GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דב חנין: אני בסך הכל בחדר הסמוך.
דב חנין: אני רוצה לומר לך ולכם, עמיתיי חברי הכנסת, שהצעת החוק הזאת היא הצעה מאד מאד בעייתית והייתי מציע לחברי הכנסת לשקול היטב האם רוצים בכלל לקדם אותה.
דב חנין: אני אומר את הדברים גם מתוך היכרות מקרוב כי עד שנבחרתי לכנסת הייתי גם עורך דין.
אחמד טיבי: אני יכול לומר שהוא היה עורך דין מצוין.
דב חנין: לשכת עורכי הדין היא מנגנון מאד מעניין ומיוחד, שפועל ומייצג בעצם שילוב של הרבה מאד ממדים חברתיים.
דב חנין: זו מערכת שבמובנים מסוימים היא גם חברה אזרחית במובן החיובי.
דב חנין: זאת התארגנות אוטונומית של עורכי הדין, זה לא חלק ממערכת המדינה, אבל יש לה גם תפקידים, מקומות ואחריות.
דב חנין: אני רוצה לומר שלאורך השנים לשכת עורכי הדין זו מערכת שמתפקדת.
דב חנין: זו מערכת שמתפקדת בסך הכל טוב.
דב חנין: היו ימים שהייתי באופוזיציה בלשכת עורכי הדין כעורך דין, היו ימים שלא הייתי בלשכת עורכי הדין אבל זו מערכת שעובדת.
דב חנין: גם כשהייתי באופוזיציה, אף פעם לא חשבתי שזו מערכת שצריך לחסל אותה, לפגוע בה או לצמצם את יכולות הפעולה שלה.
דב חנין: חוק לשכת עורכי הדין קובע איזון דמוקרטי בין בחירה ישירה לבין מינוי על ידי ועדי מחוזות.
דב חנין: האיזון הזה מאד ראוי ומאד נכון אם אנחנו באמת רוצים שיהיה ייצוג לפריפריה.
דב חנין: אם אנחנו רוצים לוותר על הפריפריה, בואו נגיד את זה בגלוי.
דב חנין: בואו נגיד שהפריפריה לא מעניינת אותנו.
דב חנין: אני תושב תל-אביב, בואו נגיד שתל-אביב היא המקום ולא רוצים, לא ייצוג לפריפריה, לא ייצוג לתושבי הפריפריה, לא ייצוג לעורכי הדין בפריפריה.
דב חנין: זה דבר מאד מאד בעייתי.
דב חנין: אני מבין שהצעת החוק נוסחה ומקודמת בלי התייעצות עם מוסדות לשכת עורכי הדין ואני חושב שזה חבל, זה מיותר.
דוד רותם: אתה טועה בגדול ומי שאמר לך את זה, פשוט שיקר אותך.
דב חנין: אדוני, אני בכל אופן לא השתתפתי בהתייעצות הזאת ואני יכול  להגיד שאני לא שותפתי בה.
דב חנין: אני יכול לומר שזה מה שנמסר לי ומכיוון שאני מאמין לדברים שנאמרים לי, אני מעביר אותם בפני הוועדה.
דוד רותם: מי מסר לך שלא התייעצו אתו?
דב חנין: אני הבנתי את זה מאנשי לשכת עורכי הדין.
דוד רותם: מה זה אנשי לשכת עורכי הדין?
דוד רותם: דני אליגון, אתה דיברת אתי?
דוד רותם: אשר אקסלרוד, אתה דיברת אתי?
דוד רותם: רחל בן-ארי, את דיברת אתי?
דב חנין: מה זה "דיברת אתי"?
דב חנין: "דיברת אתי" זה ניסוח קצת אחר.
דב חנין: אדוני יושב ראש הוועדה, אנחנו מדברים פעמיים-שלוש בשבוע ובכל זאת זה יהיה קצת מוטעה להגיד שאתה מתייעץ אתי.
דוד רותם: אני מתייעץ אתך, אני רק לא מקבל את דעתך.
דב חנין: באותו מובן אני מניח שאתה גם דיברת אתם.
דוד רותם: היה גם מישהו שנכנס אליי לחדר ואמר: אני מבין שהזמנת אותי בשביל לסמן V על כך שדיברת אתנו.
דב חנין: אני רוצה לומר כמה מילים בנושא חלוקת התקציב בלשכת עורכי הדין.
דב חנין: כעורך דין שבמשך כל השנים עבד בתל-אביב, אני לא חושב שיש בעיה אמיתית שעורכי הדין בתל-אביב לא מקבלים מספיק שירותים, לא מקבלים מספיק מענה ולכן, צריך לחזק את התקצוב של עורכי הדין בתל-אביב.
דב חנין: להיפך, לשכת עורכי הדין ברמה הארצית היתה תמיד מרוכזת בתל-אביב, המערכות בתל-אביב היו תמיד המערכות היותר משוכללות מהפריפריה ותמיד היו באים לתל-אביב כדי להיעזר במערכות שיש בתל-אביב.
דב חנין: אני לא רואה שום סיבה לחשוב או לטעון שדווקא עורכי הדין בתל-אביב, שאני הייתי אחד מהם, מקופחים מאיזושהי בחינה.
דב חנין: אם יש קיפוח, הקיפוח הוא של אלה שנמצאים בפריפריה, שלהם יש פחות שירותים ופחות משאבים.
