GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דרורה נחמני רוט: יש בקשה שזה יעבור  – אם יכולה להיות המלצתכם – לוועדת הכנסת על מנת להאיץ.
דורית ואג: כבר הייתה פנייה.
דוד רותם: כבר הייתה פנייה.
דוד רותם: בבוקר הודעתי לשר המשפטים שהוא צריך לפנות.
סיגל קוגוט: אנחנו ננפיק את הנוסח.
דוד רותם: הם יפנו ואנחנו ננפיק את הנוסח.
דורית ואג: קחו בחשבון שמחר ישיבת המליאה היא קצרה והיא מסתיימת בשעה 6:00.
דורית ואג: על סדר היום במליאה אנחנו לא שולטים.
דרורה נחמני רוט: תודה.
דוד רותם: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (חלוקת הטיפול בחומר חקירה בין הפרקליטות לתביעה המשטרתית) (תיקון מס' 64), התש"ע-2010 – אושר פה אחד
דוד רותם: בוקר טוב, אנחנו נתחיל להתקדם בחוק הזה כי הוא חשוב מידי.
דוד רותם: את הנושא של המאגר נשאיר לישיבה הבאה כדי שחבר הכנסת אפללו גם יהיה כאן.
דוד רותם: אנחנו רואים שהציבור מבין בעצמו מה צריך לעשות.
דוד רותם: אולי משרד המשפטים יחשוב שהציבור עושה עבודה וטוב יהיה אם נעגן את זה במסגרת חוקית כדי שהדברים יהיו מסודרים ולא כפי שזה מתפרסם היום.
דוד רותם: ראיתי אתמול טוקבק אחד באינטרנט שאם החוק לא יקדים את הציבור, הציבור יקדים את החוק.
רינת וויגלר: אדוני ראה את האתר באינטרנט?
דוד רותם: ראיתי את האתר באינטרנט.
דוד רותם: היו חסרים לי 2 פרקים.
דוד רותם: היה חסר לי את אות ההוקרה ואת אות הביזיון.
דוד רותם: אני מקווה שימלאו אותם בהתאם.
דוד רותם: אני עברתי על האינטרנט.
דוד רותם: מטריד אותי שיש שם אנשים שאחר כך יצאו זכאים.
דוד רותם: זאת תהיה התוצאה אם אנחנו לא נעשה את זה בצורה מבוקרת.
דוד רותם: אנחנו לא יכולים להתגבר על זה.
דוד רותם: האינטרנט זה מן עולם שכל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה.
דוד רותם: השאלה אם לא צריך לחשוב בראש פתוח כשיש כבר אינטרנט, כשיש כבר אתר.
עמית מררי: אני לא בטוחה כמה זה חוקי.
דוד רותם: למה זה לא חוקי?
דוד רותם: הבעיה היחידה שיכולה להיות שם זה לגבי כאלה שזוכו.
דוד רותם: רק לגביהם.
דוד רותם: לגבי מי שהורשע לא מצאתי באף מקום בחוק איסור לפרסם את שמו.
דוד רותם: אנחנו נקיים היום דיון אם מותר לפרסם תמונות של קורבנות ושל אנשים שהורשעו.
דוד רותם: גם אם האתר לא חוקי אפשר לבלום אותו?
דוד רותם: הבעיה באינטרנט שאי אפשר לבלום את הדברים.
דוד רותם: אני לא יודע איפה השרת שלו נמצא.
דוד רותם: יכול להיות שזה שרת בחו"ל.
דוד רותם: אנחנו לא יודעים מי מעלה אותו.
דוד רותם: לחסום אינטרנט זאת בעיה קשה.
רינת וויגלר: מבחינת הציבור התחושה היא מאוד סובייקטיבית.
רינת וויגלר: אני אומרת את זה מהפן האישי.
רינת וויגלר: כשכתבתי במאגר את המילה "ירושלים" הופיעה לי רשימה של אנשים שנמצאים באזור ירושלים.
רינת וויגלר: יש אפשרות לחפש לפי אזורים.
רינת וויגלר: איזו השפעה יש במישור של אותם עברייני מין, המסוכנות או אי המסוכנות שלהם, במישור הפסיכולוגי כשיש מידע שאחד מאבו-גוש, אחד מפה ואחד משם?
רינת וויגלר: מעבר לתחושה שאני יכולה להזדהות איתה של איזה שהוא מידע שאנחנו כהורים רוצים לדעת מסביבנו, מה זה נותן לי כשאני יודעת שיש מסביבי 5 כאלה?
דוד רותם: אני מדבר כסבא.
דוד רותם: כשהייתי אבא כנראה שלא היו פדופילים.
דוד רותם: אני לא אשלח את הילדים שלי לבד לגינה.
דוד רותם: אני אלווה אותם.
דוד רותם: אם אני אראה מישהו מתקרב אליהם אני אזהה אותו.
דוד רותם: יכול להיות שאת צודקת במאת האחוזים.
דוד רותם: תחושה של ביטחון זה דבר חשוב.
דוד רותם: עובדה שהציבור עשה את המאגר הזה.
דוד רותם: אנחנו יכולים להגיד שהציבור ימשיך להתעסק בזה, אבל אז יהיו כאלה שיזוכו, יהיו כאלה עם פרטים לא נכונים.
דוד רותם: אנחנו נסתבך הרבה יותר.
