מטעמו של"
יריב בר-דיין: לא, אני פועל מטעם עצמי ומטעמו.
יריב בר-דיין: מדובר רק על השכר.
יריב בר-דיין: הרעיון של השקיפות הוא מצוין.
יריב בר-דיין: בהתקשרות זה חייב להופיע, אבל לא בכל פנייה, זה לא משהו ישים.
יורם אסידון: אנחנו מפרטים במקרה שלנו כמה אנחנו מקבלים ושמדובר בתמורה אחידה.
יורם אסידון: יש הסכם מסודר, ברור לגמרי.
יורם אסידון: השקיפות היא ברמות קיצוניות במקרה שלנו.
דוד רותם: אוקיי, נתקן את זה.
יורם אסידון: כדי שלא יבואו למראית עין ויגידו שאנחנו מקבלים מתחת לשולחן אנחנו אומרים בדיוק כמה אנחנו מקבלים.
נעמה מנחמי: אז מה עושים?
יריב בר-דיין: בהתקשרות.
דוד רותם: בפעם הראשונה אתה תגיד לו את זה; אחר כך פעם בחצי שנה תזכיר לו את זה.
דוד רותם: אתה כבר עוסק בהרבה התקשרויות.
דוד רותם: כמה פעמים אתה קראת את החוזה שאתה חותם עליו?
יריב בר-דיין: בכל פעם.
דוד רותם: אני אגיד לך את האמת, אני חתמתי על כל כך הרבה חוזים בחיים שלי ואף פעם לא קראתי אותם.
ארז כהן: טוב שלשכת עורכי הדין לא נמצאת פה.
דוד רותם: לשכת עורכי הדין הייתה שמחה שאני לא קורא את החוזים.
נעמה מנחמי: אולי צריך לציין באופן ברור כדי שזה לא יהיה במסגרת החוזה.
יריב בר-דיין: לציין באופן ברור זה גם בסדר, אבל לא בכל פנייה.
נעמה מנחמי: בפנייה ראשונה ולפני חתימה?
יריב בר-דיין: ובהתקשרות.
נעמה מנחמי: מה זה "התקשרות"?
נעמה מנחמי: אין לי הגדרה של התקשרות.
יריב בר-דיין: כאשר תנאי ההתקשרות הם שונים.
יריב בר-דיין: במסמך ההתקשרות בין אותו גורם שציינתם אותו לבין הדייר שזה מסמך, ייפוי כוח או הסכם או כל מסמך משפטי אחר – זה חייב להופיע.
נעמה מנחמי: אז נגיד באופן ברור: לפני חתימה- -
יריב בר-דיין: לפני חתימה על מסמך שקושר בין הצדדים.
יריב בר-דיין: הרי ניגוד העניינים, אפילו למראית עין, נוצר ברגע ההתקשרות ולא לפני כן.
דוד רותם: אתם שמים לב מה קורה במדינה הזאת?
דוד רותם: זה משודר.
דוד רותם: איך כל רגע מגיע מישהו אחר ממשרד האוצר ומהממשלה ללחוץ עליי – תסכים פה, תסכים שם.
דוד רותם: חבר'ה, אתם תסכימו למה שאני רוצה הפעם.
יורם אסידון: זה אולי סמנטי אבל שיצוין "שכר טרחה" ולא "טובת הנאה"?
יריב בר-דיין: "טובת הנאה" זה נשמע רע מאוד.
יורם אסידון: עם כל הכבוד אנחנו עובדים קשה בשביל הכסף הזה, ואנחנו מבקשים שייכתב "שכר טרחה".
נעמה מנחמי: כתוב "שכר", אבל חשבתי שאולי עדיף "טובת הנאה" כי זה כולל יותר.
יריב בר-דיין: זה נשמע רע מאוד, הוא צודק.
יריב בר-דיין: שכר.
נעמה מנחמי: אז בוא נכתוב: "שכר טרחה", ואם קיימת טובת הנאה אז גם את טובת ההנאה.
דוד רותם: רבותיי היקרים, "טובת הנאה" זאת לא מילה גסה.
יורם אסידון: זאת מילה עם קונוטציה שלילית.
נעמה מנחמי: חבל כי זאת לא המטרה.
נעמה מנחמי: "טובת הנאה" מבחינת החקיקה היא לא בעלת קונוטציה שלילית.