דב חנין: ואם בכלל לשנות, דווקא לחזק את הפריפריה.
דב חנין: שוב, אני אומר את הדברים כתל-אביבי.
דב חנין: אני לא מבין איך חברי כנסת ואנשים שנמצאים בפריפריה לא מבינים את השיקול הזה ולא רואים עד כמה הוא חשוב.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אני אגיש שורה ארוכה של הסתייגויות וגם אם לא אצליח לנמק אותן אחת לאחת, הקו הרעיוני הכללי שאני מציג הוא ההנמקה לכל ההסתייגויות בכללותן.
דב חנין: אני אבקש שההסתייגויות האלה תובאנה להצבעה.
דוד רותם: אתה תגיש את ההסתייגויות הבוקר?
דב חנין: בוודאי הבוקר.
דב חנין: אני רוצה לומר לך ולכם, עמיתיי חברי הכנסת, אני חושב שהחוק הזה ראוי למחשבה נוספת.
דב חנין: אני חושב שיש מקום לדיון נוסף בינינו, חברי הכנסת, שישקול את הביקורת הקשה שיש על החוק הזה.
דב חנין: לא את כל הדברים המתוקנים צריך לקלקל.
דב חנין: אם יש משהו מקולקל אין ברירה אלא לתקן אותו.
דב חנין: יש הרבה דברים  מקולקלים במדינת ישראל ואני לא חושב שלשכת עורכי הדין היא אחד הגדולים שבהם.
דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין, לפני שאתה הולך אני רוצה לתת לך את סדר היום של הוועדה לחודש הקרוב.
דוד רותם: אנחנו עוסקים, בין היתר, בחוק המדיניות הכלכלית ובחוק החברות – ייעול הממשל התאגידי.
דב חנין: יש כל כך הרבה עבודה לוועדה, למה להתחיל בלשכת עורכי הדין?
דוד רותם: בחוק הגנה לציון מפני עברייני מין, בחוק הלבנת הון.
דוד רותם: מכיוון שאני רואה את הצורך להשתתף בחוקים הרציניים, אני ממליץ שגם תבוא לישיבות האלה.
דוד רותם: חברת הכנסת, עורכת הדין, דוקטור רחל אדטו.
רחל אדטו: בעקבות הפתיח של דב, אני גם מתנצלת כי אני הולכת אתו לוועדה השנייה אבל גם אני רוצה להיות בהצבעה, בבקשה.
דוד רותם: מולה יזמין אותך.
רחל אדטו: בסדר, רק עם התראה מספקת מראש ולא בתור התראת פתע.
דוד רותם: קחו בחשבון שב-10:30 אני אצביע.
רחל אדטו: אמרתי לך גם אתמול את דעתי בעניין מעורבות הכנסת בתהליכים פנימיים של לשכה.
רחל אדטו: ענית לי שמאחר וחוק לשכת עורכי הדין הוא חוק, כל שינוי בחוק לשכת עורכי הדין צריך לעבור דרכנו.
רחל אדטו: אני תמהה על תהליכים פנימיים, שצריכים לעבור דרך כאן ולנצל יחס של קואליציה/אופוזיציה להעביר חקיקה בנושא הזה כי מחר יהיה שינוי והיפוך ואנחנו נרצה לשנות את מחוז ירושלים ונעביר אותו שוב כאן על מנת ליצור איזו חקיקה מיוחדת שתחזק את מחוז ירושלים או את מחוז חיפה?
רחל אדטו: אני חושבת שתפקידנו לא להיכנס לתוך הדבר הזה.
דוד רותם: עד שאתם תהיו במצב שבו תוכלו לחוקק יש לי הרושם שלשכת עורכי הדין לא תהיה קיימת.
רחל אדטו: בעזרת השם, לא ניכנס לזה.
רחל אדטו: בשנתיים שאני כאן למדתי שהיום אתה כאן ומחר אתה כאן וזה הקו המוביל.
רחל אדטו: לכן, אני חושבת שזה לא המקום הנכון לעשות את השינויים הפנימיים בלשכת עורכי הדין ומה שבמיוחד בעייתי בעניין הזה, הוא שאם יש בחירות בלשכת עורכי הדין בעוד חצי שנה, למה לנהל את כל זה לפני הבחירות?
רחל אדטו: אם יש תום לב בהצעה הזאת, שרוצה לחזק את מחוז תל-אביב, יתנהלו הבחירות הפנימיות ואפשר יהיה לפתוח את הנושא מחדש, אבל עכשיו, חצי שנה לפני הבחירות אתה הולך לחזק מחוז אחד ומשפיע באמצעות החיזוק הזה על כל המהלכים האחרים של לשכת עורכי הדין?
רחל אדטו: אני חושבת שזה לא נכון.
רחל אדטו: לכן, כמו שאמרו קודמיי גם לי יש מספר הסתייגויות שאני אגיש במהלך הבוקר הזה ולכן אני מתנגדת להליך הקיים כרגע, במיוחד מהטעמים שציינו יריב לוין, דב חנין ושלמה מולה.
דוד רותם: חבר הכנסת איתן כבל.
איתן כבל: תודה, אדוני היושב ראש.
איתן כבל: בפתיח שלך דיברת בהרבה ציניות לגבי הפורום שלנו, של חברי הכנסת, בדיון הזה, ויש צדק במה שאתה אומר.
