GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרים אילני: אם האדם שייפה את כוחה גם נתן לה את קוד הכניסה היא תוכל להצביע עם הקוד.
דוד רותם: בואי ניקח חברה שיש לה המון מניות שמוחזקות בידי כל מיני חברות נאמנויות.
דוד רותם: הפנסיה שלי והפנסיה שלך נמצאות בכל המניות האלו.
דוד רותם: כל אחד מאיתנו יצטרך להבין את הקוד.
שיראל גוטמן עמירה: לא. יש פה ערבוב של 2 נושאים.
שיראל גוטמן עמירה: בכובעך כעמית אתה לא מצביע.
שיראל גוטמן עמירה: מי שמנהל עבורך.
דוד רותם: התכונתי לחברה לנאמנויות.
דרור שטרום: יש לה קוד משלה.
דוד רותם: היא מצביעה בשמי.
מרים אילני: אם היא מצביעה בשם מישהו אחר היא צריכה לקבל את הקוד.
דרור שטרום: חברה לנאמנות נרשמת בדרך כלל בעצמה כבעלת מניות בספרי רשם החברות.
דרור שטרום: היא מחזיקה רישום של כל אותם פרטים שעבורם היא מנהלת את המניות האלו.
דרור שטרום: זכותך כאדם פרטי לבוא לחברת הנאמנות בכל רגע ולהגיד שאת שתי המניות שלך אתה רוצה לרשום על שמך.
מרים אילני: לחברה לרישומים אין זכות הצבעה.
דרור שטרום: אני לא מדבר על חברה לרישומים, אני מדבר על חברה לנאמנות.
דרור שטרום: הפרקטיקה לא מתנהלת על ידי כך שאלפי אנשים כותבים קודים.
דרור שטרום: הפרקטיקה מתנהלת באמצעות מצביעים קולקטיביים.
דרור שטרום: השאלה העיקרית היא איך להמריץ את אותם מצביעים קולקטיביים לבוא בנגישות יותר קלה לעשות את זה.
דרור שטרום: זאת מטרת ההוראה.
דרור שטרום: היא לא בא במקום דרכי הצבעה אחרות.
דוד רותם: כשאומרים לי שרוצים לעודד את הציבור להצביע.
דרור שטרום: זה בעיקר המצביעים הקולקטיביים, כלומר המוסדיים.
גד סואן: המוסדיים ממילא חייבים להשתתף באסיפה.
דרור שטרום: אני לא מדבר על איך הם משתתפים, כי נביא לכאן את אנשי אגף שוק ההון שיגידו לך כמה הם משתתפים.
גד סואן: הם שולחים מישהו שייצג אותם.
דרור שטרום: הפרקטיקה הפשוטה היא הצבעה באמצעות מצביעים קולקטיביים.
דרור שטרום: כמובן שפורמאלית זה כל אדם שיש לו מניה בישראל.
דרור שטרום: כולנו מפרידים בין המציאות המשפטית למציאות הכלכלית כהווייתה.
שיראל גוטמן עמירה: תקנות כתבי הצבעה קובעות כבר היום שיש לחברה חובה להעביר לחברי הבורסה, שזה הבנקים, את ההודעה על כינוס האסיפה.
שיראל גוטמן עמירה: חברי הבורסה אמורים להעביר את זה לבעלי המניות שרשומים אצלם בחשבונות.
שיראל גוטמן עמירה: הם שואלים את בעלי החשבונות מראש איך הם רוצים לקבל את זה, האם בדואר, באינטרנט.
שיראל גוטמן עמירה: הם בדרך כלל מוחקים את האפשרות של האינטרנט.
שיראל גוטמן עמירה: השאלה היא איך אתה עושה שימוש בזכות שלך.
שיראל גוטמן עמירה: אפשרות אחת היא להגיע, אפשרות שנייה היא ייפוי כוח, אפשרות שלישית היא לשלוח את כתב ההצבעה לחבר הבורסה והאפשרות הרביעית זה לאפשר הצבעה באינטרנט.
שיראל גוטמן עמירה: מה שיש פה זאת המרצה של האפשרות הרביעית.
שיראל גוטמן עמירה: מי עושה שימוש ואיך אנחנו מעודדים את המוסדיים לעשות שימוש זאת סוגיה נפרדת, כמו גם הסוגיה של אישור בעלות ולמי יש את הזכות להצביע.
מרים אילני: עדיין כל אדם יוכל להצביע בנייר.
דרור שטרום: כשאומרים לחברה לאפשר באינטרנט זה לא גורע מחובתה לאפשר גם בדרכים אחרות.
אייל דותן: אנחנו מציעים לאיגוד החברות הציבוריות לעשות אתר אינטרנט כך שחברות יוכלו להירשם ולשלם.
גד סואן: לכל חברה יש היום אתר אינטרנט.
אייל דותן: לא אתר הצבעה.
דוד רותם: לחברות שירצו להירשם נקבע להקים אתר אינטרנט לבד.
דוד רותם: זה יותר זול.
אייל דותן: אנחנו בדקנו את האפשרות הזאת בחברות שאנחנו מייצגים.
אייל דותן: העלות לא הצדיקה את הקמת האתר.
אייל דותן: בארצות הברית יש חברות שמקימות אתר אינטרנט ומרכזות את זה עבור החברות הציבוריות.
דנה נויפלד: תיקון סעיף 219.