יורם אסידון: תמורה זה שם כולל.
נעמה מנחמי: "כל שכר או תמורה"
עינת גנון: בחוק המקורי שאותו אנחנו מתקנים יש הגדרה של עסקת פינוי-בינוי.
עינת גנון: חוזים בין יזם לבין בעלי דירות אשר על-פיהם מתחייבים בעלי הדירות למכור את זכויותיהם בו לצורך הריסת הבניין והקמת בניין חדש תחתיו.
נעמה מנחמי: בפסקה 7(א) הוספנו בסוף הסעיף: "בכפוף להוראות סעיפים קטנים (ב) עד (ד):  (א) שר המשפטים ממונה על ביצועו של חוק זה, והוא רשאי, בהסכמת שר הבינוי והשיכון ובאישור ועדת חוקה, חוק ומשפט, להתקין תקנות בכל העניין הנוגע לביצועו.
נעמה מנחמי: הוספנו: "בכפוף להוראות סעיפים קטנים (ב) עד (ד)".
נעמה מנחמי: כדי שלא יהיה חוסר בהירות לגבי מה שקורה עם תקנות (ב) עד (ד).
עינת גנון: למה "בכפוף"?
עינת גנון: אם יש דברים שלא קשורים ל-(ב) עד (ד)?
אלעזר במברגר: זה בסדר, זה אומר שהסמכות הכללית היא בסעיף הזה, אבל יש עניינים מסוימים- -
נעמה מנחמי: כי בסעיפים אחרים יש הסכמות אחרות שנדרשות.
נעמה מנחמי: באופן כללי למעט בסעיפים (ב) עד (ד) שבהם יש הסכמות ספציפיות, השומה הכללית היא (א).
כרמית יוליס: זה צריך להיות: "על אף האמור".
נעמה מנחמי: נוסח החוק הגדיר לנו את זה כך.
נעמה מנחמי: אנחנו מבינים את העיקרון, ואם יהיה צורך לתקן נראה לי שאין בעיה.
אבנר עורקבי: יש לי הערה שהיא לא בקשר לחוק.
אבנר עורקבי: אמר כאן דב חנין דברים נגד החוק הזה.
אבנר עורקבי: אנחנו, בעלי המגבלה, נכים שגרים במתחמים צמודי קרקע, אנחנו נכים עם כיסאות גלגלים, ואנחנו נכללים גם במקומות של פינוי בינוי.
אבנר עורקבי: עבדך הנאמן נכלל גם בפינוי-בינוי ויוצא כנגד זה מכיוון שאני זקוק לדירה צמודת קרקע.
אבנר עורקבי: מה גם שאם אנחנו גרים בדירה צמודת קרקע של ארבעה דיירים אומרים שיהיה לנו יותר טוב.
אבנר עורקבי: אני מדבר על אוכלוסיות מאוד חלשות שברגע שיעברו לגור בבניין גבוה תושת עליהם ארנונה יותר גבוהה, ועד בית שהם לא משלמים היום, גז שהם לא משלמים היום, אלא פעם בחצי שנה, הרעש מסביב – דברים מאוד קונקרטיים שמתאימים לכל האוכלוסייה החלשה.
אבנר עורקבי: אני נכה על כיסא גלגלים, ואני לא מוכן להתפנות מהדירה שלי, אלא אך ורק לדירת קרקע.
אבנר עורקבי: הקבלן  שלנו אומר שלא מרשים לו לבנות על הקרקע.
אבנר עורקבי: אז אוקיי, אני לא יכול להתפנות אז אני נחשב דייר סרבן.
ארז כהן: לא.
דוד רותם: רק משרד השיכון יענה.
אבנר עורקבי: אני ביקשתי שלחוק הזה תוכנס אפשרות של הגנה על בעלי מוגבלויות שהם נכים בכיסאות גלגליים.
אבנר עורקבי: נכים בכיסאות גלגלים חייבים דירות צמודות קרקע.
אבנר עורקבי: אני לא מדבר על אנשים שיש להם אפשרות לרדת במדרגות.
עינת גנון: ניתן לזה מענה בתיקון לחוק שנעשה ב-2008, והוא בהחלט מתייחס לבעלי מוגבלויות.
עינת גנון: אם יש צורך נעביר לוועדה את הסעיף.