דוד רותם: השאלה אם לא נכון שיהיה איזה שהוא מאגר אמיתי, מפוקח, שאנחנו יודעים מי נכנס לשם, שאנחנו יודעים מה הנתונים שנמסרים ממנו, לא שאת נכנסת לעמוד ההשמצות.
רינת וויגלר: זאת שאלה נוספת.
רינת וויגלר: אנחנו לא באמת משוכנעים בקיומו של אותו מאגר.
דוד רותם: יש מאגר עם עמוד הבושה.
דוד רותם: אם היית באה ואומרת לי שאתם במשרד המשפטים מחוקקים חוק להוריד את המאגר הזה, הייתי מבין שאתם הולכים לעשות משהו.
דוד רותם: אתם לא הולכים לעשות כלום.
דוד רותם: אתם לא תתמודדו עם המאגר הזה.
דוד רותם: המאגר הזה נותן תחושה לאנשים בציבור.
דוד רותם: לי הוא נותן תחושה מה הציבור רוצה.
דוד רותם: עובדה שאנשים עשו את זה בהתנדבות.
דוד רותם: אנחנו לא נדון היום בנושא המאגר.
דוד רותם: אני רק מכין את הדיון לישיבה הבאה כדי שתחשבו על זה.
דוד רותם: אני חושב שנצטרך להתעמק ולהתעמת עם המאגר הזה.
אבינועם כהן: פדופילים היו תמיד, רק לא ידעו איך לקרוא להם.
אבינועם כהן: הגמרא במסכת נידה דף י"ג אומרת שהמשחק עם ילדים מביא מבול לעולם.
אבינועם כהן: לא התכוונו לגולות, התכוונו למשחקים מהסוג.
אבינועם כהן: .
דוד רותם: אתה מרגיע אותי בכך שאתה אומר שבגלל שלא הגיע מבול לעולם אין פדופילים.
אבינועם כהן: יש הרבה צורות למבול.
אבינועם כהן: יש צונאמי.
אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך שאתה מעלה את זה כהקדמה לדיון הבא.
אלי אפללו: הסכמתי עם חלק מהאנשים שהיום לא נמשיך לדון בנושא הזה.
אלי אפללו: פעם שעברה אמרו שמפאת צנעת הפרט אי אפשר להקים מאגר כזה.
אלי אפללו: זה מופיע בהצעת החוק שלי.
אלי אפללו: אתם רואים שהתושבים הרבה יותר חזקים מהחוקים שלנו.
אלי אפללו: אם המדינה לא עושה הציבור עושה.
אלי אפללו: לפניי נתונים של מאגר שעשו אותו אזרחים שנמאס להם לראות.
אלי אפללו: הבוקר כשנכנסתי לאינטרנט ראיתי שכשאתה מקיש עיר אתה רואה מי האנשים האלה.
אלי אפללו: יוצא לך הפרטים של האנשים, התמונות שלהם.
אלי אפללו: זה מבוסס על מידע .
אלי אפללו: בדקתי אם זה חוקי.
דוד רותם: עזוב את שאלת החוקיות.
דוד רותם: הבעיה שלי היא שצריך לזכור את הצד השני שיפסיק לשתף פעולה ואז לא תדע את השם שלהם, את הכתובת שלהם ולא את תעודת הזהות שלהם.
דוד רותם: הם יעברו לכתובת אחרת בלי שתדע.
דוד רותם: מה שיקרה זה שכשאתה תקיש עפולה ותיזהר מפדופילים שיופיעו לך ברשימה, הם בינתיים יגורו לידי.
אלי אפללו: יקבלו רק את השם הפרטי ואת תמונתו.
דוד רותם: בינתיים הם עברו לגור לידי.
דוד רותם: אני לא מחפש בעפולה.
אלי אפללו: ישימו לך תמונות של אנשים.
אלי אפללו: כדאי שנקדים את האזרחים.
אלי אפללו: גם בהצעת החוק שלי המאגר הזה בא לתת פתרון .
אלי אפללו: פה הם לא מורידים אותם מהמאגר.
אלי אפללו: כאשר הם יקבלו את הטיפול כדי למנוע את היצר הרע שלהם הם יצאו מהמאגר.
אלי אפללו: אנחנו צריכים לעבוד עם שוט וגזר.
אלי אפללו: פה זה רק שוט.
אלי אפללו: אם לא נעשה את זה התושבים ימשיכו לעשות את זה.
אלי אפללו: לתשומת ליבכם לדיון הבא.
אלי אפללו: אני התחייבתי לא להעלות את זה, אבל  אם היושב -ראש מעלה את זה מותר לי רק הערת ביניים.
דוד רותם: עד הדיון הבא תחשבו.
דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית, איפה אנחנו?
תמי סלע: אנחנו נתקדם היום בפרק השיקום.
תמי סלע: רצינו לבקש בפתח הדברים מנציגי הממשלה להציג בקצרה את מה שקיים היום, כי כבר היום יש מסגרות שיקום או תכניות שיקום במסגרת צו מבחן, שחרור על תנאי ובתי הסוהר.
תמי סלע: מה הצעת החוק מבקשת לשנות מהמצב הקיים?
תמי סלע: מה צפוי?
תמי סלע: אחר כך נתחיל לדון בהגדרות הרלוונטיות לפרק השיקום.
רינת וייגלר: פרק השיקום היה פרק שהכוונה הייתה להחיל אותו כחלק בלתי נפרד מהחוק המקורי.
