GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני טלמור: ההסכמה שלנו היא שנוסח החוק יהיה כמו שמופיע בהצעת החוק.
רוני טלמור: לעניין סעיף 16א2, תתוסף בחוק הבהרה, שאומרת שאין מניעה, גם כאשר עדיין לא התמנה אותו דירקטור עם מומחיות חשבונית ופיננסית, אין מניעה למנות דירקטורים אחרים, ובלבד שמקום בדירקטוריון יישאר לאותו בעל מומחיות.
רוני טלמור: ההבהרה הזאת מקובלת עלינו, אנחנו גם חושבים שנכון לנהוג כך.
דוד רותם: מה עם התוספת הזאת, 16א2, לפי 18ג – גם מי שהוא בעל עסקה עסקית, פוליטית – גם את זה רצית.
יריב לוין: זה לא נכנס לחוק.
יריב לוין: יש כאן חוות דעת, שהיא מבחינתי, מבהירה את הדברים, ואין צורך לשנות.
דוד רותם: קראתי את חוות הדעת, ואני רוצה לומר לך, שהיא לא מתחילה ולא נגמרת.
רוני טלמור: היא ארוכה מדי לטעמך?
דוד רותם: לא מבחינת אורך; מבחינת הקביעות המשפטיות שלה, עם כל הכבוד.
נעמה מנחמי: מכל מקום, 16א2 נותר כפי שהוא.
יריב לוין: פחות ממה שרציתי, וכנראה, הכי טוב שאפשר.
דוד רותם: אפשר לעבור להצבעה.
דוד רותם: תנסחו את זה אחר כך.
דוד רותם: הצבעה     בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים - אין אושר.
דוד רותם: על סדר היום צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של בנק הדואר למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התש"ע-2010, אישור הצו.
פול לנדס: כמה דברים כלליים לפני שאנחנו יכולים לצלול לתוך הסעיפים.
פול לנדס: הוועדה אישרה לפני מספר חודשים שני צווים – צו חבר בורסה וצו מנהלי תיקים – ואפשר לומר שהצווים האלה משקפים את התיקונים שצריך לעשות במשטר איסור הלבנת הון ומימון טרור בהיבט של החובות של הגופים הפיננסיים, כאשר אנחנו מדברים מטבע הדברים על הגופים הפיננסיים לגביהם אושרו הצווים, שאלה חברי בורסה ומנהלי תיקים.
פול לנדס: אפשר לומר שהצווים האלה הם גם צווים שמובילים באף את כל יתר הצווים.
פול לנדס: יתר הצווים הם למעשה אמורים ליישר קו עם התיקונים שצריך לבצע אותם והתיקונים שצריך לבצע אותם באמת נמצאים בצווים האלה.
פול לנדס: מה שאנחנו עשינו כמהלך משותף של משרד התקשורת והרשות לאיסור הלבנת הון, היות שהצו שהונח על שולחן ועדת החוקה מלכתחילה  כלל, נקרא לזה, שמונים ומשהו אחוזים ממה שצריך לתקן אבל לא כלל כמה היבטים נוספים שכן נכללו בצו חברי בורסה וצו מנהלי תיקים, אמרנו שיהיה יותר נכון, גם מבחינת יעילות העניין, לעשות את אותה הדלתא, לצמצם אותה לאפס, באופן שאפשר יהיה למעשה ליישר קו וזה גם לא יצור כמה בעיות.
פול לנדס: ראשית, זה לא יצור פער רגולטיבי, שנית, זה גם לא יצור הטרחה של הוועדה והטרחה של כל יתר הגופים בתיקון צו נוסף.
פול לנדס: אני רוצה להודות לחברת הדואר, ליועצים המשפטיים, שבאמת בזמן הקצר נערכו לתיקון הזה שצריך לעשות ופשוט עבדו כדי להביא את זה לידי גמר.
פול לנדס: אני לא אומר לידי גמר כאן אלא אני אומר לידי גמר שם.
דוד רותם: מה חל על הבנקים?
פול לנדס: מה שיחול על הבנקים זה מה שנמצא כאן בצו, למעט העובדה שאצל הבנקים יש את ההסמכה של 4.1.1, של הוראות ניהול בנקאי תקין.
פול לנדס: בשורה התחתונה, מה שיחול על הבנקים, זה מה שיחול על הדואר או מה שיחול על הדואר, זה מה שחל על הבנקים, חל על חברי בורסה, חל על מנהלי תיקים, חל על נותני שירותי מטבע.
דוד רותם: מה חל היום על הבנקים?
פול לנדס: היום על הבנקים יש צו איסור הלבנת הון כאשר למשל אצל הבנקים יש הוראות לעניין איסור מימון טרור שבכל יתר הצווים לא חלות למעט חברי בורסה ומנהלי תיקים שתיקנו.
פול לנדס: היה לנו פער מאוד משמעותי שאצל הבנקים מ-2001 היו הוראות בנושא איסור מימון טרור ועל כל השאר לא היה.
דוד רותם: למה בנק הדואר נחשב כבנק לצורך זה?
קריאה: בנק הדואר הוא לא תאגיד בנקאי.
פול לנדס: אדוני, אני טוען, כמו שהאמריקאים אומרים, שאם זה נראה ברווז והולך כמו ברווז, זה ברווז.