דוד רותם: למה זה היה בציניות?
דוד רותם: זה היה באמונה אמיתית?
איתן כבל: זה לא קשור.
איתן כבל: אתה יכול להגיד את זה באמונה ולהיות ציני.
דוד רותם: אני לא ציני.
איתן כבל: את האמונה המופלאה שלך אתה יכול להגיד בציניות.
איתן כבל: אתה עושה את זה הרבה, דרך אגב.
דוד רותם: אני לא אומר שום דבר בציניות.
איתן כבל: אני מודה שיש לי תחושה קצת לא נוחה ולו רק מהסיבה שזה נראה לי מאבק סקטוריאלי.
איתן כבל: כלומר, יש קבוצה, טובה ככל שתהיה, ואנחנו נכנסים לאיזשהו קרב בין שתי קבוצות בתוך המערכת.
איתן כבל: יכול להיות שזאת צודקת, יכול להיות שהשנייה צודקת ועם זאת אני אומר לך כך – על פניו, נראה לי שההצעה הזאת לא יכולה אלא לבוא בפשרה.
איתן כבל: אני אומר את זה כאן סביב השולחן לכולנו, חברי הכנסת.
איתן כבל: שוחחתי גם עם לשכת עורכי הדין, כפי שהרבה זמן לא שוחחתי עם הרבה גורמים.
איתן כבל: אני מודה.
איתן כבל: הם ישבו, כל אחד בא, הציג את עמדתו ואת מרכולתו וכל אחד הצדק אתו.
איתן כבל: זה החזיר אותי שנים רבות אחורה לאגודת הסטודנטים במאבקים על צעירים, על מי יהיה ומי לא יהיה.
איתן כבל: מה שאני מנסה לומר לך, אדוני היושב ראש, ואני אומר את זה גם לכם – גיא, דורון ולנו, חברי הכנסת וגם לכרמל שאמה, תראו באיזו סוללה באנו.
איתן כבל: אני בטוח שכרמל בא לזה ממקום נכון וטוב ולא היה פה איזשהו עניין.
איתן כבל: שני דברים אני יכול לומר לך וזה בידיים שלך יותר מכולנו.
איתן כבל: ראשית, אני לא מציע שנעשה את זה בכפייה, כלומר בקואליציה ובאופוזיציה כי זה פשוט לא יהיה נכון.
איתן כבל: שנית, אני חושב שחייבים להוסיף פה סעיף של תחולה.
איתן כבל: אני חושב שעניין התחולה יכול במידה רבה לשנות מקצה לקצה את התחושה שיש פה.
איתן כבל: אני באופן אישי לא חושב שהחוק כזה דבר נורא וגם אני מכיר את המילים הגדולות פריפריה, מרכז וכל הדיבורים האלה.
איתן כבל: חברים יקרים, אני אומר לשניכם, אני אומר לכרמל ולכולנו – אסור לצאת מכאן שלא בפשרה ובהסכמה.
איתן כבל: זה פשוט לא לעניין להביא הצעת חוק כזאת, שהיא בכלל בעניינים שמחר בבוקר אף אחד מאתנו לא יידע מי עוסק בהם.
איתן כבל: לכן אני אומר את זה לנו.
איתן כבל: בבקשה, זה עניין פנים-לשכתי.
איתן כבל: אני אומר לך שוב, שאני לא מתנגד לחוק כפי שכרמל אומר.
דוד רותם: איתן, אני לא מבין אותך.
דוד רותם: למדתי באוניברסיטה הרבה שנים, אחר כך עשיתי שנתיים סטאז', אחר כך נבחנתי בבחינות של לשכת עורכי הדין וכל מה שרציתי היה לעבוד בעריכת דין.
אחמד טיבי: לא היו משגיחים בבחינה.
דוד רותם: זה היה בעל-פה.
דוד רותם: כשאני עשיתי את הבחינות היו שלושה בוחנים, הם שאלו אותך שאלה אחת ואם ידעת, עברת.
דוד רותם: השאלה היתה מה מספר הנעליים שלך.
דוד רותם: כמו כשאתה קיבלת את התואר שלך.
דוד רותם: אני רוצה להסביר לך משהו.
דוד רותם: כל העניין הזה, שאנשים שרוצים לעסוק בעריכת דין צריכים לשלם ללשכה וצריכים להיבחן בלשכה, הכל יצירת החוק.
איתן כבל: למרות שעברת את כל המסלול שתיארת, לא חשבתי שזה לא חלק מהחוק ובגלל זה אנחנו עוסקים בו, אבל לא נגיד שנינו כמה דברים מובאים כל יום בחוק ומעבירים אותם בתוך החוק.
איתן כבל: זאת לא השאלה ואני בא ממקום אחר לגמרי.
איתן כבל: אני סבור שאם אנחנו, חברי הכנסת, צריכים להתערב כי זה לא דבר הרה עולם – כל אחד פה משתמש במילים גדולות: הפריפריה תימחק, תל-אביב לא יכולה להמשיך ולחיות וכו'.
איתן כבל: חברים, בואו נשים קצת פרופורציות בתוך כל העניין הזה.
איתן כבל: זה מה שאני מבקש וזה בידיים שלך יותר מכולנו.
איתן כבל: זה בידיים שלך יותר מכולנו כדי להביא לפשרה הגונה, שאולי שני הצדדים לא יהיו מרוצים ממנה, אבל אני חושב שהיא יכולה להיות נכונה ואני חושב שאפשר כאן להתקבץ סביב....