רינת וייגלר: הוא פוצל.
רינת וייגלר: אנחנו חושבים שהוא מהווה נדבך הכרחי על מנת להתמודד עם התופעה באופן כולל.
רינת וייגלר: לא מספיקה הערכת מסוכנות, לא מספיק פיקוח.
רינת וייגלר: הטיפול בעברייני המין הוא חלק בלתי נפרד מהתפישה המקצועית.
רינת וייגלר: על החשיבות של הטיפול, על האוריינטציה של הטיפול ועל העקרונות של הטיפול אנחנו תכף נשמע.
רינת וייגלר: ההסדרים המוצעים כרגע מתייחסים למספר מישורים.
רינת וייגלר: הם מתייחסים לכל הנושא של מה שאנחנו מכנים בחוק הטיפול הייעודי, שהוא טיפול בעברייני מין ובאנשים אחרים שמבקשים לקבל טיפול על מנת להתמודד עם הקושי שקיים בכל הנוגע לתחום הספציפי הזה.
דוד רותם: למה את מתכוונת כשאת אומרת התחום הספציפי?
דוד רותם: גם אלימות?
רינת וייגלר: לא. בתחום הספציפי שעניינו סטיות מיניות.
רינת וייגלר: הגדרה של טיפול יעודי -  טיפול פרטני או קבוצתי שמטרתו להביא למניעת ביצועם של מעשים בעלי אופי מיני המהווים עבירה לפי כל דין, או להפסקתם.
רינת וייגלר: ההתמודדות של הטיפול היא לא רק עם מישהו שעבר את העבירה, אלא עם כל אחד שהמעשים שלו יכולים להוות עבירה לפי כל דין.
תמי סלע: שהם בעלי אופי מיני.
תמי סלע: זה לא בהכרח סטיות מיניות.
דוד רותם: אנחנו שמענו פה שחלק מעבירות המין הן תוצאה של אלימות.
דוד רותם: יכול לבוא אדם ולהגיד שהוא מרגיש שהוא אלים, שהוא חושש ושהוא מבקש שיטפלו בו מראש.
רינת וייגלר: לא שהוא חושש שהוא ירביץ לאשתו, אלא שהוא חושש שהאלימות שבו תביא לביצוע עבירת מין.
רינת וייגלר: יכול להיות טיפול ייעודי לנושא עבירת המין.
רינת וייגלר: חלק מזה יהיה התמודדות עם כעסים, התמודדות עם אלימות בלתי נשלטת.
רינת וייגלר: זה כחלק מהטיפול הייעודי.
דוד רותם: האם אין לנו חשש שייכנסו פה אנשים שיש להם כעסים בלתי נשלטים, אלימות וכל הדברים האלה שלא קשורים לעבירות מין?
רינת וייגלר: לא. השיקום המונע מוצע ומיועד לכאלה שהם עברייני מין והורשעו.
רינת וייגלר: למה אנחנו באים להסדיר יותר רחב?
רינת וייגלר: כי התברר שקיימות מסגרות שמציעות את עצמן כמסגרות לטיפול בעברייני מין ועברייני מין פוטנציאליים, שהן מסגרות פיראטיות שלא עוברות הכשרה מתאימה, שמציעות דברים ומבטיחות דברים שהן לא יכולות לעמוד בהן.
רינת וייגלר: הגענו למסקנה שגם את המסגרות האלו וגם את המטפלים במסגרות האלו נכון לרשת ונכון למצוא מנגנון של פיקוח.
דוד רותם: אנחנו עוסקים בחוק שעוסק בהגנה על הציבור מפני עברייני מין.
דוד רותם: אני חושש  - אני מתנצל מראש על המשפט הבא - שכמות התקנים שיקבל משרד העבודה ורווחה לא יספיק.
דוד רותם: אני לא סומך על שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים שיפנה אותם הנה.
דוד רותם: שמעתי אתמול שמשרד הרווחה והשירותים החברתיים קיבל המון תקנים.
דוד רותם: הוא לא עבר לחקירת ילדים או לחקירת מוגבלים, אלא לכל מיני דברים אחרים.
דוד רותם: אני רוצה לוודא שלא יכניסו לפה את כל בעיות האלימות.
רינת וייגלר: המנגנון שבו יש התערבות של המדינה הוא מנגנון של רישוי שלשמו אנחנו צריכים פיקוח.
רינת וייגלר: את זה תקצבנו.
רינת וייגלר: אני מקווה שנקבל.
דוד רותם: בישיבה הראשונה הודעתם לי שמשרד הרווחה תוקצב ושרק המשרד לביטחון פנים לא סיים את העסקים שלו.
רינת וייגלר: תוקצבנו.
דוד רותם: אל תגידי לי בתקווה שתקבלו, כי אז אני סוגר את הישיבה.
רינת וייגלר: אני חוזרת בי.
רינת וייגלר: יש חוק הסדרים.
רינת וייגלר: יש כל מיני דברים.
רינת וייגלר: אנחנו תוקצבנו לעניין הזה.
רינת וייגלר: יש הסכם.
רינת וייגלר: הגשנו את ההסכם לאדוני.
רינת וייגלר: אדוני ראה את ההסכם.
רינת וייגלר: אני מקווה שלא תהיה עם זה בעיה.
רינת וייגלר: אנחנו לא מתחייבים להקים מסגרות לכל מי שמבקש טיפול.