פול לנדס: לעניין איסור הלבנת הון ואיסור מימון טרור, הפעולות שמבוצעות – אני מסכים שהדואר לא מבצע את כל הפעולות שבנק מבצע, למשל הנושא של מתן אשראי וגביית עמלות – ואני מדבר על הפריזמה של איסור הלבנת הון.
דוד רותם: אני לא מבין למה הצווים שחלים על בנקים לא חלים על בנק הדואר.
דוד רותם: הם לא נותנים אשראי?
דוד רותם: אז הסעיפים שקשורים לאשראי, לא יחולו עליהם.
פול לנדס: אדוני, אני מסכים עם אדוני ולכן אנחנו כאן, כדי ליישר קו בין החובות, בין המשטר שרובץ על הדואר לבין המשטר שרובץ על הבנקים, בדיוק מהסיבות שאדוני ציין.
פול לנדס: הם מבצעים העברות בנקאיות, הם מפקידים כספים, הם יכולים לשלם חשבונות.
פול לנדס: זאת אומרת, אין הבדל מהותי מבחינת איסור הלבנת הון בין מה שהדואר עושה לבין הבנקים.
פול לנדס: יתרה מכך, דווקא במישור הבין לאומי זיהו את הדואר – אני לא מדבר על ישראל – במקומות שונים כפלטפורמה שהיא יותר בעייתית מבחינת איסור הלבנת הון ואיסור מימון טרור וזאת מסיבה מאוד פשוטה, שהרגולטור בהרבה מקומות בתחום של איסור הלבנת הון הוא רגולטור שונה של הבנקים ושל הדואר.
פול לנדס: היות שיש רגולטור שהוא לא בתחום הבנקאות, זה יוצר פערים בפיקוח.
פול לנדס: לכן הרעיון הוא, כפי שאדוני מציין, ליצור יישור קו, ליישר קו בין הבנקים לבין בנק הדואר.
פול לנדס: יש עדיין אי אילו שינויים למשל בנושא של תשלום חשבונות, שבעניין הזה הדואר ביקש הקלה ואנחנו הסכמנו, כמובן עד לסכום מסוים.
פול לנדס: ב-99 אחוזים מההוראות יש יישור קו.
לילך וגנר: יש תשובה פורמלית לעניין הזה.
לילך וגנר: בנק הדואר לא מוגדר כיום כתאגיד בנקאי ולכן לא חלות עליו כל החובות שמוטלות על תאגיד בנקאי מכוח חוק איסור הלבנת הון.
לילך וגנר: יש תשובה לא פורמלית והיא שסוגי הלקוחות של בנק הדואר הם סוגי לקוחות שונים ולכן נעשות התאמות מסוימות בצו של בנק הדואר שלא קיימות.
דוד רותם: למה אלה סוגי לקוחות שונים?
אורן לביאן: הכוונה היא שבבנק הדואר יהיו שני סוגי לקוחות עיקריים, סוג אחד הוא בעלי חשבונות, בבנק הדואר קוראים לזה חשבונות סילוקין ואלה בעלי חשבונות עובר ושב, ויש לקוחות מזדמנים שנמצאים בבנק הדואר שאלה אנשים שהם לא בעלי חשבונות אבל באים לבצע בבנק הדואר פעולות כספיות של העברות כספים, תשלומים וכולי.
אורן לביאן: ההיקף של הפעילות הזאת הוא היקף מאוד נרחב בבנק הדואר.
אורן לביאן: מכאן שיש כמה נקודות בצו שצריכות להתאים לאופי הפעילות של בנק הדואר.
יואל נווה: בהמשך למה שאמר אורן, בנק הדואר באמת מטפל בשני עולמות.
יואל נווה: עולם בעלי חשבונות הוא מאוד דומה לבנקים וזה נכון שעל גבי חשבון בבנק הדואר אתה לא יכול לעשות את מגוון הפעולות שעושים בבנק, אבל לצורך העניין של איסור הלבנת הון, הטיפול בחשבונות בבנק הדואר, אין לנו שום התנגדות שיהיה זהה לחלוטין לטיפול שנעשה בבנק.
יואל נווה: בן אדם בא, הוא פותח חשבון, צריך לעשות לו הכר לקוח, לבדוק מי הוא וכולי.
יואל נווה: הפעילות הזאת שנעשית בקרב בעלי החשבונות כפי שזה נעשה בבנק והיא צריכה לעמוד בכל הסטנדרטים הבנקאיים ואנחנו שמחים על העניין.
יואל נווה: גם היום כבר עושים הרבה מאוד דברים שלא מוחלים עלינו בצו עצמו וזאת לצורך ההיערכות לצו הזה ואין בזה שום בעיה.
יואל נווה: צריך לזכור שבניגוד לבנקים, בנק הדואר הוא מקום שנותן שירותים פיננסיים לאנשים שאין להם בהכרח חשבון.
יואל נווה: זאת אוכלוסייה שאין לה חשבון בנק או שאין לה אמצעים אחרים לנהל חשבונות בנק ואנחנו נותנים לה מגוון רחב של שירותים.
דוד רותם: או שאין לה רצון לפתוח חשבון בנק.
יואל נווה: יכול להיות.
דוד רותם: כי הם רוצים להלבין את ההון.
יואל נווה: לא, לא בהכרח.
יואל נווה: לא בהקשר הזה.