איתן כבל: האמת היא שאני מרגיש די נבוך.
דוד רותם: ישבתי עם ראשי הוועדים של כל המחוזות והסיפור הוא בעיית התקציב ומה ייתנו לכל אחד.
דוד רותם: אני ביקשתי את הכללים שקבעה לשכת עורכי הדין איך היא מחלקת את התקציב.
דוד רותם: עד היום לא קיבלתי אותם.
איתן כבל: בשביל זה נחוקק חוק?
דוד רותם: לשכת עורכי הדין לא יכולה לשחק.
מיכאל בן-ארי: איתן, יכול להיות שהשיקולים אחרים ממה שמספרים לך.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.
אחמד טיבי: אני אהיה קצר כי עיקר הארגומנטים נאמרו על ידי עמיתיי, אבל קשה להשתחרר מהרושם, אדוני, יש כאן נסיון שיש בו אולי קצת דורסנות כדי להאיץ את קבלת החוק בשנת בחירות ולהשפיע על הרכב המועצה תוך כדי מערכת הבחירות הקרובה.
אחמד טיבי: קראתי את החוק, קראתי את ההסתייגויות, קראתי ניירות ומפה ומשם, נפגשו אתי עורכי דין וגם לשכת עורכי הדין ולמען גילוי נאות, אני גוייסתי על ידי לשכת עורכי הדין.
אחמד טיבי: הם הסבירו לי את החוק הזה וכך הם היו צריכים לעשות עם כל חברי הכנסת.
אחמד טיבי: קשה להשתחרר מהרושם, אדוני, שתהיה כאן פגיעה בפריפריה.
אחמד טיבי: אמנם איתן אמר שפריפריה היא מילה גדולה בכנסת.
אחמד טיבי: היא מילה גדולה והפגיעה בה היא גדולה.
איתן כבל: אמרתי דבר שונה, אמרתי שכל אחד מגייס לצד שלו.
אחמד טיבי: כרמל שאמה מגייס את הפריפריה לטיעונים שלו?
אחמד טיבי: לא, הוא לא מגייס את הפריפריה, הוא דורס את הפריפריה בשביל החוק שלו, הוא וכל מי שתומך בהצעת החוק שלו.
דוד רותם: ואתה מגייס את הפריפריה.
דוד רותם: אתה התומך הגדול בפריפריה.
אחמד טיבי: אני בא מהפריפריה במרכז, האבא והאמא של הפריפריה.
אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, כולם דיברו על תקציב, אבל מישהו שכח לומר עוד משהו חבוי, שתהיה כאן פגיעה בעורכי דין ערבים, שנמצאים בפריפריה.
אחמד טיבי: אתה ממזער את ההשפעה של כל הפריפריה.
אחמד טיבי: כשאתה מציע באופן שרירותי 5,000, אתה מבטל את מחוז דרום, את מחוז צפון וגם את ירושלים.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, בירושלים ובתל-אביב אין עורכי דין ערבים?
אחמד טיבי: יחסית לא.
דוד רותם: איפה עורכי הדין הערבים?
אחמד טיבי: בגליל.
דוד רותם: איפה בגליל?
דוד רותם: באיזה מחוז?
אחמד טיבי: אתה מיתמם או מה?
דוד רותם: אתה מיתמם.
אחמד טיבי: אנחנו יודעים מה המטרה הברורה שלכם.
אחמד טיבי: נשאלת השאלה למה לרוץ?
דוד רותם: הכנסת אותנו כבר ליהודים/ערבים?
אחמד טיבי: איתן הציע הצעה שאני חושב שצריך לשקול אותה היטב, להגיע למשהו מוסכם, שאף צד לא יהיה מרוצה ממנו אבל הוא יהיה סביר.
אחמד טיבי: אדוני יכול לגייס אנשים מהקואליציה ואני לא יודע אם החלוקה היא קואליציה/אופוזיציה בחוק הזה בזמן ההצבעה.
דוד רותם: יריב לוין הוא קואליציה.
אחמד טיבי: היום הופתעתי מהדבר השני החיובי אצל יריב לוין.
אחמד טיבי: את הדבר הראשון הוא יודע.
אחמד טיבי: יש דבר ראשון שהוא חריג.
יריב לוין: הוא שמע אותנו.
אחמד טיבי: הדקה ה-87.
אחמד טיבי: שניהם, אגב, חריגים.
איתן כבל: היה כאלה שנשבר לבם.
אחמד טיבי: יריב לוין, שהוא פשיסט, אוהד הפועל תל-אביב ואיתן כבל, שהוא אדם סביר, אוהד מכבי.
אחמד טיבי: זה נראה לכם סביר?
דוד רותם: תחזור בך בבקשה מהמילה הזאת, חבר הכנסת טיבי.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, אני מבקש שתחזור בך מהמילה הזאת כלפי חבר הכנסת לוין.
יריב לוין: לא, לא, זה בסדר.
יריב לוין: מותר לו.
אחמד טיבי: הוא יכעס.
אחמד טיבי: אדוני, הוא יכעס.
דוד רותם: תקשיב, או שאתה חוזר בך או שאני לוקח ממך את רשות הדיבור.
אברהם מיכאלי: מאיזו מילה?
אברהם מיכאלי: מהפועל תל-אביב או מהמילה פשיסט?