רינת וייגלר: אם מוקמת מסגרת שמעניקה טיפול, היא צריכה לעבור רישוי ופיקוח.
רינת וייגלר: התקצוב שלנו והמחויבות שלנו במסגרת החוק הזה - פה אנחנו רואים את החשיבות של הפרק הזה – היא להביא לידי כך שתהיה מחויבות של המדינה לפתח מסגרות לשיקום מונע לאותם עברייני מין שמבקשים או יסכימו לקבל טיפול.
דוד רותם: כשאת אומרת אחריות המדינה את צריכה להיות יותר ספציפית לגבי מי זאת המדינה.
רינת וייגלר: שר הרווחה הוא זה שאחראי על הפרק הזה, הוא זה שצריך להקים מסגרות.
רינת וייגלר: המחויבות היא כלפי אותם אלה שנכנסים למסלול של שיקום מונע.
דוד רותם: למה אי אפשר שמשרד המשפטים יהיה אחראי על זה?
דוד רותם: אני סומך יותר על משרד המשפטים מאשר על שר הרווחה.
עמית מררי: טיפול הוא לא בשטח המומחיות שלנו, לכן כדאי שזה יהיה במשרד הרווחה.
טלי עדן: אני רוצה לתת כמה דגשים לגבי התפישה המקצועית שנכונה גם לגבי הטיפול הייעודי וגם לגבי השיקום המונע.
טלי עדן: המטרה היא להפסיק התנהגות מינית פוגעת, לכוון או לעזור לעברייני מין שעוברים טיפול ועוברים שיקום לשלוט בדחפים המיניים או התוקפנים שלהם, בהתנהגות המינית הסוטה או הבעייתית.
טלי עדן: המטרה השלישית היא לכוון לדפוסי התנהגות נורמטיביים.
טלי עדן: דגש נוסף זה שהטיפול עצמו צריך להיות נגזרת של רמת המסוכנות, קרי רמת מסוכנת נמוכה מתאימה למסגרות טיפוליות פחות אינטנסיביות.
טלי עדן: נכון להיות זה מסגרות הטיפול בשירות המבחן.
טלי עדן: יש קבוצות טיפוליות שמתקיימות אחת לשבוע למשך שעה וחצי שמכוונות לאוכלוסייה שרמת המסוכנות שלה נמוכה.
טלי עדן: לרמת מסוכנות בינונית יש מסגרות שנותנות טיפול יותר אינטנסיבי, כמו מרכזי יום.
טלי עדן: לאוכלוסייה שהערכת המסוכנות שלה גבוהה יש כוונה להקים הוסטלים סגורים בפיקוח של 24 שעות ביממה.
טלי עדן: החשיבה היא לעשות תהליך הדרגתי.
טלי עדן: אנחנו מדברים על רצף בתהליך השיקום, שאפשר יהיה לנוע מאסיר משוחרר שמשתחרר ממאסר ונכנס למסגרת של הוסטל סגור, עובר איזו שהיא תקופה בתוך המסגרת הזאת, אחרי הערכת מסוכנות והמלצות של אנשי מקצוע הוא עובר למסגרת שהיא פחות אינטנסיבית, כמו מרכז יום, ואחר כך עובר לקבוצות טיפוליות או לאיזו שהיא מסגרת שהיא פחות אינטנסיבית.
טלי עדן: הכל כמובן בהתאם להמלצות של הגורמים.
דוד רותם: לכמה זמן תהיה הכניסה להוסטל הסגור אחרי שהאדם משתחרר מהכלא?
טלי עדן: זה מבוסס על ההסכמה של האדם לטיפול.
חיים אילוז: זה לא רק עניין של הסכמה, זה גם מה התנאים שהוא שוחרר בשליש.
דוד רותם: אם שיחררו אדם שחרור מוקדם של השליש אני יכול להתנות את זה.
דוד רותם: אם הוא גמר את השליש ולא גמר את הטיפול הוא יכול ללכת, אלא אם נקבע את זה כחלק מתנאי הפיקוח.
טלי עדן: זה מה שחשבנו.
אלי אפללו: הוא גמר את כל עונשו.
דוד רותם: אני עדיין יכול לשים אותו תחת פיקוח, כאשר אם יש הפרה של תנאי אני יכול להעמיד אותו לדין.
אלי אפללו: בית המשפט יכול לקבוע זאת בזמן עונשו.
אלי אפללו: אי אפשר לקבוע אחרי ריצוי העונש.
דוד רותם: האיש נכנס ל-10 שנים בכלא.
דוד רותם: אחרי שהוא יוצא אני יכול להטיל עליו פיקוח?
אלי אפללו: בוודאי שכן.
דוד רותם: אני יכול להגיד לו שהפיקוח אצלו הוא בהוסטל סגור, כאשר אם הוא מפר את זה אני מכניס אותו חזרה לכלא.
אלי אפללו: לכמה זמן הוא נכנס בחזרה?
רינת וייגלר: מבחינת החוק הוא יכול להיות בפיקוח עד 20 שנה.
אלי אפללו: ואם הוא לא רוצה לקבל את הפיקוח?
עמית מררי: הפיקוח לא נתון לשיקול דעתו.
עמית מררי: הוא חייב.
טלי עדן: דגש נוסף זה הנושא של ההתניה השיפוטית, שזה דבר מאוד חשוב.