דנה נויפלד: סעיף 219 לחוק העיקרי, סעיף קטן (ה) – בטל.
מרים אילני: בסעיף 219 הייתה הוראה לגבי דירקטורים בלתי תלויים, שזאת הוראה דיספוזיטיבית.
מרים אילני: העברנו אותה לתוספת המומלצת.
מרים אילני: העברנו את ההגדרה לסעיף 1.
דנה נויפלד: תיקון סעיף 224ב.
דנה נויפלד: בסעיף 224ב(א) לחוק העיקרי, במקום "מתקיימות בו גם הוראות סעיף 219(ה) יבוא "מתקיים בו גם האמור בפסקאות (1) ו-(2) להגדרה "דירקטור בלתי תלוי" שבסעיף 1;.
דנה נויפלד: תיקון סעיף 249ב.
דנה נויפלד: סעיף 249ב לחוק העיקרי, במקום "לפי הוראות סעיף 219(ה)" יבוא "לפי פסקאות (1) ו-(2) להגדרה "דירקטור בלתי תלוי" שבסעיף 1".
דנה נויפלד: תיקון סעיף 44.
דנה נויפלד: בסעיף 44(6) לחוק העיקרי, במקום "על גביית אגרות" יבוא "אגרות ותשלומים אחרים לפי פסקה זו, שלא שולמו במועד, יתווספו עליהם, לתקופת הפיגור, הפרשי הצמדה וריבית לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א – 1961, עד לתשלומם; על גביית אגרות ותשלומים אחרים".
דנה נויפלד: תיקון סעיף 66.
דנה נויפלד: בסעיף 66(ב) לחוק העיקרי, בסופו יבוא "השר רשאי לקבוע הוראות לעניין סעיף זה לרבות לעניין המועד להגשת הבקשה".
מרים אילני: סעיף 66(ב) מאפשר לבעל מניה שמחזיק אחוז אחד להוסיף הצעה לסדר כשיש אסיפה כללית.
מרים אילני: הסתבר לנו לאחרונה שאין מועד שעד אליו הוא יכול להגיש את הבקשה הזאת.
מרים אילני: תקנות הפרסום על אסיפה כללית קובעות שזה צריך להיות 35 ימים לפני כינוס או אסיפה.
מרים אילני: עשוי להיווצר מצב שבו 10 ימים אחרי בעל המניה רוצה להוסיף הודעה לסדר היום ואז את כל המועד הזה צריך להתחיל מחדש.
מרים אילני: אנחנו צריכים 35 ימים בשביל כל המנגנון של כתבי הצבעה.
מרים אילני: אנחנו רוצים להסמיך פה את השר לקבוע את המועד שעד אליו אפשר יהיה להגיש את הבקשה להוסיף נושא לסדר היום.
דוד רותם: למה שלא תכניסו את זה ישר?
דוד רותם: מה השר יכול לקבוע?
דוד רותם: מה אני אעשה אם השר יקבע ש-30 יום קודם ההודעה אפשר?
מרים אילני: רצינו לכתוב תוך 5 ימים, אבל בשביל זה היינו צריכים לעדכן את תקנות כתבי הצבעה ואת תקנות ההודעה על אסיפה כללית.
מרים אילני: שם כתוב 35 ימים.
מרים אילני: אני צריכה לעדכן את זה ל-40 ימים.
מרים אילני: כתבנו הוראת מעבר שאומרת שהתיקון הזה ייכנס לתוקף כשנתקן את התקנות.
מרים אילני: אלעזר אמר שלא יקום ולא יהיה שתיקון בחקיקה ראשית יהיה תלוי בתקנות.
אלעזר שטרן: המדיניות של הוועדה היא שלא מכניסים דבר חקיקה ראשי בתוקף על פי חקיקת משנה של הרשות המבצעת.
דוד רותם: ששר המשפטים יחליט מתי הוא מכניס את זה לתוקף.
מרים אילני: קיבלנו את ההערה שזה מה שהשר יקבע בתקנות.
דנה נויפלד: תיקון סעיף 100.
דנה נויפלד: בסעיף 100(ג) לחוק העיקרי, בסופו יבוא וכן על החובה לפי סעיף קטן (א);
מרים אילני: סעיף 100(ג) אומר שבחברה ציבורית לא ניתן להתנות בתקנות על החובה לתת פירוט סביר של הנושאים.
מרים אילני: אנחנו רוצים להוסיף שאי אפשר להתנות על החובה שבסעיף קטן (א) בסעיף 100, כלומר שההודעה תהיה זמן סביר מראש.
מרים אילני: ההודעה על כינוס הדירקטוריון תהיה זמן סביר לפני מועד הישיבה.
מרים אילני: זה עלה  בעקבות דוח דנציגר.
מרים אילני: הטענה הייתה שאין הודעה על זמן סביר לפני הישיבה.
מרים אילני: חשבנו שצריך להבהיר שגם על זה אי אפשר להתנות.
דוד רותם: יש לכם רק בעיה עם הסיפה של הסעיף.
דוד רותם: לפי סעיף (א) אפשר לקבוע בתקנון את מועד מסירת ההודעות.
מרים אילני: שזה לא יהיה תוך זמן סביר, או שזה יהיה תוך זמן הרבה יותר מסביר.
דוד רותם: אפשר לקבוע שזה יהיה שנה מראש.
דוד רותם: זה זמן סביר?