דוד רותם: תחזור בך.
דוד רותם: המילה "פשיסט" לא יכולה להימכר על ידך ככה.
דוד רותם: אתה משתמש בה יותר מדי בלי לחשוב.
אחמד טיבי: הבנתי את הרמז.
אחמד טיבי: לדעתי רק אני הבנתי את הרמז.
איתן כבל: אני גם הבנתי.
מיכאל בן-ארי: מי שפשיסט משתמש במילה הזאת.
דוד רותם: אתה הופך את כולם לפשיסטים.
אחמד טיבי: התעוררו הפשיסטים האמיתיים.
אחמד טיבי: הוא כועס.
אחמד טיבי: הפשיסט האמיתי כועס.
אחמד טיבי: ולכן, אדוני היושב ראש, איתן הציע הצעה שצריך ללכת לפשרה בנושא הזה.
אחמד טיבי: אני מציע לך, לפני ההצבעה, קח את ההצעות השונות, תחשוב כיושב ראש ועדה.
אחמד טיבי: מצדי, תעשה הפסקה, תתייעץ עם נציגי האגפים השונים בלשכת עורכי הדין וגם אם שני הצדדים לא יסכימו, בסופו של דבר תביא משהו שכולנו יכולים להתכנס סביבו וכך אולי תעשה מעשה סביר.
דוד רותם: אתה חושב שעד היום לא עשיתי את זה?
אחמד טיבי: אז תעשה את זה גם היום.
דוד רותם: אי אפשר לעשות את זה.
דוד רותם: אתה לא מבין שלא רוצים להגיד לך איך מחלקים את תקציב הלשכה?
דוד רותם: מחביאים ממך את זה.
דוד רותם: אחרת אני מודיע לך שהייתי מכניס סעיף לחוק כדי שהפריפריה לא תיפגע.
אחמד טיבי: אתה חושב שהיה מן הראוי להתערב גם הממשלה, גם ועדת שרים וגם אנחנו בדברים קטנים, במלחמות שקיימות בתוך לשכת עורכי הדין?
דוד רותם: זה הדבר היחיד שיכול להיות.
דוד רותם: אם תהיה פגיעה בפריפריה, זה בנושא תקציב כי אם אני דואג שדני אליגון – אשר אקסלרוד לא כי הוא משהו מיוחד.
דוד רותם: הירושלמים לא קשורים לעניין.
דוד רותם: מי עוד נמצא פה מהצפון?
דוד רותם: אם אני הייתי דואג שהם יקבלו סכום כסף מספיק גדול כדי לקיים את ההשתלמויות....
דוד רותם: אליי באו ראשי ועדים שאמרו לי: מה אנחנו יכולים לעשות?
דוד רותם: כשאנחנו רוצים לעשות השתלמות ויש רק תשעה עורכי דין, בגלל שאנחנו בפריפריה, המכון להשתלמות של לשכת עורכי הדין לא עושה לנו השתלמות.
אורי אורבך: אבל את זה לא תפתור עם החוק הזה.
דוד רותם: אני אפתור את זה עם החוק הזה.
דוד רותם: אני רציתי להכניס פה סעיף תקציבי, לקבוע.
אורי אורבך: זה מה שאתה מציע, אבל זה כבר קיים.
דוד רותם: רציתי להכניס עוד סעיף אחד לגבי תקציב וסירבו לספר לי איך מחלקים את התקציב.
דוד רותם: זה אחד מסודות המדינה.
דוד רותם: עמדתי לפנות לויקיליקס, אולי אצלם יש את זה, אבל הם לא הגיעו לזה.
אחמד טיבי: אני מטיל ספק במה שאתה אומר, שזה אחד מסודות המדינה איך מחלקים את התקציב.
אחמד טיבי: עורכי הדין לא יכולים לפגוע בכל צורה שהיא כדי לקבל את התשובה?
דוד רותם: יש לך בעיה כבר הרבה שנים והיא תהיה לעוד הרבה שנים שאתה אף פעם לא מוכן לקבל את מה שאני אומר.
דוד רותם: בסוף אתה תשתכנע.
איתן כבל: אני מוכן לקבל את מה שאתה אומר.
דוד רותם: עוד מישהו רוצה להתייחס?
אורי אורבך: השאלה היא האם אפשר להחיל את הצעת החוק הזאת בלי לשנות אותה, במדרגות?
אחמד טיבי: זה חלק מהפשרה.
איתן כבל: זה מה שהצעתי.
אורי אורבך: לא לדחות את תחילת החוק אלא לעשות אותו באופן מדורג, כלומר לא להחיל אותו במכה אחת אלא בחלקים עליהם נסכים בצורה מסוימת ובזמן הזה למצוא את הפתרונות, או התקציביים או אחרים, כדי שהחששות של כל אלה שבאו מתל-אביב ומהמרכז יירגעו.
אברהם מיכאלי: אתה בעצם מציע שנקים פה ועדת גישור/פישור?
אברהם מיכאלי: יש פה כמה דעות ששווה להכניס אותן ולדון בהן לעומק.
אורי אורבך: כשאתה קובע את זה עכשיו בחוק, הגישור והפישור לא יהיו.
איתן כבל: אין לו כבר משמעות.
אברהם מיכאלי: לפני סיכום החוק.