טלי עדן: הרעיון הוא לנצל את ההתניה השיפוטית ולומר שהוא נמצא במסגרת שאפשר להפעיל איזו שהיא סנקציה אם הוא לא משתף פעולה.
טלי עדן: זה מאוד חשוב.
טלי עדן: זה עובד בשטח.
טלי עדן: עברייני מין לא מתנדבים לטיפול.
טלי עדן: הם מגיעים לטיפול מכורח המציאות, מכורח הנסיבות.
טלי עדן: אנחנו מנצלים את הנקודה הזאת.
טלי עדן: יש עברייני מין שנכנסים שלא לשמה, אבל בסופו של דבר מרוויחים מהעניין הזה כי הם משתפים פעולה במסגרת הטיפול.
טלי עדן: שאלת לגבי טווח הזמן.
טלי עדן: אנחנו מדברים על בין שנה לשנה וחצי במסגרת של הוסטל סגור.
טלי עדן: מי שנמצא תחת צו מבחן יכול לנוע בין שנה ל-3 שנים של התניה שיפוטית.
טלי עדן: מה שקיים היום בשטח זה קבוצות הטיפול בשירות המבחן.
טלי עדן: יש בין 8-10 קבוצות ברחבי הארץ.
טלי עדן: הן מטפלות בו זמנית ב- 80 - 100 אנשים, בטווחי זמן של בין שנה ל-3 שנים.
טלי עדן: זה מיועד לאנשים שרמת המסוכנות שלהם היא נמוכה עד בינונית.
טלי עדן: מסגרת נוספת שקיימת בקהילה זה מרכז יום לעברייני מין, שמיועדת לעברייני מין שרמת המסוכנות שלהם בינונית.
טלי עדן: מה שלא קיים היום זה ההוסטלים הסגורים.
טלי עדן: יש תכניות עתידיות.
טלי עדן: גם במסגרת מרכז יום מגיעים דרך התניה שיפוטית או דרך קציני מבחן.
טלי עדן: אחרי שהם  מקבלים את הערכת המסוכנות ויש חשיבה שהאיש לא מתאים למסגרות הטיפול בשירות המבחן ויותר מתאים למרכז היום, יש צו מבחן שמפקח על זה שהאיש נמצא במרכז יום.
טלי עדן: אנחנו עומדים בקשר קבוע עם מרכז היום.
טלי עדן: משני הכיוונים הדיווחים עוברים.
דוד רותם: האם יש לכם ניסיון עם בוגרים, עם כאלה שגמרו את הטיפול?
דוד רותם: האם אתם יודעים להגיד לי האם הם ביצעו אחר כך עבירות מין?
טלי עדן: בשירות המבחן עשינו מדגם.
טלי עדן: בדקנו עברייני מין שסיימו תהליך טיפול מלא של שנה וחצי במסגרות הטיפול שלנו.
טלי עדן: הם לא פרשו באמצע.
טלי עדן: הבדיקה נערכה בין השנים 2001-2006.
טלי עדן: נבדקו 157 אנשים.
טלי עדן: התוצאות שלנו מתבססות אך ורק על רישום פלילי.
טלי עדן: הנתון שהעלינו זה של-88.5% לא נפתחו תיקים פלילים נוספים בגין עבירות מין בטווח הזמן הזה.
טלי עדן: אני אומרת את זה עם הרבה מאוד הסתייגויות.
טלי עדן: לחלק מתוכם הייתה בדיקה של 6 שנים, לחלק הייתה בדיקה של  3,4 שנים.
טלי עדן: לקחנו את אותה קבוצה שעברה טיפול בין השנים 2001 ל-2006.
טלי עדן: לגבי אלה שסיימו את הטיפול ב-2002 הייתה בדיקה של 5 שנים קדימה.
טלי עדן: לאלה שסיימו את הטיפול ב-2004 הייתה בדיקה של שנתיים.
טלי עדן: זה מדגם.
דוד רותם: הנתונים האלה מאוד חשובים.
דוד רותם: כשאמרת לי 88% כמעט ושאלתי את היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים איך הוא תפס 12%.
אורי אורבך: האם יש נתונים לגבי אלה שלא עברו טיפול?
אורי אורבך: כמה מהם נתפסו?
טלי עדן: יש לנו לא מעט אנשים שמבקשים להאריך את צווי המבחן שלהם אפילו אחרי 3 שנים, מתוך הבנה ותפישה שצווי המבחן והמסגרות השיקומיות עוזרות להם לשמור על עצמם.
טלי עדן: יש לא מעט.
טלי עדן: בכל קבוצה של 10 אנשים יש 2,3 כאלה.
דוד רותם: זה נותן לי גם את הצד ההפוך, כלומר שמתוך ה-10 האלה יש רק 2 שבאמת מתכוונים.
אלי אפללו: נניח והאדם לא רוצה להיות תחת השגחה, הוא לא רוצה לקבל טיפול.
אלי אפללו: מה קורה?
אלי אפללו: מה עונשו?
אלי אפללו: מה עושים עם זה?
אלי אפללו: בן אדם ריצה את הדין שלו.
אלי אפללו: עכשיו אתם קובעים שהוא צריך להיות עוד שנתיים בטיפול כזה.
רינת וייגלר: התפישה כפי שבאה לידי ביטוי בהצעת החוק היא כזאת שיש מספר נקודות שבהן אפשר לקבל את הטיפול.
רינת וייגלר: אחד זה אדם שלא נידון למאסר וקיבל צו מבחן.