יואל נווה: הפעילות כאן בעולם של מה שאנחנו קוראים לו עוברי אורח, אנשים שעושים אתנו פעולות פיננסיות שונות, נקבעו ספים בצו החדש שהם הרבה יותר נמוכים לגבי דיווח וגם לפעמים לגבי דמות של אותם אנשים ובגדול בהקשרים האלה, ברוב המקרים, אנחנו שמחים לקבל עלינו את המטלות החדשות האלה ואנחנו גם נוהגים על פיהן ברובן כבר היום למרות שהצו עדיין לא מחייב אותנו לעשות זאת.
יואל נווה: צריך להבין שבבנק הדואר מדברים על עשרות אלפי עסקאות שנעשות בחודש שנופלות לתוך ספרי הדיווח החדשים ומבחינת ההיערכות השקענו גם משאבים וגם הרבה מאוד תשומת לב ניהולית, הדרכות ודברים אחרים כדי באמת לענות להוראות החדשות של הצו הזה.
יואל נווה: יש נושאים מטבע הדברים שבהם לא ניתן להשוות את הפעילות שלנו חד חד-ערכית לפעילות של הבנק.
יואל נווה: סוגי האוכלוסיות לדוגמה.
יואל נווה: כשניכנס לסעיפים השונים, נראה שאנחנו מבצעים פעולות במקומות שהסיכוי להלבין בהם הון הוא יחסית נמוך, בהיקפים מאוד מאוד גדולים, והחלת כמה מגבלות שהן לקוחות אולי מעולם הבנקים על הפעילות הזאת, יוצרת קושי מאוד גדול לספק את השירותים האלה לאותן אוכלוסיות.
דוד רותם: מה פירוש אנחנו נותנים שירותים במקומות בהם קשה להלבין הון?
יואל נווה: דיון שקיימנו גם מול הרשות וגם מול משרד התקשורת ואני אתן דוגמה של העברות כספים לחוץ לארץ  אנחנו מבצעים היום עבור עשרות אלפי עובדים זרים, נותנים להם שירות.
יואל נווה: הם להם חשבונות בנק לרובם, לחלקם יש חשבונות אצלנו אבל לרובם אין חשבונות בנק.
יואל נווה: הם מקבלים שכר במדינת ישראל וצריכים להעביר אותו למשפחות בחוץ לארץ.
יואל נווה: הם באים אלינו ומבצעים העברות לחוץ לארץ.
יואל נווה: חלקם עושים את זה בצורה חוזרת, חלקם לא, ובמקרים האלה בדרך כלל מדובר על סכומים יחסית מאוד קטנים שהם מעבירים, לא סכומי עתק שמעבירים שם, עם כל ההצהרות הרלוונטיות, וכאן לדוגמה, כאשר ניכנס לתוך הצו, נראה שיש לנו איזשהו דיון מול הרשות ומול משרד התקשורת על הצורך שלנו לבדוק העברות כאלה מסכום אפס באופן גורף מול לדוגמה רשימת הטרור.
יואל נווה: התהליך הוא תהליך ממוחשב לצורך העניין ואין לנו בעיה להיערך אליו ברמה המחשובית, אבל אנחנו חוששים שבגלל שהמערכת הזאת הרי לא מזהה חד חד-ערכית שמות באופן מלא, זה ייצור תקיעה בתוך המערכת, זה יסרבל מאוד את תהליך העבודה ואנחנו מדברים על מאות אלפי פעולות מהסוג הזה בשנה.
יואל נווה: אנחנו חשבנו שנכון לקבוע איזשהו רף מסוים של הסכום.
דוד רותם: יואל נווה:     	אנחנו דיברנו על 5,000 שקלים וגם לא לכל המדינות.
דוד רותם: יש מדינות שאנחנו מוכנים לבדוק, מדינות שמוגדרות בסיכון, מול אפס.
דוד רותם: במדינות אחרות שאין שום בעיה, היינו רוצים לבדוק מול הרשימה רק מ-5,000 שקלים.
דוד רותם: אגב, העברות נכנסות לישראל, שם החשש ממימון טרור לפעמים גם בסכומים קטנים הוא יותר גבוה, אנחנו מוכנים לבדוק את הרשימות האלה מול אפס.
דוד רותם: זאת דוגמה אחת.
דוד רותם: הסבתא שלי מתייצבת שלוש פעמים ביום, כל פעם בסניף אחר של בנק הדואר, היא מעבירה 5,000 שקלים לחוץ לארץ.
יואל נווה: אין לנו בעיה.
יואל נווה: מי שמעביר אצלנו כסף לחוץ לארץ, אנחנו אוספים את פרטיו ולכן ברמת הדיווח הבלתי רגיל, אם נראה שיש העברות מהסוג הזה בכמה מקומות, אנחנו נדווח על זה לרשות על פי החובות שלנו לדיווח בלתי רגיל כי אנחנו יכולים לעשות מוניטורינג של מי שמעביר וגם היעדים אליהם הוא מעביר.
יואל נווה: אני אומר שאם הבדיקה הפרטנית הזאת של כל אחד מול הרשימה במועד ביצוע העסקה, לטעמנו עלולה ליצור לנו בעיות תפעוליות לא פשוטות שיתקעו את העסקאות, יכבידו על אותם אנשים שהם מבצעים את השירות.