דוד רותם: מה שמגיע אלי שנה מראש הולך לפח הזבל אחרי דקה וחצי.
דוד רותם: אני לא יכול להתנות בתקנון על החובה למתן פירוט סביר של כל הנושאים בסדר היום.
מרים אילני: התיקון מוסיף "וכן על החובה לפי סעיף קטן (א)", זאת אומרת תוך זמן סביר.
דוד רותם: מה זה זמן סביר?
גד סואן: לפעמים יש דברים דחופים שצצים ברגע האחרון ורוצים להעלות אותם בישיבת הדירקטוריון.
גד סואן: אנחנו הצענו שב(ג) הניסוח יהיה כך: בחברה ציבורית לא ניתן להתנות בתקנון על החובות לפי סעיף זה למתן פירוט סביר של כל הנושאים שעל סדר היום במסגרת ההודעה על כינוס ישיבת הדירקטוריון, אלא אם נדרש כינוס דחוף של ישיבת הדירקטוריון וסיבות הכינוס יפורטו בפרוטוקול.
שיראל גוטמן עמירה: מה הבעיה להגיד לחברי הדירקטוריון?
גד סואן: לפעמים יש דברים סודיים.
שיראל עמירה גוטמן: את הדברים הסודיים בפרוטוקול אפשר לגלות?
גד סואן: כן.
מרים אילני: ההערה שלך היא על הפירוט הסביר שכבר היום יש חובה לפרט.
מרים אילני: פה לא חידשנו.
מרים אילני: חידשנו רק בעניין המועדים.
גד סואן: דיברתי על מתן פירוט סביר.
מרים אילני: לא נגענו בפירוט סביר.
מרים אילני: כבר היום אסור לך להתנות על פירוט סביר.
מרים אילני: גם אם זה דחוף אתה צריך לתת פירוט סביר בהתאם לדחיפות.
מרים אילני: הדחיפות היא הסבירות.
דוד רותם: פירוט סביר של נושאים סודיים.
גד סואן: אם זה נחשב פירוט סביר זה בסדר.
שיראל גוטמן עמירה: יש דרך לכתוב כל דבר, אפילו דברים סודיים.
שיראל גוטמן עמירה: לא המצאנו פה.
שיראל גוטמן עמירה: יש לנו חברות ביטחונית שנסחרות בבורסה ויודעות יפה מאוד לפרט את הדברים בפרוטוקול.
דוד רותם: ואז אני יושב בוועדה משנה של ועדת חוץ וביטחון ומוחק סעיפים כי אני מכריז עליהם סודיים.
שיראל גוטמן עמירה: אדוני עושה את זה בתיאום איתנו.
דוד רותם: אני לא עושה את זה בתיאום איתכם, אני עושה את זה בתיאום עם שירותי הביטחון.
גד סואן: ומה קורה אם רוצים לבקש ישיבה דחופה של הדירקטוריון?
מרים אילני: רשום זמן סביר.
מרים אילני: הכל בהתאם לטיב ההחלטה.
אייל דותן: מה היחס בין התיקון ל-102?
מישל מיכאל אוחיון: גם 103.
מישל מיכאל אוחיון: צריך לדון בכל זה כמכלול.
אייל דותן: 102 מגביל שזה בהסכמת כל הדירקטורים.
אייל דותן: אם כל הדירקטורים מסכימים ובאמת מדובר במשהו מאוד דחוף, כמו למשל נפילת מחשב, אז מכנסים את הדירקטוריון מהרגע להרגע.
מרים אילני: אני חושבת שהיינו צריכים להחריג ב-102 חברה ציבורית.
אייל דותן: לפעמים יש מקרים שחייבים זימון מהרגע להרגע.
מרים אילני: אם המקרה מצדיק את זה, אז תוך פרק זמן סביר.
דוד רותם: הציפו לך כמה בעיות.
דוד רותם: תחשבי אם את רוצה להחריג.
דוד רותם: תדברי עם כל אלה שמתנגדים להחרגות.
מישל מיכאל אוחיון: בסעיף 104 המניין החוקי לגבי ישיבות דירקטוריון – אני מדבר על חברה ציבורית - יהיה לא רק לפתיחת ישיבת הדירקטוריון אלא גם כאשר מתקבלות החלטות בדירקטוריון.
מישל מיכאל אוחיון: אם ירצו אפשר לסייג את זה רק לגבי חברות ציבוריות.
מישל מיכאל אוחיון: לדעתי זאת גם פרקטיקה נכונה לגבי חברות פרטיות.
מישל מיכאל אוחיון: אפשר יהיה לדון בזה במכלול?
דנה נויפלד: 111 10.
דנה נויפלד: בסעיף 111(ב) לחוק העיקרי, בסופו יבוא "החלטות או המלצות של ועדת דירקטוריון הטעונות אישור הדירקטוריון, יובאו לידיעת הדירקטורים זמן סביר לפני הדיון בדירקטוריון.
מרים אילני: גם פה נתקלנו בפרקטיקה שמיד אחרי שוועדת הביקורת מסיימת את עבודתה היא צריכה לאשר איזו שהיא עסקה חריגה עם בעל השליטה.
מרים אילני: מיד אחרי זה יש ישיבה של הדירקטוריון.
מרים אילני: אין זמן להפנים את הדיון שהיה בוועדת הביקורת, לבחון את העמדות של הצדדים.
מרים אילני: אמרנו שצריך להיות זמן סביר מראש להודעה על החלטות שהתקבלו בוועדה.