רינת וייגלר: בזה התמקדה טלי.
רינת וייגלר: אחר כך יש מישהו שנשלח לכלא.
רינת וייגלר: גם במסגרת הכלא יינתן טיפול.
אלי אפללו: במקרה הזה הוא מקבל את השליש.
רינת וייגלר: הרעיון הוא לפתח מענים.
רינת וייגלר: ככל שיהיו יותר מענים יהיו כאלה שיוכלו ליהנות מהטיפול, להפנים אותו, להתקדם ולהשתחרר מהכלא עם מסוכנות פחותה ממה שהיה אילולא היה הטיפול.
רינת וייגלר: אחר כך יש את שלב השחרור.
רינת וייגלר: יש לנו את הערכת המסוכנות.
רינת וייגלר: בהנחה שהמסוכנות היא בינונית ומעלה יש את מנגנון הפיקוח.
רינת וייגלר: כבר היום מנגנון הפיקוח הוא חלק מהחוק והוא עובד.
רינת וייגלר: אנחנו באים עם נדבך נוסף ואומרים שבשלב הזה לא מספיק פיקוח, כי פיקוח ללא המענה הטיפולי מעלה מסוכנות.
רינת וייגלר: אנחנו מבקשים להציע את נושא הטיפול.
רינת וייגלר: זה רק יכול להיות במסגרת הצעה.
רינת וייגלר: אם הוא סיים את ריצוי העונש והערכת המסוכנות גבוהה חייבים להטיל עליו פיקוח, אפשר להציע לו את השיקום.
אלי אפללו: במידה ולא?
רינת וייגלר: במידה והוא לא רוצה לקבל את השיקום לא ניתן במסגרת ההצעה כפי שאנחנו מציעים לכפות עליו את הטיפול בכלים משפטיים.
רינת וייגלר: הדרך היחידה להכניס אותו למערכת זה שיוצעו לו מסגרות.
רינת וייגלר: כשדנים בצו הפיקוח בבית המשפט תוצע התכנית השיקומית.
רינת וייגלר: יכול להיות שהוא יסכים כי הוא ידע שבעוד שנה, שנה וחצי המסוכנות שלו תרד וניתן יהיה להפחית את תנאי הפיקוח.
רינת וייגלר: זה הדיאלוג שיש בין השיקום, הטיפול והפיקוח.
אלי אפללו: מה קורה במדינות אחרות?
אלי אפללו: האם כאלה שריצו את דינם וגמרו את הפיקוח החליטו לא לקבל?
אלי אפללו: מה קורה עם האנשים האלה הלאה?
אלי אפללו: האם אפשר לגרום לכך שיהיה משהו במידה והוא לא רוצה כך שיהיה לו כדאי?
אלי אפללו: יש אנשים שלא ירצו לקבל.
אלי אפללו: משיחות שהיו לי ראיתי שהיו כאלה שלא רצו לקבל את השיקום.
אלי אפללו: המשטרה והשב"ס לא יכולים לעשות פיקוח - לא חלילה שהם לא עושים עבודה נהדרת - בכמות העובדים שיש להם בכל המדינה ובכל המקומות.
אלי אפללו: זה לא יהיה אפקטיבי.
אלי אפללו: חסר לכם משהו בתוך ההצעה.
רינת וייגלר: חסרה לנו אפשרות להחזיר אותו חזרה לכלא.
אלי אפללו: ברגע שהשופט גוזר את גזר הדין הוא צריך להתייחס לתקופת הפיקוח שלו כאמצעי נוסף.
אלי אפללו: אם לאדם יש אפשרות ללכת ללול או ללכת לשחיטה, הוא יעדיף ללכת ללול.
אלי אפללו: בשיטה שבה אתם באים ואומרים שהוא יחליט אם כן או לא, האדם יחליט ללכת ללול.
אלי אפללו: אני מציע לכם שנכניס סעיף בתוך המנגנון הזה כך שתהיה אפשרות בגזר הדין.
אלי אפללו: כל שופט צריך לדעת שאתם הולכים לתת לו טיפול.
אלי אפללו: במקרה שיש לו הערכת מסוכנות גבוהה אתם צריכים לאלץ אותו לקבל טיפול.
אלי אפללו: אם הוא יתעקש ויגיד "לא" יהיה לו מה להפסיד.
רינת וייגלר: לזה יש לנו פתרון.
רינת וייגלר: בשלב גזר הדין בית המשפט יכול לשלוח אותו לכלא, הוא יכול לא להטיל עליו כלום או להטיל עליו צו מבחן.
רינת וייגלר: בשלב גזר הדין יש הערכת מסוכנות.
רינת וייגלר: בהנחה שהערכת המסוכנות היא בינונית ומעלה והאדם לא נשלח לכלא, מטילים עליו צו פיקוח.
אלי אפללו: אני מדבר על מצב שהוא נשלח לכלא.
רינת וייגלר: אם הוא נשלח לכלא הדיון מה יקרה איתו בתום המאסר הוא רק בתום המאסר, הוא לא בשלב גזר הדין.
אלי אפללו: האם בגזר הדין השופט יתייחס לזה?
דוד רותם: הוא לא יכול להתייחס לזה.
רינת וייגלר: בגזר הדין הוא מתייחס לזה רק במידה והוא מטיל עליו צו מבחן.
רינת וייגלר: זה חלק מתנאי צו המבחן.