אורי אורבך: אפילו בלי שינויים מהותיים בתוכן החוק עצמו אלא לעשות את זה בצורה כזאת שיש לך זמן לדחות את זה.
אורי אורבך: משהו שדומה להוראת שעה, אבל לא הוראת שעה.
כרמל שאמה-הכהן: את זה אפשר להגיד על כל חקיקה שלא מתקבלת פה אחד, בוא נתחיל להחיל אותה במדרגות.
יריב לוין: כרמל, יש לך נכונות ללכת להסכמה לא של החלוקה בין המחוזות אלא במישור של המכלול, המספר הכולל של נציגי המחוזות?
יריב לוין: לא היית כאן כשדיברתי בהתחלה.
יריב לוין: מטרת החוק היא לשנות את הפרופורציה השוויונית שקיימת היום בין המחוזות, באופן כזה שיגדיל את הייצוג של תל-אביב מתוך נקודת הנחה שלא יכול להיות ש-1,000 איש יקבלו ייצוג שווה ל-30,000 ובעניין הזה, למרות שאני חושב שצריך לתת לפריפריה העדפה מתקנת, אני לא בטוח שהעדפה מתקנת פירושה שוויון מלא.
יריב לוין: העניין הזה מוביל באמת לתוצאה אבסורדית ובעניין הזה אני מבין לגמרי את ההגיון של הצעת החוק.
יריב לוין: הבעיה היא שהצעת החוק בעצם מביאה לתוצאת לוואי, והיא שהאיזון בין מספר הנציגים שנבחרים במישור הארצי לבין סך כל הנציגים המחוזיים, בלי קשר לחלוקה ביניהם, מופר לחלוטין.
יריב לוין: נוצר מצב שבו הנציגים המחוזיים הופכים לאלה שישלטו בלשכה הלכה למעשה והתוצאה עוד יותר חמורה משום שהוועד המרכזי של הלשכה, להבדיל מגופים אחרים כמו ממשלה או הנהלת עיר ברשות מקומית, הוא לא שיקוף רק של הקואליציה אלא הוא ייצוג שווה לכל הנציגים שיושבים במועצה הארצית כולה.
יריב לוין: התוצאה, בעצם, היא שאתה יוצר מצב שבו המחוזות מנהלים את הלשכה למרות שהם נבחרו לנהל את המחוז כי הם הופכים בעצם לרוב הדומיננטי שמכתיב את כל מהלך העניינים.
יריב לוין: הצעתי לא להגדיל את מספר נציגי המחוזות אלא לקחת את 15 הנציגים הקיימים, מתוכם לתת נציג אחד שהוא יושב ראש ועד המחוז לכל אחד מחמשת המחוזות ואת ה-10 האחרים לחלק בחלוקה מחדש, שבעיניי יכולה להיעשות בכל דרך, באופן שייתן לתל-אביב משקל הרבה יותר גדול.
יריב לוין: התוצאה תהיה שמצד אחד יצרת את מה שרצית להשיג בחוק מבחינת שינוי הפרופורציות, אבל מצד שני לא שינית את היחס בין הנציגים הארציים לבין כלל המחוזות.
יריב לוין: נדמה לי שאז אתה מגיע לתוצאה הרבה יותר נכונה.
יריב לוין: הסיפור האמיתי בהצעת החוק הזאת הוא לא שכל המחוזות יקבלו עוד קצת ותל-אביב תקבל עוד הרבה, נציגים, אלא התוצאה היא שסך כל אגד המחוזות ישתלט על המערכת ובמצב שבו יישבו שלושה-ארבעה ראשי  מחוזות ביחד, הם בעצם ינהלו את הלשכה ועם כל הכבוד, הם נבחרים לנהל את מחוז ולא את הלשכה.
אורי אורבך: 28 האנשים שנבחרים בבחירה הישירה...
יריב לוין: לא, הם לא בחירה ישירה.
יריב לוין: הם נבחרים ברשימות בהתמודדות ארצית.
אורי אורבך: מאיפה באים ה-28?
יריב לוין: המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין מורכבת משלושה סוגים של אנשים: ישנם חמישה אנשים שמכהנים שם מכוח תפקידיהם – ראש לשכה, ראש לשכה לשעבר ויש חמישה כאלה.
יריב לוין: ישנם 15 שנבחרים על ידי המחוזות, כאשר במצב הקיים היום, לכל מחוז, ולא משנה מה מספר חבריו, יש שלושה חברים, אחד מהם הוא יושב ראש ועד המחוז ועוד שניים נוספים.
אורי אורבך: כמו בסנאט האמריקני.
יריב לוין: בדיוק, כמו בסנאט האמריקני.
יריב לוין: המועצה הארצית נבחרת בשיטה בדיוק כמו בכנסת – בחירות ארציות של רשימות.
אורי אורבך: הבנתי ואם כך, השאלה שלי בתוקף.
אורי אורבך: בתוצאה, ה-28 האלה...
יריב לוין: בתוצאה הרוב המוחלט הוא תל-אביבי.
אורי אורבך: יכולים להיות כולם מקריית שמונה, אבל בפועל הרוב המוחלט הוא תל-אביבי.
כרמל שאמה-הכהן: בתיאוריה הם יכולים להיות כולם מחיפה.
אורי אורבך: מה שאני מנסה להגיד הוא שלמרכז יש יתרון טבעי בדברים האלה.