מישל מיכאל אוחיון: זה הולך, אולי, לשנות פרקטיקה.
מישל מיכאל אוחיון: מה שאת אומרת שאי אפשר יהיה לקיים ישיבה של ועדת ביקורת אחרי ישיבה של דירקטוריון?
מרים אילני: נכון.זה משנה פרקטיקה.
מרים אילני: הרעיון הוא שאתה בוחן את המלצות הוועדה.
לייזה חיימוביץ: אם לחברי ועדת ביקורת יש שאלה החברה לא יכולה לעשות שום בירור כדי לענות לה.
לייזה חיימוביץ: אם אתה מתחיל ישיבת דירקטוריון העסק נגמר שעה לאחר מכן.
שלמה לנדרס: יש לה את החומר מראש.
מרים אילני: המבחן הוא זמן סביר.
מרים אילני: אם תוך זמן סביר אפשר ללמוד את ההחלטה של ועדת הביקורת והיא פשוטה להבנה, אז אפשר לקיים מיידי.
מרים אילני: אם זאת עסקה מאוד מורכבת, היו המלצות, היה דיון ורוצים לדעת את עמדת הרוב והמיעוט בוועדה,   אז יש מקום לעשות הפרדה.
שלמה לנדרס: אני מדבר על מצב שבו מגיעים דירקטורים ממקומות שונים בארץ לישיבה.
שלמה לנדרס: עכשיו צריך לשלוח אותם הביתה ולהגיד להם לבוא מחר.
שיראל גוטמן עמירה: אנחנו לא רוצים לשים את ועדת ביקורת במצב שיש עליה לחץ לסגור ולהגיש את זה.
שלמה לנדרס: הפרדת הזמן לא תפתור את בעיית הלחץ.
אייל דותן: השאלה היא לא שאלה של לחץ זמנים.
אייל דותן: יש ועדת ביקורת מייד אחרי הדירקטוריון.
אייל דותן: לפעמים מדובר באותו נושא ולחץ הזמנים מחייב את זה.
אייל דותן: מה שנוהגים לעשות זה לשלוח לכל חברי ועדת הביקורת ולכל חברי הדירקטוריון את אותו חומר, כולם מתכוננים לאותו דיון ומתקיים דיון בוועדת ביקורת.
אייל דותן: אם היו הסתייגויות ולא אישרו בוועדת ביקורת זה לא עולה לדירקטוריון.
אייל דותן: כשזה עולה לדירקטוריון יו"ר ועדת הביקורת מציג את הדיון שהתקיים בוועדת הביקורת, את ההסתייגויות, את הדעות השונות ואת החלטת ועדת הביקורת.
אייל דותן: כך נפתח הדירקטוריון לאחר ישיבת ועדת הביקורת.
אייל דותן: הפיצול הזה הוא פיצול מלאכותי.
אייל דותן: בפרקטיקה זה מקשה על ההתנהלות.
לייזה חיימוביץ: הוא מלאכותי אם אתה חושב שאין שום מהות מאחורי הסדר של הדברים.
לייזה חיימוביץ: אני חושבת שיש מאחורי סדר הדברים מהות.
אייל דותן: אני מכבד את הסדר ומסביר איך זה עובד.
לייזה חיימוביץ: יש לך עסקת בעלי השליטה שמתחילה ב-9:00 בבוקר וב-10:00 דירקטוריון.
לייזה חיימוביץ: כולם יודעים ששבוע הבא לא יצליחו לכנס את הדירקטוריון.
לייזה חיימוביץ: סד הזמנים מכתיב את האיכות של הדיון ואת התוצאה.
אייל דותן: לא התייחסתי לסד הזמנים.
אייל דותן: התייחסו כאן ואמרו שגם אם יקבעו את הדיון למחרת זה עדיין אותו לחץ.
אייל דותן: מבחינת לחץ זמנים אפשר להפעיל לחצים.
אייל דותן: להביא פעמיים את הדירקטורים זה לא פרקטי.
אייל דותן: ההוראה פה היא גורפת, היא לא הוראה שמתייחסת רק לעסקאות עם בעל שליטה.
אייל דותן: בוועדת ביקורת יש הרבה נושאים חוץ מעסקאות עם בעל שליטה שצריכים לבוא לביקורת ולדירקטוריון.
מרים אילני: הרעיון בא לנו מדוח דנציגר שראה איך זה מתנהל.
מרים אילני: הביקורת שלו הייתה על זה שוועדת הביקורת התכנסה מיד אחרי ועדת הביקורת מבלי לבחון את ההמלצות.
מרים אילני: זאת פרקטיקה פסולה.
מרים אילני: אנחנו חושבים שצריך להפסיק אותה.
גד סואן: אפשר לדרוש שיהיה פרק זמן מינימאלי.
גד סואן: מה שנוסף זה רק ההמלצות של ועדת הביקורת בעקבות החומר שהחברים ראו מראש.
דוד רותם: אם ההמלצות של ועדת הביקורת הן כאלו שתוך שעה אפשר לקרוא אותן ואפשר להבין אותן, אז זה זמן סביר.
לייזה חיימוביץ: הכל נובע מהמהות של הנושא עצמו.
גד סואן: זה בהנחה ששולחים מראש גם לדירקטוריון את החומר שיעמוד בפני ועדת הביקורת.