דוד רותם: תעני לו מה הפתרון.
אבנר עורקבי: יש לי פה התקנות.
כרמית יוליס: זה לא התקנות, זה החוק עצמו שקובע שאם מדובר על אדם עם מוגבלות הוא לא ייחשב דייר סרבן.
אבנר עורקבי: אבל אתם עוסקים פה חוק, ויכול להיות שהוא ינגוד את החוק הזה.
עינת גנון: אפשר לקרוא את הסעיף הספציפי?
עינת גנון: אלה סעיפים שמצטרפים לעילות של הסירוב: "היה בעל הדירה או בן משפחתו המתגורר עמו אדם עם מוגבלות, והתקיים אחד מאלה: א. כללה עסקת פינוי ובינוי מתן דירת קבע חלופית לבעל הדירה, והדירה האמורה אינה כוללת התאמות ככל שהיו בדירה שהזכויות בה מועברות או ככל שהן מתחייבות ממאפייניה של דירת הקבע החלופית.
עינת גנון: לא כללה עסקת פינוי-בינוי מתן דירת קבע חלופית, כאמור, בפסקת משנה (א), העסקה אינה כוללת תמורה בשל שוויין של ההתאמות ככל שהיו בדירה שהזכויות בה מועברות".
דוד רותם: יש רק שאלה אחת.
דוד רותם: הוא אומר שהוא גר בדירה קומת קרקע, ועכשיו אומרים לו שהוא יקבל דירה בקומה ראשונה שיש בה מדרגות, מעלית וכל הדברים האלה - -
עינת גנון: אז הסירוב שלו הוא סביר.
עינת גנון: זה מה שאומר החוק.
יורם אסידון: תקנות התכנון והבנייה מחייבות הקמת בניינים, דירות, מפתחי מעליות, מפתחי דלתות בהתאם לחוק נגישות.
דוד רותם: הוא לא רוצה מעלית.
יורם אסידון: אז אני מגדיר את זה כסירוב סביר.
דוד רותם: רבותיי היקרים, אני חרדי ולא משתמש במעלית שבת.
אלעזר במברגר: כנ"ל.
דוד רותם: את רואה?
דוד רותם: יש לנו דברים משותפים.
ארז כהן: לעניין השכר- -
דוד רותם: זה יתוקן.
ארז כהן: רצינו להציע הצעה שבמקום שיעברו שוב תקנות חדשות באישור שרים וועדה יש תקנות קיימות בחוק שאת דיברת עליהם ובתקנות שכר טרחת שמאי מכריע.
דוד רותם: לא. אני לא קובע כסף, אני רק מאשר.
ארז כהן: זאת המלצה.
ארז כהן: אני רציתי רק להמליץ.
דוד רותם: הם צריכים להחליט.
דוד רותם: אם הם ירצו את זה, בבקשה.
ארז כהן: יש משהו מוכן, אז למה- -
עינת גנון: יש משהו מוכן לעניין הזה?
ארז כהן: לעניין תקנות שכר טרחת שמאי מכריע.
עינת גנון: אני לא בטוחה שזה מאותו סוג.
ארז כהן: אפשר לתת לזה הנחה, אבל יש שם דירוג.
סופה לנדבר: כשייקבעו השיעורים בוודאי שנסתכל על מה שיש- -
עינת גנון: ונתייעץ איתכם.
סופה לנדבר: וגם נתייעץ איתכם.
סופה לנדבר: אתם בוודאי תהיו שותפים מלאים לזה.
נעמה מנחמי: מאז הישיבה הקודמת הורדנו - -
דוד רותם: ב-(ג) הורדתי לכם את שר המשפטים.
נעמה מנחמי: אני אקרא את סעיף (ב) של סעיף 7 החדש או סעיף התקנות: "שר המשפטים בהסכמת שר האוצר ובהתייעצות עם שר הבינוי והשיכון ובאישור ועדת חוק, חוק ומשפט, יקבע הוראות ובהן כללים לקביעת שכרו של שמאי מעריך".
נעמה מנחמי: (ג) "שר המשפטים בהתייעצות עם שר הבינוי והשיכון ובאישור ועדת חוקה, חוק ומשפט, רשאי לקבוע הוראות לעניין קביעת רשימת שמאי פינוי-בינוי, לרבות תנאים למחיקה או להתליה מהרשימה".