רינת וייגלר: אם הוא לא משתף פעולה עם השיקום יש את הכללים שחלים לגבי צו המבחן.
רינת וייגלר: השופט שנותן את גזר הדין לא יכול להתייחס למה שיהיה אחרי שהאדם ישב בכלא.
רינת וייגלר: במסגרת השליש יש הערכת מסוכנות.
רינת וייגלר: הוא יודע כאשר הוא נכנס לכלא שאם המסוכנות שלו לא תפחת יוטל עליו צו פיקוח.
רינת וייגלר: זה כבר קיים היום.
רינת וייגלר: הכלי של הערכת מסוכנות נותן מענה למה שאדוני מחפש.
רינת וייגלר: אם רמת המסוכנות שלו לא יורדת אנחנו נמצאים במצב של הערכת מסוכנות גבוהה עם צו פיקוח, כשהעניין של השיקום המונע נמצא בתוך צו הפיקוח.
אלי אפללו: אני חושב שאפשר לעשות את זה במתן גזר הדין.
אלי אפללו: אני אבדוק מה קורה במדינות אחרות.
דוד רותם: מה הם המוסדות שאתם מתכוונים להקים כדי לטפל באנשים האלה?
אסתי שדה: אנחנו הצענו שבשלב הראשוני יוקמו שני מרכזי יום ויהיו עוד קבוצות טיפוליות אינטנסיביות של פעמיים בשבוע.
אסתי שדה: בשלב השני יקומו עוד שני מעונות סגורים ותהיה הגברה של מספר הקבוצות הטיפוליות.
אסתי שדה: אנחנו מדברים על 2 שלבים  כדי לאפשר את התכנון ואת ההקמה בפרק זמן של שנתיים ו-3 שנים מיום החלת החוק.
אסתי שדה: זה יאפשר את הרצף השיקומי משלב המאסר.
אסתי שדה: זאת התכנית של משרד הרווחה.
אסתי שדה: ברשות לשיקום האסיר הוצעה הצעה שאושרה להקמת מרכז יום ומעון סגור.
דוד רותם: הרשות לשיקום האסיר הולכת להיות גם משרד הרווחה.
אסתי שדה: נכון.
אסתי שדה: ההצעה הוגשה ביחד.
דוד רותם: מה יהיה התקציב של הרשות לשיקום האסיר מעבר למה שיש לה היום?
אסתי שדה: אושר תקציב גם לנושא הזה לפי ההצעה שהוגשה.
תמי סלע: יש גם תוספת של מסגרות בכלא?
רינת וייגלר: הם תוקצבו לזה.
דוד רותם: המשרד לביטחון הפנים קיבל את התקציב.
טלי עדן: יש קורס ל-30 קציני מבחן בתחילת דצמבר.
טלי עדן: המטרה שלו היא להכשיר עוד אנשי מקצוע לעבוד בתחום הזה.
טלי עדן: אנחנו קיימנו כמה פגישות עם אגף השיקום כדי לבנות מסגרת סגורה לעברייני מין ומסגרות נוספות, כמו אגף להתמכרויות ואגף לפיגור.
דוד רותם: אתם צריכים תקנים נוספים?
דוד רותם: אני מציע שתוציאו את המכרזים.
אסתי שדה: אין לנו את היכולת להוציא מכרזים כל עוד החוק לא מוכן.
דוד רותם: מדובר בתוספת של קציני מבחן.
אסתי שדה: מדובר על תוספת לפיקוח, לא על תוספת של קציני מבחן.
דוד רותם: תתחילו להכין את המכרז.
אורי אורבך: מה ההכשרה של המפקחים?
אסתי שדה: עובדים סוציאליים עם מומחיות וידע בתחום של עברייני מין.
אורי אורבך: בכל מועצה מקומית ובכל רשות יש תקנים להתמחות הספציפית?
אסתי שדה: זו לא מועצה מקומית או רשות.
אסתי שדה: יש משרדים של שירותי המבחן.
אורי אורבך: מטעם המחוזות של משרד הרווחה?
אסתי שדה: בכל אזור יש קציני מבחן.
אורי אורבך: כמה כאלה עם ההתמחות הספציפית יש בארץ?
אסתי שדה: יש היום כ-16 קציני מבחן שעושים קבוצות טיפוליות ברחבי הארץ.
אסתי שדה: לקראת החוק אנחנו יוצאים להכשרה של עוד 30.
תמי עשת-סבג: מרכז היום לטיפול בעברייני מין שאותו אני מנהלת הוקם ב-2005 כפרויקט מיזם ניסיוני.
תמי עשת-סבג: התקציבים הראשוניים היו של הקרן למפעלים מיוחדים של הביטוח הלאומי.
תמי עשת-סבג: מאז 2008 זה במימון  המדינה, במימון שירות המבחן למבוגרים והשירות לשיקום האסיר.
תמי עשת-סבג: מרכז היום מקבל עברייני מין בהתניה שיפוטית רק מ-2 מסגרות: משירותי מבחן לנוער ולמבוגרים - המרכז הוא למבוגרים בלבד, אבל קו התפר הוא מגיל 18 - ומהרשות לשיקום האסיר באמצעות חוות הדעת של הגורמים המקצועיים בתוך בית סוהר שממליצים על טיפול .
תמי עשת-סבג: לחלק מהאנשים שמגיעים אלינו יש צו פיקוח.