מישל מיכאל אוחיון: מוסכם ששעה זה זמן סביר בין ועדת הביקורת לדירקטוריון?
גד סואן: אם העברת מראש את החומר.
מישל מיכאל אוחיון: אנחנו מניחים שהחומר הועבר מראש.
דוד רותם: זמן סביר תלוי בנסיבות העניין.
מישל מיכאל אוחיון: אנחנו לא רוצים להיות במצב שבו מכנסים את הישיבה ביום אחר.
מישל מיכאל אוחיון: זה לא תמיד נחוץ.
מישל מיכאל אוחיון: ברוב המקרים זה לא נחוץ.
דוד רותם: השאלה מה ההחלטה שקיבלה ועדת הביקורת.
דוד רותם: יש נושאים שבדרך מהחדר של ועדת הביקורת זה זמן סביר.
שיראל גוטמן עמירה: העניין הוא לא הזמן הסביר לעבד את ההחלטה.
שיראל גוטמן עמירה: השאלה מה הזמן הסביר לכל המהלך.
שיראל גוטמן עמירה: קיימת ישיבה בוועדת הביקורת.
שיראל גוטמן עמירה: אתה צריך לנסח את ההמלצות, אתה צריך להעביר את ההמלצות, מישהו צריך לקרוא ולהתרשם.
דוד רותם: תלוי מה הן ההחלטות.
דוד רותם: החברות האלו הן חברות רציניות.
שיראל גוטמן עמירה: אני לא רואה לנגד עיני מצב שבו פרק זמן של שעה הוא סביר להפנים ולהבין.
דוד רותם: פרק זמן של שעה בנושאים מסוימים הוא לא סביר.
דוד רותם: יש נושאים שפרק זמן של שעה הוא כן סביר.
דוד רותם: כמה זמן צריך אם המלצת ועדת הביקורת היא לא לאשר עסקה עם בעל שליטה?
שיראל גוטמן עמירה: אם המלצת ועדת הביקורת היא לא לאשר עסקה, אז הדירקטוריון לא מתכנס.
דוד רותם: אבל כבר הזמינו אותו.
מישל מיכאל אוחיון: ישנם מקרים שבהם חברי ועדת הביקורת הם הדירקטוריון.
מישל מיכאל אוחיון: ליצור הפרדה זה משהו שהוא טכני.
מישל מיכאל אוחיון: הפרקטיקה צריכה להיות שהזמן הסביר יהיה בהתאם לנסיבות העניין.
דוד רותם: בשביל מה הקמנו בית משפט כלכלי?
מישל מיכאל אוחיון: המחלקה הכלכלית הולכת להיסתם.
דוד רותם: השארנו בחוק סמכות לשר המשפטים להקים עוד מחלקות.
מרים אילני: להוסיף שופטים.
מישל מיכאל אוחיון: יש סמכות ארצית ביחס לעניינים כלכליים מינהליים.
דוד רותם: היינו בחוק הזה שאמר שהרבה דברים יוכרעו על ידי בית משפט.
דוד רותם: יהיה פה עוד דבר.
דוד רותם: אתה תכנס את הישיבה אחרי שעה, יהיה מי שיטען שלא סביר ואתה תגיד סביר.
דוד רותם: זה יגיע לבית המשפט.
דוד רותם: בעוד 4 שנים הוא יקבל החלטה שזה היה זמן לא סביר.
דוד רותם: בינתיים פעלת וחוקקת.
גד סואן: אם הזמן לא סביר ראוי  להגיש תביעה.
דוד רותם: רק תגיד לי תוך כמה זמן תהיה החלטה בתביעה הזאת.
דוד רותם: בינתיים החברה תפעל.
דנה נויפלד: תיקון סעיף 171.
דנה נויפלד: סעיף 171 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום הרישה עד המילה "תנהל" יבוא "חברה ציבורית וחברה פרטית, שהן תאגיד מדווח כהגדרתו בחוק ניירות ערך או שהוראות פרק ה'3 לחוק האמור חלות עליהן, ינהלו", ובמקום "תערוך" יבוא "יערכו"; (2) בסעיף קטן (ב), במקום "שהיא תאגיד מדווח כהגדרתו בחוק ניירות ערך" יבוא "כאמור בסעיף קטן (א)"; (3) בסעיף קטן (ד) במקום הסיפה החל במילים "שניירות הערך שלה" יבוא" שאינה כאמור בסעיף קטן (א)"; (4) בסעיף קטן (ה) אחרי "אישור הדוחות הכספיים" יבוא "ובכלל זה לעניין החובה למנות ועדת דירקטוריון לבחינת הדוחות הכספיים, כשירות החברים בוועדה האמורה, ומידת זיקתם לחברה או לבעל שליטה בה".
מרים אילני: יש פה 2 תיקונים.
מרים אילני: תיקון אחד בא ומבהיר שדוחות כספיים שחל עליהם חוק ניירות ערך יהיו לפי חוק ניירות ערך, ודוחות כספיים שלא חל עליהם חוק ניירות ערך זה יהיה לפי חוק החברות.
מרים אילני: הניסוח היום הוא קצת מסורבל, כי הוא אומר שזאת חברה ציבורית כולל תאגיד מדווח.
מרים אילני: הגדרה של תאגיד מדווח מבחינה טכנית לא כוללת תאגיד ברישום כפול.
מרים אילני: רצינו להבהיר פה שגם על תאגיד ברישום כפול יש חובת דיווח לפי חוק ניירות ערך.