יואל נווה: בסופו של דבר, מול המדינות שאינן חשודות כיעדים מובהקים לנושא הזה של מימון טרור, אנחנו חושבים שהנזק יהיה יותר גדול מהתועלת בבדיקה.
יואל נווה: זאת דוגמה אחת.
יואל נווה: נושא עקרוני נוסף שגם הוא עלה, הוא עולם של כרטיסי חיוב שהוא חשוב לנו מאוד.
יואל נווה: אנחנו מתעתדים להנפיק כרטיסי חיוב ללקוחות ללא חשבון בנק, דבר שלא מקובל היום במדינת ישראל ולא קיים.
יואל נווה: אנחנו זכינו למעמד של מנפיק מארגון ויזה אירופאי ואנחנו הגוף החוץ בנקאי הראשון בישראל שקיבל מעמד כזה.
יואל נווה: כיוון שאנחנו לא רשאים לתת אשראי, ואין לנו כוונה לה יכנס לעולם כרטיסי האשראי, אנחנו מדברים על כרטיסים שהם כרטיסים נטענים.
יואל נווה: כרטיס שנטען לדוגמה בסכום מסוים לצורך רכישת מטבע חוץ, לדוגמה, כרטיס שבו יוכל להיכנס אדם שאין לו כרטיס אשראי היום והוא רוצה לנסוע לחוץ לארץ, במקום שיקנה אצלנו מזומן – ואנשים רבים קונים אצלנו מזומן  ואנחנו מדווחים אגב על פי הכללים שגם מקובלים על הרשות וגם על המשרד על כל רכישת מטבע חוץ במזומן בסכום של מעל 10,000 שקלים, אוספים את הפרטים ומדווחים – אם הלקוח הזה יבחר לעשות את זה על כרטיס פלסטיק שניתן לטעינה רק עד 10,000 שקלים, הרי שכאן דורשת מאתנו הרשות והמשרד דורש מעל 5,000, לבצע תהליך שלם כמו פתיחת חשבון בנק.
יואל נווה: אנחנו חושבים שהמהלך הזה הוא מהלך מאוד מאוד מכביד ולא נכון ובעצם מייתר את כל המהלך כי הרעיון הוא שאדם יוכל לרכוש מטבע חוץ על גבי כרטיס באשנב בסניף הדואר ולצאת עם אותו כרטיס פעיל כאילו הוא קנה מזומן ולפעול בו במטבע חוץ.
יואל נווה: זאת עוד דוגמה לשירותים שהם שירותים שאנחנו נותנים והבנקים אינם נותנים אותם.
יואל נווה: כאן ההקבלה המלאה  בינינו לבין הבנקים בהקשר הזה היא לא נכונה.
דוד רותם: אתם רוצים ללכת עם ולהרגיש בלי.
יואל נווה: לא. בעולם החשבונות אנחנו נקבל על עצמנו את כל הכללים הבנקאיים ללא כחל וסרק.
יואל נווה: אין לנו שום התנגדות.
יואל נווה: צריך להבין שבבנק הדואר נעשות מיליוני פעולות שהן לא בחשבונות והדבר הזה לא נעשה במערכת הבנקאית.
יואל נווה: גם ככה קיבלנו על עצמנו דברים ואנחנו מסכימים להם כפי שהם מופיעים בצו שגזרו עלינו חובות שהן הרבה יותר קשות למילוי מאשר בבנקים.
יואל נווה: כשיש לך חשבון ואתה מאפשר לבן אדם לפעול אך ורק בחשבון, כאשר קלטת אותו עשית לו הכר לקוח ועכשיו נניח, אם זאת רשימת הטרור, אחת לתקופה אתה מעדכן את הבדיקות של החשבונות אל מול רשימת הטרור ואתה מסודר.
יואל נווה: בעצם הכשרת אותו פעם אחת.
יואל נווה: אנחנו מדברים על מאות אלפי אנשים שנכנסים לסניפי הדואר ללא חשבונות, הם עוברי אורח, על זה מבוסס חלק גדול מהשירות שלנו וכמו שאמרתי, הוא מיועד לאותן אוכלוסיות שהן בדרך כלל יותר חלשות בחברה הישראלית.
יואל נווה: אנחנו נותנים מגוון רחב של שירותים פיננסיים לאותן אוכלוסיות ואני חושב שאנחנו צריכים למצוא את האיזון הנכון בעולם הזה שהוא עולם נוסף לעולם של הבנקים שמתקיים אצלנו.
דוד רותם: נתחיל לקרוא את הצו.
אלעזר שטרן: אנחנו קוראים מהנוסח שמשרד התקשורת שלח ביום חמישי.
אלעזר שטרן: אני רק מציין שזה לא הועלה לוועדה כי אני ראיתי את זה לראשונה הבוקר.
אלעזר שטרן: זה דומה מאוד לנוסח שמונח על שולחן הוועדה, עם תיקוני ניסוח.
דוד רותם: גם לי אין את הנוסח הזה.
אלעזר שטרן: זה עם תיקוני נוסח קטנים.
דורית ואג: אם אפשר לשלוח את זה לוועדה במייל.