נעמה מנחמי: הורדנו את "באישור ועדת חוקה, חוק ומשפט".
נעמה מנחמי: (ד) שר המשפטים יקבע, באישור ועדת חוקה, חוק ומשפט סדרי דין בבקשות שיוגשו לשמאי פינוי בינוי ובכלל זה לעניין דרך הגשת הבקשות כאמור והמועדים להגשתן, לדיון בהן ולקבלת החלטה בהן".
נעמה מנחמי: סעיף התחילה: משרד האוצר הסכים לשינוי משני שמאים לחמישה כתנאי בסיס לתחולת החוק.
נעמה מנחמי: אנחנו שמחים על השינוי.
נעמה מנחמי: נשארנו עם שאלה אחת שנוגעת לשני סעיפים: בנושא הרוב המיוחס והגדרת מקבץ, אותו בית אחרון בשורה.
נעמה מנחמי: אני פשוט מחכה לכללים שיעביר לי משרד השיכון לגבי הדרך שזה נעשה בה, איך אנחנו שומרים על זכויות הדיירים.
עינת גנון: זה דבר שנמצא באינטרנט.
עינת גנון: אני אמרתי לנעמה שברגע שתסתיים הישיבה אני אעביר לכם.
דוד רותם: אין לנו תקציב לאינטרנט.
דוד רותם: משרד האוצר לא מאשר לנו אינטרנט, לא מאשר לנו נייר, אנחנו לא יכולים להדפיס את זה.
קריאה: הדיון בשידור.
דוד רותם: הדיון בשידור, והכול אמת.
נעמה מנחמי: זה נושא שאנחנו עדיין מוטרדים לגביו.
נעמה מנחמי: עדיין לא ברור לנו לחלוטין איך אנחנו שומרים על זכויותיהם של דיירים שלא בהכרח חייבים להיכנס לאותו מקבץ, ולכן נשארו שני סעיפים – אחד בנושא הגדרת המקבץ, והשני הוא בעניין הרוב המיוחס הנדרש באותו בניין אחרון.
דוד רותם: רבותיי היקרים, החוק כפי שהוא כפוף לשני התיקונים האלה אושר.
אליעזר במברגר: איזה שני תיקונים?
דוד רותם: שמדברת עליהם נעמה שנקבל את הכללים.
דוד רותם: אם יהיה צורך אקבע ישיבה נוספת ביום ראשון כדי להצביע בעד ההסתייגויות ולאשר את החוק לקריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: אנחנו בדיון האחד-עשר בחוק הזה.
דוד רותם: אנחנו צריכים להתקדם בו.
דוד רותם: פילוסופיות והצעות צריכות להיגמר.
דוד רותם: צריך להתחיל להתקדם בחוק.
דוד רותם: אנחנו נעסוק היום בפרק ג2 שעניינו שיקום מונע, סעיף 20כח.
דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית, נא להתחיל לקרוא.
תמי סלע: זה הסעיף שמונה את המסגרות שבהן נכללת תוכנית לשיקום מונע – שתיים קיימות כבר היום במקביל לצו מבחן ובמקביל לשחרור על תנאי, ואחת שהיא החידוש המשמעותי היא שזה במסגרת צו פיקוח.
תמי סלע: יש פה עוד הערה שתכף נפרט עליה.
תמי סלע: 20כח.
תמי סלע: "הדרכים למתן שיקום מונע בקהילה   20כח.
תמי סלע: שיקום מונע לעבריין מין שלא נידון למאסר בפועל או שהשתחרר ממאסר בפועל או מאשפוז יינתן באחת מהדרכים המפורטות להלן, על פי תוכנית לשיקום מונע בקהילה שגובשה בהתאם להוראות סעיף 20כט" – שזה הסעיף הבא לגבי הגורם המקצועי המתאם שמגבש את התוכנית – "ובכפוף להוראות 20ל" – שזה הסעיף שעוסק בטיפול תרופתי וקובע תנאים ספציפיים שחלים על טיפול תרופתי שיכול להיות חלק מהתכנית לשיקום מונע.