מרים אילני: כל המשטר הוא משטר של חוק ניירות ערך.
מרים אילני: התיקון השני הוא בסעיף 171(ה).
מרים אילני: הסעיף הזה מסמיך את שר המשפטים לקבוע הוראות ותנאים לעניין אישור דוחות כספיים.
מרים אילני: בזמנו הבאנו תקנות לאישור שעוסקות בחברה ציבורית ובתאגיד מדווח.
מרים אילני: אמרנו שסעיף 171 חל כבר היום על שניהם.
מרים אילני: אלעזר אמר שלא בטוח שיש סמכות.
מרים אילני: אדוני הציע לנו למשוך את החלק של תאגיד מדווח מהתקנות, לחכות לסעיף ההסמכה ואז לתקן.
מרים אילני: הסעיף הזה חל גם לגבי תאגיד מדווח.
מרים אילני: בעקבות זה נתקן גם את תקנות דוחות כספיים.
שלמה לנדרס: עד עכשיו תאגיד ברישום כפול יכול היה להגיש בישראל את הדברים שהוא היה מגיש בארצות הברית.
מרים אילני: אנחנו אומרים שאין הבדל.
מרים אילני: על פי חוק ניירות ערך הוא יכול להגיש לפי הדין הזר.
מרים אילני: חל על זה חוק ניירות ערך.
שלמה לנדרס: ישנה עוד הוראה שמדברת על זה שחלות ההוראות שחלות עליו לגבי חברה פרטית אם הוא לא מגיש כאן דוחות בישראל מכוח היותו תאגיד מדווח ישראלי.
שלמה לנדרס: כתוב שהדוחות הכספיים יובאו בפני האסיפה הכללית.
שלמה לנדרס: תאגיד כפול צריך לצרף את הדוחות הכספים למרות שהוא כבר הגיש אותם בארצות הברית.
מרים אילני: האם שם הוא מגיש את זה לאסיפה הכללית בדרך אחרת?
שלמה לנדרס: הוא לא מגיש את זה לאסיפה הכללית.
שלמה לנדרס: מספיק שהוא פרסם את זה באתר.
מרים אילני: הדין הישראלי חל עליו מבחינת 171(ג).
מרים אילני: אם אתם חושב שיש בעיה אנחנו נדבר עליה.
מרים אילני: זה לא התכוון לתקן את מה שאתה אומר.
שלמה לנדרס: יוצא מהסעיף הזה שצריך לשלוח במיוחד את הדוחות הכספיים של תאגיד כפול.
מרים אילני: אנחנו נברר את זה.
דוד רותם: אנחנו נקבע עוד ישיבה.
דוד רותם: רבותי, הבנתי שיש לכם שלוש בקשות טכניות בנושא בנק הדואר.
דוד רותם: נתחיל עם זה ונגמור עם זה, לפני שניכנס לצרות, ושלום על ישראל.
זיוית שלמון-מוזר: מדובר רק בתיקונים טכניים, שכבר דיברנו עליהם, בנוגע לצו של איסור הלבנת הון שהכנו על בנק הדואר.
זיוית שלמון-מוזר: הם נובעים מכל מיני תיקוני חקיקה בנושא חוק הדואר וביטול חוק בנק הדואר.
זיוית שלמון-מוזר: התיקון הוא תיקון של ההגדרה של בנק הדואר בסעיף 1 לחוק איסור הלבנת הון, ובהתאם לכך תיקון לתוספת השלישית, וכן תיקון סעיף 11ג(ב) – הוספת פטור מרישום לגבי בנק הדואר.
דוד רותם: בנק הדואר, חבל שהמנכ"ל איננו כאן, כי בדיון על הצו שלו הוא התחיל להסביר לנו למה הוא לא דומה לתאגיד בנקאי, ולכן לא צריך את הצו לגביו.
זיוית שלמון-מוזר: זה על דעתם של משרד התקשורת.
דוד רותם: אחרי שאישרנו לו את הצו, הוא כבר אומר: אין לי ברירה, אני כבר בפנים.
אלעזר שטרן: יש עוד כמה נקודות מהדיון הקודם שנשארו פתוחות.
אלעזר שטרן: אני מציע שנמשיך מאותה נקודה שהפסקנו, ובסוף נחזור לכל הדברים הפתוחים.
אלעזר שטרן: עד כמה שזכור לי, הנקודה האחרונה שסיימנו בה, היה הנושא של הרשויות החוקרות.
אלעזר שטרן: כל אחת מהרשויות פה הציגה את עמדתה ואת הטיעונים שלה למה כן או לא להכניס אותן לרשימת הגופים שיקבלו מידע מהרשות.
דוד רותם: גמרתם משהו עם יהושע שופמן בנושא הגנת הפרטיות?
רחל גוטליב: אני לא יודעת אם הגענו להסכמה.
רחל גוטליב: שוחחנו ארוכות.
דוד רותם: אני אוהב את השיחות...
אלעזר שטרן: אולי רק נציג שוב את הרשויות החוקרות שמבקשים להכניס לחוק, והגופים יחזרו בקצרה לנימוקים שלהם למה הם מבקשים להכניס אותם לרשימת הגופים.
פול לנדס: לא כל הגופים נמצאים פה.
דוד רותם: שמענו מה הגופים רוצים.
פול לנדס: כל אחד מהם כבר נתן את התשובה.