כרמל שאמה-הכהן: יש אפשרות שתסיג את ההצעה הזאת כהסתייגות?
יריב לוין: כן, אבל אני צריך לדעת מה הפרופורציה בין המחוזות שאתם רוצים ללכת אליהם.
יריב לוין: אני יכול להגיש הסתייגות, אבל אני רוצה להגיש הסתייגות, שתבטא גם את החלוקה הפנימית שרוצים ללכת אליהם ואת זה אתם צריכים להגיד לי.
יריב לוין: אני הרי יכולים להגיד לך: בוא נחלק לתל-אביב ולחיפה, אבל כדי שפה לא ניתקע....
כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול להגיש הסתייגות ברמה רעיונית ואחרי זה לנסח אותה?
דוד רותם: על הסתייגות אני צריך להצביע.
דוד רותם: הוא ינסח הסתייגות ואנחנו נצביע עליה.
יריב לוין: אני חושב שזה דבר שאפשר להגיע אליו.
דוד רותם: אם אתה רוצה, תרשום לך הסתייגות דיבור.
יריב לוין: לא, לא, הסתייגות דיבור אני לא רוצה.
יריב לוין: אני רוצה לנסות להגיע לתוצאה מעשית.
דוד רותם: אם אתה רוצה הסתייגות מהותית תנסח אותה ותגיש אותה.
יריב לוין: בוא נראה מה נחליט, אולי לא צריך הסתייגות.
דוד רותם: כדאי לך לרשום את ההסתייגות.
דוד רותם: אנחנו נפיל אותה ואז תוכל להעלות אותה במליאה.
דוד רותם: וגם שם היא תיפול.
דוד רותם: אשר, אתה היחיד שאני מרשה לך לדבר היום כי היית יושב ראש המחוז שלי.
אקסלרוד: אני רוצה להגיד במלוא הצניעות שלא רק של המחוז שלך אלא גם של חברת הכנסת אדטו ושל חבר הכנסת יריב לוין.
דוד רותם: הם היחידים שעדיין חברים במחוז שלך.
יריב לוין: לא, אני שייך למחוז של דורון.
אקסלרוד: אבל היית חבר בוועד המחוז שלנו.
אקסלרוד: לאור זה אני קצת מופתע מהגישה של חבר הכנסת לוין, שהיה חבר ועד מהיותר רציניים שהיו אי פעם בוועד מחוז ירושלים, והוא יצא עם איזושהי תחושה שרע מאד שקולם של ועדי המחוז יישמע במחוזות המרכזיים של הלשכה.
יריב לוין: שהם לא ינהלו אותה.
יריב לוין: אני בעד שקולם יישמע, אבל לא שינהלו אותה.
אקסלרוד: הם לא מנהלים אותה.
אקסלרוד: יש פה שתי שאלות – כמו שאתה מציין בצדק, מוסדות מרכזיים מול ועדי מחוז מצד אחד ותל-אביב מול מחוזות אחרים במישור אחר.
אקסלרוד: בחתך של תל-אביב מול הפריפריות, כמו ששאל חבר הכנסת אורי אורבך ובצדק, התשובה מדברת בעד עצמה – כשני שלישים מחברי המועצה הארצית בפועל הם חברי מחוז תל-אביב.
שלמה מולה: אם כך, למה צריך את החוק?
אקסלרוד: השאלה מצוינת.
אקסלרוד: הבעיה היא שהם יכולים לבוא כולם מתל-אביב, אבל עם תפיסות עולם מגוונות ופלורליסטיות, אבל בפועל אולי זה לא מה שמישהו רוצה.
אקסלרוד: מישהו רוצה שוועד המחוז שלו ייתן את הטון בתוך המועצה הארצית.
אקסלרוד: עוד נקודה שאני רוצה לחדד לחבר הכנסת לוין – מחוז מיוצג במועצה הארצית לא רק כדי לייצג את מספר החברים שלו.
אקסלרוד: הוא לא בא לייצג בירושלים 4,000 עורכי דין ובתל-אביב 30,000 עורכי דין, מחוז  בא לייצג קונספט של עריכת דין שבמחוז ולא סתם 4,000 עורכי דין בעלמא.
אקסלרוד: ירושלים היא בירת ישראל, בירושלים יש את המוסדות של פרקליטות המדינה, היועץ המשפטי של המדינה, הייעוץ המשפטי למשרדי הממשלה, אפילו הכנסת גם היא בירושלים וכשמחוז ירושלים מיוצג במועצה הארצית לא צריך לשקף רק 4,000 חברים, איזשהו מספר שלכך תהיה איזושהי נציגות.
אקסלרוד: הוא משקף רעיונית משהו הרבה יותר רחב ועל זה חשב המחוקק כשהוא נתן לזה תבנית של סנאט.
אקסלרוד: אני לא חושב שבמחי יד אנחנו צריכים לשנות את זה ולשנות פרופורציות רק בגלל שאלה של קוניקטורה.
אקסלרוד: אני רוצה להגיד לחברי הטוב, יושב ראש הוועדה, חבר הכנסת דודו רותם, שאנחנו עוסקים כאן לא רק בתקציב וזה לא עניין של תקציב.
אקסלרוד: קודם כל, נושא התקציב הוא לא נושא חשאי, הוא לא בחדרי חדרים, הוא מפורסם באתר הלשכה, הקריטריונים ברורים, הם עומדים בהליך משפטי שכבר פעם שלישית תוקפים אותו ואם לא מצליחים, הולכים לכנסת, אבל אין פה שום נתון סודי.