פול לנדס: צו איסור הלבנת הון (חובות זיהוי, דיווח וניהול רישומים של בנק הדואר למניעת הלבנת הון ומימון טרור), התש"ע-2010     בתוקף סמכותי לפי סעיפים 7(ב) ו-32(ג) לחוק איסור הלבנת הון, התש"ס-2000 (להלן – החוק), וסעיף 48(א) לחוק איסור מימון טרור, התשס"ה-2005 (להלן – חוק איסור מימון טרור), לאחר התייעצות עם שר המשפטים ועם השר לביטחון הפנים ולעניין פרק ה' – בהסכמת שר המשפטים, ובאישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת (להלן – ועדת החוקה), אני מצווה לאמור:     פרק א': פרשנות     1.	הגדרות     	בצו זה –     "איש ציבור זר" – תושב חוץ בעל תפקיד ציבורי בכיר בחוץ לארץ, לרבות בן משפחה של תושב כאמור או תאגיד המצוי בשליטתו  או שותף עסקי של אחד מאלה.
פול לנדס: לעניין זה "תפקיד ציבורי בכיר" – לרבות ראש מדינה, נשיא מדינה, ראש עיר, שופט, חבר פרלמנט, חבר ממשלה וקצין צבא או משטרה בכיר, או כל ממלא תפקיד כאמור אף אם תוארו שונה.
פול לנדס: "בן משפחה" – כהגדרתו בחוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968.
פול לנדס: "בנק הדואר" – חברת הדואר בנותנה את השירותים הכספיים כהגדרתם בחוק הדואר מטעם חברת הבת.
פול לנדס: הנוסח הבא הוא נוסח מהצו הקודם ולא נעשה בו שינוי.
פול לנדס: "בעל חשבון" – מי שרשום בחברת הבת כבעל חשבון.
פול לנדס: "בעל שליטה" – מי שיש לו שליטה בתאגיד כהגדרתה בסעיף 7(א)(1)(ב) לחוק.
דוד רותם: כל אותם דברים, היכן שאין שינויים, אפשר לדלג עליהם ולהגיע ישר לשינויים אלא אם כן יש להם הערות לגבי משהו.
פול לנדס: השינויים הם כלהלן:     	"הרשימה" –
ברוריה מנדלסון: היושב ראש ביקש שנאמר היכן אין שינויים לעומת הצו הקיים.
ברוריה מנדלסון: לא הכל מסומן לעומת הצו הקיים.
ברוריה מנדלסון: זה לעומת הנוסח שעבר לוועדה.
אלעזר שטרן: לא, הכוונה היא אולי להתאמה בין זה לבין מה שאושר לגבי חברי הבורסה.
פול לנדס: "הרשימה" – תיקוני נוסח ולא משהו משמעותי.
פול לנדס: אני עובר לעמוד 3, "מספר זהות".
פול לנדס: כאמור בסעיף 4(א)(2) – מספר הזיהוי באותו מסמך ושם המדינה שבה הוצא המסמך.
פול לנדס: הייתה חסרה מילה שקיימת אצל חברי בורסה.
פול לנדס: להוסיף את המילה "המסמך".
פול לנדס: בסעיף קטן (4), יש הפניה לסעיף (4) במקום לסעיף (7).
פול לנדס: זה תיקון של הפניה בעקבות השינויים.
דוד רותם: אתה שם לב שבסעיף (2) אתם כתבתם 4(א)(2) במקום (7) וב-(4) הלכתם ל-(4)(א)(4).
אורן לביאן: (2) מתייחס ליחיד שהוא תושב.
דוד רותם: אם כן, זה בסדר וזאת לא טעות.
אורן לביאן: כן.
אורן לביאן: 4(א)(2) הוא יחיד תושב ישראל.
אורן לביאן: 4(א)(4) זה תאגיד שלא עוגן בישראל.
פול לנדס: לגבי "מען", בסעיף קטן (2), במקום הפנייה ל-(7), הפנייה ל-(8).
פול לנדס: אם אדוני זוכר, הייתה לנו התחבטות בנושא של נושא משרה חבר בורסה.
פול לנדס: היה לנו על זה דיון.
פול לנדס: כאן, לגבי נושא משרה בחברת הדואר, משרד התקשורת למעשה קבע את מי הוא מוכן שייכלל בהגדרה של נושא משרה וזה המנהל הכללי של חברת הדואר, ממלא מקום המנהל הכללי של חברת הדואר, מנהל בנק הדואר בחברת הדואר וסגן מנהל בנק הדואר בחברת הדואר.
פול לנדס: למעשה מנהלים וסגנים בשני הגופים.
פול לנדס: לגבי עורך דין, זאת הייתה הערתו של אדוני בדיון שהתקיים, צריך להיות גם נוטריון שהוא עורך דין.
פול לנדס: בעמוד 6, תאגיד, יש תיקון נוסח האומר כל אחד מאלה.
פול לנדס: סעיף (2), הכרת בעל החשבון.
פול לנדס: כאן זאת התאמה כמו בצו חברי בורסה, למעט תיקון אחד שאומר: "ואם סורב הלקוח למתן שירותים בתאגיד בנקאי מסיבות הקשורות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור".
ברוריה מנדלסון: זאת אומרת, הוספנו משהו.
פול לנדס: משרד התקשורת הוסיף מתוך הגישה שלמעשה אם אנחנו מדברים על הגופים הפיננסיים, בנק הדואר והבנקים הרגילים או הבנקים האחרים הם למעשה אותם לקוחות.