דוד רותם: אנחנו יודעים מה הם רוצים.
רחל גוטליב: נדמה לי שהבעיה היתה היחס בין זה לבין חוק הגנת הפרטיות.
אלעזר שטרן: נכון, אמרתי שיש עוד דברים שנשארו - - -
דוד רותם: אלה דברים שנשארו פתוחים.
רחל גוטליב: נכון, לכן לא כל הגופים החוקרים, אלא בשאלה הספציפית הזאת.
זיוית שלמון-מוזר: אנחנו עוברים לסעיף 31(ג)?
רחל גוטליב: על 31(ג), על זה אתה מדבר?
דוד רותם: אנחנו בסעיף 30.
אלעזר שטרן: העניין של היחס לפרק ד', חוק הגנת הפרטיות, זה נשאר עוד פתוח מהישיבה הקודמת.
אלעזר שטרן: אמרתי שכרגע נשאיר את זה, נחזור לזה בהמשך.
אלעזר שטרן: נתחיל בנושא של הרשויות החוקרות – סעיף 30(ב1), שבזה סיימנו בישיבה הקודמת, איזה גופים הוועדה תאשר להכניס לרשימת הגופים שיהיו זכאים לקבל ישירות מידע מהרשות לאיסור הלבנת הון.
אלעזר שטרן: זו היתה הסוגיה האחרונה שעצרנו בה.
אלעזר שטרן: זו החלטה של הוועדה.
רחל גוטליב: אתה הערת משהו לגבי בקשה מנומקת.
רחל גוטליב: אני לא הייתי בדיון הקודם - - -
אלעזר שטרן: העניין של בקשה מנומקת – אנחנו מכוונים לאותה מטרה עם הבדלי ניסוח.
דוד רותם: רבותי, אנחנו מתחילים בסעיף 30.
אלעזר שטרן: סעיף 30(ב) – משרד המשפטים הציע נוסח שהעברת המידע תהיה על-פי בקשה מנומקת, כשבהמשך יש הסבר מהי בקשה מנומקת.
אלעזר שטרן: הנוסח שהצעתי מכוון לאותה מטרה עם ניסוח טיפה שונה, שמדבר יותר על עניין הביסוס.
אלעזר שטרן: אותה רשות חוקרת שמבקשת את המידע, שיהיה לה ביסוס מולה מהחומר שבבקשה, שבאמת מדובר על סוג של עבירות שאותה רשות חוקרת מוסמכת לחקור.
אלעזר שטרן: זה הבדלי ניסוח.
עמית מררי: לכן חשבנו שזה פחות רלוונטי ל-(ב1), אבל ל-(ב1)(1) חשבנו להוסיף: רשאית הרשות המוסמכת להעביר לרשות חוקרת, המוסמכת לחקור באותן עבירות מידע, מתוך מאגר המידע הדרוש לצורך חקירת ומניעת עבירות לפי החוקים האמורים, לרבות חילוט, שאותה רשות מוסמכת לחקור.
רחל גוטליב: זו נקודה אחת שאלעזר שטרן העיר, וקיבלנו.
רחל גוטליב: כלומר, שמדובר בבקשה לקבלת מידע בקשר לעבירות שהיא מוסמכת לחקור.
רחל גוטליב: הרי הרשויות החוקרות האחרות, להבדיל מהמשטרה, מוסמכות לחקור עבירות הלבנת הון בקשר לעבירות מקור מסוימות, ולכן יש מקום לייחד את זה.
רחל גוטליב: לגבי מה זה בקשה מנומקת.
רחל גוטליב: הצענו נוסח שונה ממה שהציע אלעזר שטרן.
רחל גוטליב: מקובל עלינו שהבקשה צריכה להיות מנומקת, אבל לא בדרך שהציע אלעזר שטרן, אלא בדרך שונה.
רחל גוטליב: חשבנו שצריך לכתוב, שהבקשה תפרט את הנסיבות והנימוקים המצדיקים את העברת המידע, בלי לקבוע שיש חשד סביר לביצוע עבירה, כי אחרת כל הרשות הזאת מיותרת.
רחל גוטליב: אם יש חשד סביר, יפנו לבית המשפט, יבקשו בקשה, ולא צריך את המאגר.
דוד רותם: אני רוצה לחסוך זמן של בית המשפט.
רחל גוטליב: לא רק.
רחל גוטליב: בשביל זה אתה לא - - -
אלעזר שטרן: הניסוח הוא לא יסוד סביר לחשד לעבירה, אלא יסוד סביר שבאמת נעברה עבירה שבסמכות של אותם הגופים.
רחל גוטליב: לכן הצענו "הנסיבות והנימוקים המצדיקים את ההעברה".
אלעזר שטרן: ההבדלים הם לא מאוד גדולים.
רחל גוטליב: זה נראה לי מספיק, ולא צריך מעבר לזה.
פול לנדס: קיימות היום תקנות איסור הלבנת הון (כללים לבקשת מידע והעברתו מהרשות המוסמכת למשטרת ישראל) וקיים הפירוט לגבי בקשה לקבלת מידע, וסעיף קטן 2(א)(3) למעשה מציין את מה שהמשטרה צריכה היום לפרט בבקשה, וזה פחות או יותר הניסוח, "תיאור הנסיבות והנימוקים המצדיקים, לדעת משטרת ישראל, את העברת המידע מהרשות המוסמכת למשטרת ישראל לשם ביצועו של חוק זה".