תמי סלע: (1)	כתנאי מתנאי צו מבחן לפי פקודת המבחן  - בהתאם לסעיף 5(2) לפקודה האמורה; או בהתאם לסעיף 33א לחוק השיפוט הצבאי שזה הסעיף שבמסגרת השיפוט הצבאי קובע את האופציה של העמדה במבחן לגבי אנשים שנמצאים בהליך בבית דין צבאי.
תמי סלע: (2)	כתנאי מתנאי שחרור על תנאי ממאסר - בהתאם לסעיף 13(ג) לחוק שחרור על תנאי ממאסר; או בהתאם לסעיף 510ד לחוק השיפוט הצבאי – שוב, הסעיף המקביל.
תמי סלע: לא קוראים לזה שם "שחרור על תנאי" אבל הוא מקביל לשחרור על תנאי ממאסר.
תמי סלע: הסעיפים עצמם נמצאים בהערות השוליים.
תמי סלע: (3) במסגרת צו פיקוח בהתאם להוראות סעיף 20לא.
תמי סלע: סעיף 20לא מופיע בהמשך ומפרט איך זה הולך באמת במסגרת צו פיקוח.
תמי סלע: הפסקה הרביעית מעלה שאלה לדיון שעולה אגב הפרק הזה: בעצם "במסגרת צו פיקוח" זה אומר שזה רק מי שהוטל עליו צו פיקוח, כלומר מי שהמסוכנות שלו היא גבוהה מנמוכה.
תמי סלע: כלומר היא נמוכה בינונית ומעלה.
תמי סלע: מי שהערכת המסוכנות לגביו היא הערכת מסוכנות נמוכה אז אם זה לא במסגרת צו מבחן או שחרור על תנאי הוא לא זכאי לשיקום מונע, על-פי החוק.
תמי סלע: זאת המסגרת שמוצעת, זה התקציב שתוקצב.
דוד רותם: בהתאם להוראות בית המשפט לפי סעיף 20.
תמי סלע: סעיף קטן (4) יכול לאפשר גם לאנשים עם מסוכנות נמוכה, אבל יש לממשלה תשובות מדוע זה המתווה שהם מציעים.
דוד רותם: אם יש להם תשובות הם יתנו את התשובות.
דוד רותם: יש למישהו הערות לגבי הסעיף הזה?
לילך וגנר: אנחנו סבורים שאין צורך בסעיף קטן (4), כפי שמציע הייעוץ המשפטי של הוועדה.
לילך וגנר: החוק לא אמור לחול על אנשים שהם בעלי מסוכנות נמוכה, אלא על אנשים שהמסוכנות שלהם היא גבוהה מנמוכה.
לילך וגנר: לכך יש כמה סיבות כבדות משקל, לטעמנו: הסיבה הראשונה היא מאוד מרכזית, אבל היא לא היחידה – מטעמים תקציביים.
לילך וגנר: החוק הזה נועד להגן על הציבור מפני עברייני מין מסוכנים שאפשר להפחית את המסוכנות שלהם באמצעות גורמים שונים.
לילך וגנר: השיקום המונע נועד בראש ובראשונה להפחית את המסוכנות של עבריין המין כדי להגן על הציבור.
לילך וגנר: אין לנו מצב של אנשים נטולי מסוכנות, כלומר הדרגה הכי נמוכה היא "מסוכנות נמוכה", ואלה אנשים שאין אינטרס ציבורי כרגע לממן על חשבון המדינה טיפול כלשהו- -
דוד רותם: אני אגיד לך גם למה קיבלתי.
דוד רותם: אני יודע איך זה יעבוד אחרת: מה שיקרה זה שאתם תטפלו רק באלה עם הסיכון הנמוך, ואלה עם הסיכון הגבוה תעזבו אותם, ואתם תבואו לדווח שהצלחתם בצורה אדירה.
לילך וגנר: מראש לא הצענו לטפל באנשים האלה.
דוד רותם: אז אנחנו מוותרים לכם, אין שום בעיה.
אלי אפללו: מה תהיה ההגדרה של "מסוכנות נמוכה"?
דוד רותם: מעריך המסוכנות יעריך את המסוכנות ויגיד האם הסיכון גבוה, נמוך או בינוני.
דוד רותם: זה לגבי כלל עברייני המין.
יצחק קדמן: אני מציע להשאיר בכל זאת פתח לטפל לפחות בחלק מאלה שהוגדרו כבעלי מסוכנות נמוכה.