פול לנדס: אני מסכים עם מה שאומר יואל, שיש לקוחות מסוימים שנמצאים בבנק הדואר אבל אם מסתכלים על הפעילות שמתבצעת בחשבון, גם כאן יכול להיות חשבון ללקוח וגם כאן יכול להיות חשבון ללקוח.
פול לנדס: לכן כפי שזה קיים בהוראות ניהול בנקאי תקין ב-4.1.1, הקריטריון הזה שאם סורב הלקוח למתן שירותים בתאגיד בנקאי מסיבות הקשורות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור, כך גם יש הגיון ויש הצדקה להחיל את אותו הדבר במסגרת הקריטריונים שבנק הדואר שוקל אם לקבל לקוח.
דוד רותם: זאת אומרת, אתה רוצה שהם ישאלו אותו האם הוא סורב באיזשהו מקום.
דוד רותם: בין היתר.
פול לנדס: אני חושב שהקריטריון הזה הוא קריטריון חשוב.
פול לנדס: נניח שתאגיד בנקאי סגר חשבון לפי סעיף 24 לנוהל בנקאי תקין מסיבות של איסור הלבנת הון ואיסור מימון טרור, אנחנו לא רוצים שייווצר כשל שוק ושהוא ילך לדואג ושם הוא יוכל לנהל את העסקים שלו באופן שהוא למעשה עוקף את הרגולציה.
אלעזר שטרן: למה הוספתם את זה רק כאן ולא אצל חברי בורסה ומנהלי תיקים?
פול לנדס: הרעיון של חברי בורסה, זה לא בנק.
פול לנדס: חברי בורסה ומנהלי תיקים זה לא בנק.
פול לנדס: לכן הקדמתי ואמרתי שלמעשה אנחנו מדברים כאן על מעין מערכת שהיא מערכת הבנקאית, נקרא לה כך.
פול לנדס: בנקים ובנק הדואר.
פול לנדס: חברי בורסה ומנהלי תיקים הם למעשה לא אותם לקוחות.
פול לנדס: אני לא אומר שזה לא אותו אדם אבל אלה לא אותם לקוחות במובן של השירותים שניתנים.
פול לנדס: יכול אדם לשאול למה לא לבדוק האם מנהל תיקים אחר סירב לקבל אותו, אבל זה לא עובד כך עם מנהלי תיקים, כמו שזה עובד אצל בנקים.
עופר ציוני: אנחנו רוצים להדגיש שזה על פי מה שאומר הלקוח, בסעיף האחרון.
פול לנדס: לא צריך לשכור חוקר פרטי.
דוד רותם: הכל לפי מה שאומר הלקוח.
פול לנדס: בסעיף (ב), זאת למעשה התוספת של אישור נושא משרה כאשר מדובר ב-PEP, פוליטיקלי אקספוז פרסון.
פול לנדס: אם אדוני זוכר, קיימנו על זה דיון.
דוד רותם: יש לי בעיה עם ה"לרבות מי שכפוף ישירות למנכ"ל".
פול לנדס: קיימנו על זה דיון  ובסוף הגענו לאיזה פתרון.
דוד רותם: כן, אבל זה לא מסתדר לי עם ההגדרה של נושא משרה שהכנסתם קודם.
אלעזר שטרן: בנוסח שלהם הם הורידו את זה.
דוד רותם: את מה הם הורידו?
פול לנדס: הורדנו את "לרבות מי שכפוף ישירות".
פול לנדס: סעיף 2(ג).
פול לנדס: "בנק הדואר יקיים בקרה שוטפת בהתייחס להליך של הכרת הלקוח שביצע עם תחילת ההתקשרות" וכאן זה "לפי מידת הסיכון של בעל החשבון להלבנת הון ומימון טרור".
פול לנדס: גם זה עלה בדיון עם אדוני ואמרנו שזאת גישה מבוססת סיכון.
פול לנדס: אגב, בהקשר הזה אני רוצה להרחיב את היריעה.
פול לנדס: יש מחקר עולמי שנעשה בנוגע להשפעת המשבר הפיננסי על הלבנת הון ומימון טרור.
דוד רותם: זה ה-OECD?
פול לנדס: עוד לא אמרתי מילה אחת.
דוד רותם: את הסיסמאות שלכם אני כבר מכיר.
פול לנדס: לא אמרתי מילה אחת באנגלית.
דוד רותם: עוד לא.
פול לנדס: לעדכן את רישומה לפי סעיף זה.
פול לנדס: "התעורר ספק ביחס לזהות בעל חשבון העולה מתוך מסמכי הזיהוי שנמסרו לבנק הדואר, יבצע בנק הדואר הליך של הכרת בעל החשבון פעם נוספת".
פול לנדס: זאת התאמת נוסח לחברי בורסה.
פול לנדס: כאן אנחנו מגיעים לנושא של פרי-פייד.
פול לנדס: לפני שאנחנו מדברים על פרי-פייד אני רוצה להסביר כמה דברים.
פול לנדס: הנושא של פרי-פייד בעולם מוכר כמשהו בעייתי וזאת מכמה סיבות.
פול לנדס: מה שיואל אומר זאת רק רצועה אחת.
פול לנדס: הבעיה הראשונה בפרי-פייד – ואני אפרט את הבעיות שיש – היא שיכול להיכנס איש קש, לקנות כרטיס פרי-פייד ולתת אותו למישהו אחר ובא לציון גואל.