דוד רותם: משטרת ישראל חוקרת בכל העבירות, אנחנו מדברים עכשיו על - - -
פול לנדס: אנחנו מוסיפים גם את הסייג לגבי העבירות שאותו גוף מוסמך לחקור.
פול לנדס: זה הרובד הנוסף שמוסיפים.
דוד רותם: לא מספיק שהוא מוסמך לחקור.
דוד רותם: אנחנו לא מדברים פה על phishing.
רחל גוטליב: ברור שלא.
דוד רותם: הם צריכים שיהיה להם מידע כשהם חוקרים עבירה ספציפית, ואז הם באים ואומרים: תנו לנו עזרה עם מידע נוסף.
פול לנדס: נסיבות, נימוקים, ושהם מוסמכים לחקור.
רחל גוטליב: שהם מצדיקים את העברת המידע.
אלעזר שטרן: הבדלי הניסוח פה הם לא גדולים.
דוד רותם: אתם תנסחו.
דוד רותם: לך הלאה.
אלעזר שטרן: הנושא הבא זה הנושא העקרוני שהוועדה צריכה להחליט בו, לגבי רשימת הגופים - - -
דוד רותם: קודם אמרתם "בהתאם לכללים שיקבע שר המשפטים בהסכמת השר הממונה על הרשות החוקרת".
עמית מררי: פה יש לנו בקשה לתוספת ושמירת סודיות, כלומר, "דרכי שימוש במידע ואבטחתו ושמירת סודיות המידע ברשות החוקרת".
דוד רותם: קודם כול נעבור ל"- - -בקשה המנומקת, בהתאם לכללים שיקבע שר המשפטים בהסכמת השר הממונה על הרשות החוקרת; הכללים ייקבעו, בין השאר, בעלי התפקידים ברשות שיהיו רשאים לקבל, דרכי שימוש במידע ואבטחתו ברשות החוקרת".
רחל גוטליב: גם שמירה על סודיות.
רחל גוטליב: זה הוספנו בעקבות ההערות של הוועדה ושל יהושע שופמן.
אלעזר שטרן: פה, כמו שנאמר בדיון הקודם, הגופים הציגו את העמדה שלהם וגם משרד המשפטים.
אלעזר שטרן: הוועדה צריכה לקבל החלטה עקרונית אילו מהגופים היא מעוניינת לאשר להעביר להם מידע ואילו לא.
אלעזר שטרן: רק שאלה אחת למשרד המשפטים.
אלעזר שטרן: בנוסח האחרון ששלחתם הוספתם סעיף ש"מידע שיועבר לרשות חוקרת יועבר גם למשטרת ישראל".
אלעזר שטרן: השאלה, למה?
לילך וגנר: אמרנו בדיון הקודם, שלא ייווצר מה שהם קוראים לו דו"צים, שהמשטרה תהיה מודעת לכל מידע שמועבר לגופים האחרים.
לילך וגנר: זה היה על-פעי בקשת נציג המשטרה בדיון.
דוד רותם: אז לא צריך להעביר לה תמצית מן המידע.
דוד רותם: יודיעו לה שהועבר מידע, הם לא צריכים את המידע עצמו.
מירי כספי: אנחנו מבקשים, אם אפשר להוסיף התניה.
דוד רותם: עוד לא הגעתי לרשות המסים, עוד לא הכנסתי אותה בכלל לרשימה.
מירי כספי: אתה מדבר על הסעיף הזה שייגע בנו, אם ניכנס לרשימה.
דוד רותם: אם תיכנסו, אנחנו נחזור.
מירי כספי: נחזור אל הסעיף הזה?
יהושע שופמן: מה סוכם לגבי העברה למשטרת ישראל?
יהושע שופמן: הרי משטרת ישראל בדרך כלל לא מודעת בהכרח לחקירות במצ"ח.
יהושע שופמן: למה מידע שמועבר למצ"ח על חייל - - -
דוד רותם: אני לא חושב שצריך להעביר את המידע, אני רק חושב, כדי שלא יהיו פה שמונה חקירות מקבילות, שרק יודיעו שמתנהלת חקירה והועבר מידע, נקודה.
דוד רותם: לא יעבירו את המידע עצמו, את תוכן המידע.
שמעון בן שושן: אדוני, במבנה הקיים היום אנחנו כן מקבלים את המידע מהרשות, ואנחנו מעבירים אותו.
שמעון בן שושן: כלומר, כרגע יש לנו שליטה גם על האפשרות, מה שנקרא - - -
אלעזר שטרן: אתם לא רוצים את המבנה הקיים.
שמעון בן שושן: אני רק מסביר בשל מה אנחנו אומרים את זה.
פול לנדס: אדוני לא מדייק.
פול לנדס: מה שכתוב, שהכתבה מועברת גם למשטרת ישראל.
אלעזר שטרן: נכון, אבל השאלה, למה.
אלעזר שטרן: למה צריך את זה?
דוד רותם: מצ"ח ביקש מידע מסוים, כי יש לו חקירה נגד מישהו.
שמעון בן שושן: אני אסביר, אדוני.
שמעון בן שושן: בדרך כלל אנחנו מדברים על סמכות של גופים אחרים לחקור עבירות מסוימות, כשנלווית להם גם הסמכות לחקור עבירת הלבנת הון, כשעבירות הלבנת הון הן באחריות המרכזית של משטרת ישראל.