תמי עשת-סבג: האנשים שמגיעים משירות המבחן  יכולים להגיע במסגרת של ניסיון טיפולי לפני גזר דין, שאז השופט מקבל באמצעות התסקירים דיווחים על יעילות הטיפול.
תמי עשת-סבג: במקביל מתבצעות הערכות מסוכנות לעברייני מין שהחוק חל עליהם.
תמי עשת-סבג: אם בית המשפט משתכנע שהטיפול יעיל הוא יכול להתחשב בזה לעניין העונש.
תמי עשת-סבג: יש מקרים שהשופט הטיל צו מבחן או עבודות שירות ללא מאסר.
תמי עשת-סבג: היו מקרים שלמרות ההתרשמות שלו מיעילות הטיפול הוא שפט למאסר בפועל ללא מעט שנים.
תמי עשת-סבג: הגיעו אלינו גם אנשים בסיווג של שחרור מוקדם ממאסר.
תמי עשת-סבג: התכנית היא תכנית טיפולית אינטנסיבית.
תמי עשת-סבג: הם חייבים להגיע אליה במשך 5 ימים בשבוע, מ-8 עד 16:00.
תמי עשת-סבג: התכנות בעיקרה היא תכנית קבוצתית, אבל יש גם טיפולים פרטניים ומשפחתיים.
תמי עשת-סבג: השלב השני של הטיפול הוא הטיפול אחר הצהריים, שאלה אנשים שמשתלבים בתעסוקה בקהילה בליווי טיפולי שלנו.
תמי עשת-סבג: השלב השלישי הוא קבוצות בוגרים של אנשים שמגיעים אלינו לקבוצות מעקב.
תמי עשת-סבג: חלקם מגיעים ללא התניה שיפוטית.
תמי עשת-סבג: הם ממשיכים להיות בקשר איתנו גם אחרי שנגמרה ההתניה, או מידי פעם מחדשים את הקשר.
תמי סלע: כמה אנשים מטופלים אצלכם בו זמנית?
תמי סלע: האם עשיתם בדיקה של יעילות הטיפול?
תמי עשת-סבג: יכולים להתקבל לשלב הראשון של הטיפול בתכנית האינטנסיבית של הבוקר עד 14 מטופלים בו זמנית.
תמי עשת-סבג: זה קבוצות רכבת, לא קבוצות סגורות.
תמי עשת-סבג: אנשים יוצאים ונכנסים.
תמי עשת-סבג: לתכנית בשלב ב' של הטיפול מתקבלים עד 10 מטופלים בו זמנית.
תמי עשת-סבג: בשנים הראשונות של הפעלת המרכז התכנית לוותה בהערכה מחקרית של ד"ר יעל אידיסיס וד"ר מלי שחורי במימון של הביטוח הלאומי.
תמי עשת-סבג: המחקר מפורסם באתר של הביטוח הלאומי.
תמי עשת-סבג: הוא בדק את תכנית ההפעלה ואת יעילות הטיפול עם ההסתייגות של שנים ראשונות.
תמי עשת-סבג: גם היום קשה לבדוק יעילות טיפול, כי המרכז עובד בסך הכל 5 שנים.
תמי עשת-סבג: המסקנות של המחקר היו שהטיפול יעיל והוא המליץ להקים מרכזים נוספים כדוגמת המרכזים האלה.
יוסי גובר: אנחנו בשירות בתי הסוהר מטפלים בעברייני מין על פי המודל שיקומי התנהגותי קוגניטיבי.
יוסי גובר: אנחנו בעיקרון מתבססים על טיפול קבוצתי.
יוסי גובר: לכל אסיר יש תכנית אישית על פי נתוניו.
יוסי גובר: זה משקף את העבודה שלנו על פי המודל המשולב, שהוא מודל אינטגרטיבי.
יוסי גובר: הוא לא רק עוסק בטיפול, אלא בכלל ההתנהגות.
יוסי גובר: נתפרת לכל אחד מהאסירים חליפה טיפולית על פי צרכיו ויכולותיו.
יוסי גובר: הטיפול כולל השתתפות בקבוצות טיפוליות פסיכו-חינוכיות וייעודיות, שמטרתן למנוע מעידה וחזרה לפעילות עבריינית בתחום המיני.
יוסי גובר: הקבוצות הפסיכו-חינוכיות כוללות קבוצות בנות 12-15 משתתפים.
יוסי גובר: במפגשים האלה אנחנו עוסקים במספר תחומים, כמו זוגיות, התמודדות במצבי לחץ, אמפטיה.
יוסי גובר: הקריטריונים שלנו לקבלה לטיפול בקבוצות זה אסירים שמביעים רצון ומוטיבציה להשתלב בטיפול, אינם מכחישים את העבירה, הערכת המסוכנות שלהם המינית היא בינונית ומטה, אינם סובלים ממחלות נפש, אינם מוגדרים בסיכון אובדני או מצוקה נפשית ושולטים בקריאה וכתיבה בשפה העברית.
יוסי גובר: הטיפול  בעבריינים בעלי מסוכנות בינונית ומעלה מטופלים על ידי מרכז לבריאות הנפש שנמצא בשירות בתי הסוהר.
יוסי גובר: אנחנו מנהלים 3 מרכזים לטיפול בעברייני מין.
יוסי גובר: אחד בבית סוהר חרמון, שני בבית סוהר מעשיהו ושלישי בבית סוהר רימונים.