פול לנדס: זאת בעיה ראשונה.
פול לנדס: הבעיה השנייה, וזאת נקודה חשובה, שעם הפרי-פייד – שהרי זה מותג בין לאומי, זה ויזה, זה מסטר כארד, זה אמריקן אקספרס, זה דיינרס או שזה מקומיים של אזורים – מה שאפשר לעשות, אני אתן דוגמה פשוטה, אפשר להטעין את החשבון בפייפל ולהעביר כספים לאפגניסטן באמצעות החשבות בפייפל ולא היה שום מזומן.
פול לנדס: לקחת פרי-פייד, אתה הטענת את החשבון עם כל סכום הפרי-פייד, העברת העברה אלקטרונית עם עמלה כמעט אפס והצלחת להעביר כספים של מימון טרור פר אקסלנס.
פול לנדס: יותר מזה, מימון טרור נעשה בסכומים נמוכים והוא לא נעשה בסכומים של הלבנת הון.
פול לנדס: זאת הבעיה הראשונה.
פול לנדס: הבעיה השנייה היא שאנחנו לא רוצים ליצור פער רגולטיבי עם מה שקיים בבנקים.
פול לנדס: היום הבנקים הולכים לכיוון – ונמצאת כאן נציגת בנק ישראל, לילך שמע – של פרי-פייד בסכום של עד 5,000 שקלים.
פול לנדס: לכן אנחנו אמרנו שאלף שקלים זה סכום באמת נמוך אבל אפשר ללכת ל-5,000 שקלים, לאלף יורו בקירוב, כאשר אם ירצו בעתיד להגדיל את הסכום, כמובן צריך להסתכל ימינה ושמאלה מה קורה בעולם, כי הנושא הזה זוהה כנושא בעייתי, צריך לשבת ביחד עם הגופים.
פול לנדס: לא יכול להיות שלדואר תהיה אפשרות בזמן שלבנקים אין אפשרות.
פול לנדס: אנשים ילכו לדואר, יקנו חמישה כרטיסי פרי-פייד.
פול לנדס: אגב, אני עצמי הלכתי לדואר כדי לקנות פרי-פייד, הכי טוב זה לראות איך זה עובד, ושאלתי אם אני רוצה עכשיו עשרה כרטיסי פרי-פייד של עד סכום של אלף שקלים, האם זה אפשרי.
ברוריה מנדלסון: בבנקים זה יהיה לבעלי חשבון.
פול לנדס: אמרו לי שבוודאי שאפשר.
פול לנדס: אדרבה, דווקא לבנקים כשזה בא על חשבון ---
ברוריה מנדלסון: וכבר עשו לו הכר את הלקוח בתור בעל חשבון.
פול לנדס: נכון, ובבנק הדואר לא.
פול לנדס: אני אומר שאני מוכן לבוא לקראת הדואר, נעלה את זה ל-5,000 שקלים, סכום שהוא אלף יורו – אני לא מדבר על סטנדרטים בין לאומיים ולא אומר מלים באנגלית, אבל זה מתיישב עם הסטנדרטים הבין לאומיים – אבל מעבר לזה?
פול לנדס: זה בלתי סביר וזה לא עולה בקנה אחד עם הרגולציה שקיימת במקום אחר.
פול לנדס: כמו שציינו גם במשרד התקשורת, הכרת הלקוח כבר נעשית בבנקים.
אורן לביאן: הנושא הזה הועלה בפנינו על ידי נציגי חברת הדואר והם הסבירו לנו.
אורן לביאן: שקלנו את הנושא וחשבנו שלאור הרגולציה של הבנקים ש-5,000 שקלים, להחריג את זה מהכר את הלקוח באימות, זה בסדר.
יואל נווה: אם אפשר, אני רוצה להתייחס.
יואל נווה: אני חושב שיש כאן איזשהו בלבול בין שני עולמות.
יואל נווה: בדואר אנחנו מוכרים כרטיס פרי-פייד אנונימי לחלוטין, לפי ההוראות, עד אלף שקלים.
יואל נווה: ניתן לטעון אותו עד אלף שקלים והבן אדם אנונימי לחלוטין ולא צריך להזדהות, הוא לא צריך לאשר לנו פרטים והוא יכול לעשות בו שימוש.
יואל נווה: בעיקרון, על פי הכללים, אם הוא בא ומבקש עשרה כרטיסים כאלה או פעולות באשנב, יש לנו חובת ביטוח בלתי רגיל על פעולה מהסוג הזה ואנחנו אמורים לדווח על דבר כזה.
יואל נווה: זה בגלל שאנחנו לא אוספים בכלל פרטי זיהוי מהבן אדם, לפי כל הכללים המקובלים, וזה זהה למה שמקובל היום כי היום אתה יכול להיכנס לחנות במדינת ישראל, לא עם כרטיס בנקאי, ולקנות GIFT CARD או משהו כזה באלף שקלים, ואף אחד לא שואל אותך שום דבר.
יואל נווה: לכן אין הבדל בעולם הזה, בכרטיס הזה, אם זה כרטיס ממותג ויזה או אם זה כרטיס לסטמצקי או למקום אחר.
פול לנדס: לא, זה לא נכון.