אקסלרוד: הישיבות מוקלטות, מנוהלים פרוטוקולים וכל אחד יכול להיכנס לאתר הלשכה ולראות את הדיונים ואת התוצאות.
אקסלרוד: אין שום דבר חסוי בזה.
דוד רותם: אתה יודע למה זה קורה?
דוד רותם: כי כשהולכים לבית המשפט צריך ללכת שלוש פעמים וכשבאים לכנסת זה פעם אחת.
אקסלרוד: יכול להיות, אבל שנדע על מה מדברים.
אקסלרוד: שום דבר לא חסוי, שום דבר לא סודי ויכול להיות שלא מסכימים עליו.
אקסלרוד: למרות ששני שלישים מחברי המועצה הם ממחוז תל-אביב, מחוז תל-אביב עדיין מרגיש מקופח.
אקסלרוד: יכול להיות שהוא צודק ויכול להיות שלא, אבל הפתרון הוא לא בחקיקה.
אקסלרוד: יושבים פה חברי כנסת, ויסלחו לי, הם אפילו לא מכירים את הפרטים שעליהם אנחנו מדברים כאן.
אקסלרוד: למה זה לא רק תקציב?
דוד רותם: עכשיו אמרת דבר חמור.
דוד רותם: מי מחברי הכנסת פה לא מבין על מה אנחנו מדברים?
אקסלרוד: כולם.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי?
דוד רותם: חבר הכנסת מולה?
דוד רותם: חברת הכנסת אדטו?
דוד רותם: מי לא מבין?
אקסלרוד: אם כולם יוצאים מהנחה שיש פה תקציב שפרטיו חסויים, הם טועים.
אקסלרוד: פרטיו לא חסויים, הכל גלוי, הכל שקוף.
דוד רותם: אם כך, אתה יכול להסביר לי למה כשביקשתי מהלשכה שיעבירו לי את הכללים שלפיהם מחלקים את התקציב לא העבירו לי?
אקסלרוד: אין לי מושג.
אקסלרוד: אם היית פונה אליי, אתה יודע שהיית מקבל תוך 24 שעות.
דוד רותם: סליחה, אני לא פונה אליך, אני פונה לנציגי הלשכה בכנסת.
דוד רותם: פעם אחת ולתמיד.
אקסלרוד: אתה יודע שאתה יכול להיכנס לאתר הלשכה והכל שם.
דוד רותם: אני לא נכנס לאתר הלשכה.
אקסלרוד: אתה יודע שבטלפון אחד אתה מקבל את זה ממני במייל תוך חמש דקות.
דוד רותם: אני לא יודע להפעיל אינטרנט ואני לא יודע להפעיל מחשב, אל תחייבו אותי.
דוד רותם: ביקשתי שישימו לי את זה על השולחן, סירבו.
אחמד טיבי: אדוני, בגלל שלא שמו לך על השולחן אתה עושה הצעת חוק?
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, קודם כל התשובה היא כן.
דוד רותם: אני למדתי ממך שעל כל דבר צריך להיעלב.
דוד רותם: למדתי ממך משהו.
דוד רותם: אנחנו כבר יושבים בבניין הזה יחד כמה שנים.
אחמד טיבי: אני לא נעלב.
אחמד טיבי: מדכאים אותי אבל אני לא נעלב.
דוד רותם: אתה לא נעלב, אתה תמיד מועלב.
אחמד טיבי: יש הבדל בין לדכא ולהעליב.
דוד רותם: אתה אומר: אני לא נעלב, מעליבים אותי.
דוד רותם: למדתי את השיטה אצלך.
דוד רותם: למדתי את השיטה שלך.
אחמד טיבי: לא, אני לא מדבר על עלבון.
אקסלרוד: בזמן שישבתי פה, ואני רוצה שדבריי יובנו כהלכה, התרשמתי מאד מהגישה העניינית של חברי הכנסת שלוקחים חלק בדיון.
אקסלרוד: כולם רוצים לדעת על מה מדובר בדיוק.
אקסלרוד: הטון ששמעתי הוא טון חיובי בעיניי, הטון שמחפש את דרך ההסדר והפשרה.
אקסלרוד: אני חושב שבאמת אפשר להגיע למצב שבו מחוז שיש בו 30,000 חברים יקבל יותר נציגות מאשר מחוז שיש בו, כמו אצלי, 4,000 חברים, אבל זה לא יכול להיות כל כך טוטלי.
אקסלרוד: לכן הייתי רוצה לראות את המדד נמוך יותר.
אקסלרוד: אם אומרים לי שלי יש 4,000 חברים ומעל 5,000 חברים אני אוכל לקבל הגדלה בנציגות, בואו נגיד שזה יהיה 2,000 עם מגבלה של 12.
אקסלרוד: כך אני אדע שלי יהיו עוד שלושה נציגים ולתל-אביב יהיו עוד 9 או 12.
אקסלרוד: זה נשמע לי הגיוני, אבל צריך למצוא את דרך האמצע ולא דרך שבצורה טוטלית תיקח מחוז אחד, מה שנקרא, לצערי, בשפה הישראלית "מדינת תל-אביב", ניתן לו את לשכת עורכי הדין ונגיד: אין בעצם לשכת עורכי הדין.