דוד רותם: אם אני קונה בסטמצקי, אני יכול לקנות בזה ספרים של סטמצקי ואני לא יכול להשתמש בזה בחוץ לארץ.
יואל נווה: יש כרטיס תו הזהב, אתה יכול לקנות בו בהרבה מאוד רשתות.
דוד רותם: אני רוצה את הכסף באפגניסטן ולא כאן.
יואל נווה: נגיע לאפגניסטן ומיד נדבר על כך.
יואל נווה: הנקודה היא מאוד פשוטה.
יואל נווה: אנחנו מדברים על רף חדש של כרטיסים בהם הכרטיס הוא מזוהה.
יואל נווה: כלומר, הבן אדם שיבוא לאשנב ויבקש לרכוש את הכרטיס הזה, זה לא כרטיס אנונימי, הוא ייתן לנו פרטים, הוא ייתן לנו תעודת זהות, נדע לשייך את הכרטיס ללקוח הספציפי.
יואל נווה: השימוש הראשון של הכרטיס שאנחנו רוצים לעשות, אנחנו רוצים לעשות כרטיסים כאלה בשקלים ואנחנו רוצים לשים כרטיסים כאלה שהם טעונים במטבע חוץ.
יואל נווה: היום אנחנו מוכרים מטבע חוץ בכ-260 נקודות במדינת ישראל בשטרות, אפשר להחליף דולרים, יורו ושטרלינג.
יואל נווה: הכרטיס הזה בעצם הוא תחליף מזומן במטבע חוץ.
יואל נווה: בן אדם שרוצה לנסוע לחוץ לארץ מחר בבוקר, במקום לקנות מזומן, הוא יכול לבוא ולקנות את הכרטיס.
יואל נווה: הכרטיס הזה הוא שלו, הוא משויך אליו והוא נותן לו מספר  יתרונות.
יואל נווה: לדוגמה, כשאתה מאבד כרטיס אנונימי, כאילו איבדת מזומן.
יואל נווה: מחר בבוקר אם הכרטיס משויך אליך והודעת לנו שאיבדת את הכרטיס, נוכל לחסום את הכרטיס ולהחזיר ללקוח את יתרת הכסף שהייתה על הכרטיס.
יואל נווה: זה צד אחד.
יואל נווה: בנוסף לזה הכרטיס יאפשר לנו למכור מטבע חוץ ב-700 נקודות דואר.
יואל נווה: מבחינה כלכלית אנחנו לא יכולים לשנע מזומנים לכל מקום.
יואל נווה: בואו נעשה עכשיו השוואה על פי כל הכללים, גם שנמצאים בצו הזה, בין מי שנכנס לדואר ורוצה לקנות אלפיים יורו, ונניח שהיורו הוא עד 5 שקלים לצורך העניין, ועד 10,000 שקלים במטבע חוץ.
יואל נווה: אין לנו צורך, אנחנו לא נדרשים לא לאסוף את פרטיו, לא לרשום שום רישומים לגבי הפעולה הזאת.
יואל נווה: זאת פעולה במזומן שנעשית באשנב ובו הוא קונה מטבע חוץ עד 10,000 שקלים במזומן.
דוד רותם: מה קורה כשאני נכנס לצ'אנג' ואני קונה את אותו סכום?
יואל נווה: בצ'אנג' היום הרף הוא הרבה יותר גבוה מ-10,000 שקלים.
דוד רותם: מה קורה בבנק?
פול לנדס: אבל יש תיקון לחוק.
יואל נווה: הבנק מטפל בבעלי חשבון.
דוד רותם: אני נכנס לבנק עם כסף מזומן ואומר שאני רוצה לקנות מטבע חוץ.
יואל נווה: מרבית הבנקים לא מוכרים לך מזומן אם אין לך חשבון.
יואל נווה: לא עושים את זה.
דוד רותם: עזוב מרבית הבנקים.
דוד רותם: יש בנק אחד שמוכר מזומן?
יואל נווה: לא מכיר בנקים שמוכרים לאלה שהם לא בעלי חשבון.
פול לנדס: נמצאת כאן נציגת בנק ישראל.
לילך שמע זלטוקרילוב: בתחילת הדברים אני רוצה לומר שלא נערכנו לדיון הזה מראש והדברים שייאמרו כאן הם על בסיס ההבנה השוטפת שלנו מהפעילות היום יומית
דוד רותם: מה זה לא נערכתם לדיון?
לילך שמע זלטוקרילוב: לא נערכנו במובן שלא קבענו ולא גיבשנו עמדה במסלול המסודר שקיים אצלנו לנושא הזה.
דורית ואג: את ההודעה על הדיון של היום קיבלתם לפני כמעט חודש.
לילך שמע זלטוקרילוב: כן, אך הסוגיה הספציפית הזו שנוגעת לגובה הסכומים שיהיה בהם שימוש בפרי-פייד והיקף שימוש הפעילות בפרי-פייד, לא הוצאנו עליה נייר מסודר.
לילך שמע זלטוקרילוב: אנחנו נוהגים להוציא ניירות מסודרים.
דוד רותם: לא ביקשתי נייר מסודר.
לילך שמע זלטוקרילוב: לצורך השאלה לגבי פעילות בבנק שלא באמצעות חשבון, בהחלט יש אפשרות.
לילך שמע זלטוקרילוב: אנחנו קוראים לכך חשבונות מזדמנים.