GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסי גובר: המרכזים האלה פועלים כמחלקות טיפוליות על בסיס או על עיקרון של קהילה טיפולית.
יוסי גובר: במרכזים האלה האסירים משולבים בקבוצות טיפוליות פסיכו-חינוכיות.
יוסי גובר: בשלב מתקדם יותר הם משולבים בקבוצות טיפוליות ייעודיות.
יוסי גובר: האנשים שמטפלים בעברייני המין במרכזים האלה הם אנשים שעברו הכשרה.
תמי סלע: האם מה שיש היום נותן מענה לצרכים הקיימים בתחום הזה?
תמי סלע: איזה מענה אתם נותנים לאנשים עם מסוכנות גבוהה או לאנשים שלא יודעים קרוא וכתוב?
תמי סלע: האם בעקבות הצעת החוק הכוונה היא להרחיב את המערך הזה כך שהוא ייתן מענה?
תמי סלע: בכלא יש אפשרות ליצור מוטיבציות לאסיר להיות חלק מקבוצת טיפול  יותר מאשר אחרי שהוא משתחרר.
תמי סלע: זה שלב שכדאי לנצל אותו.
יוסי גובר: היום אנחנו פרוסים על 3 מחלקות טיפוליות.
יוסי גובר: בעתיד אנחנו מתוכננים לפתוח עוד 5 מחלקות טיפוליות נוספות.
יוסי גובר: כל מחלקה כזאת מיועדת ל-40 איש.
יוסי גובר: אנחנו נוכל לטפל במחלקות האלה בו זמנית ב-320 אסירים.
יוסי גובר: סך כל עבריי המין שיש בשירות בתי הסוהר זה 1200 אנשים.
יוסי גובר: חלק מהמאסרים קצרים, חלק ארוכים.
יוסי גובר: התחלופה לא קטנה.
יוסי גובר: לא כולם מתאימים לעבור את הטיפול במסגרת המחלקות.
יוסי גובר: נכון להיום יש 3 מחלקות.
יוסי גובר: אנחנו כרגע לקראת פתיחת מחלקה רביעית בבית סוהר אלה בדרום.
יוסי גובר: אנחנו מתוכננים בתהליך רב שנתי לפתוח את 4 המחלקות הנוספות ולהיות במערך כולל של 8 מחלקות טיפוליות.
תמי סלע: האם לפי הצעת החוק מי שיהיה מעוניין ומתאים יהיה זכאי לקבל טיפול?
תמי סלע: יש היערכות לתת לכל אלה שיהיו זכאים ומעוניינים?
תמי סלע: לא נשמע לי שזה ייתן את המענה הזה.
יוסי גובר: הכוונה היא לתת לכל מי שיבקש לקבל טיפול את האפשרות להשתלב באחת מתכניות הטיפול לעברייני מין, אם זה במסגרת המחלקה ואם זה במסגרת של קבוצות טיפוליות בבתי הסוהר שהן לא מחלקות לטיפול אלא קבוצות שמטפלות באופן ישיר בבעיה בבתי הסוהר השונים.
יוסי גובר: אנחנו בהחלט נערכים לאפשרות לתת מענה לכל מי שיבקש להשתלב במסגרת טיפולית.
יוסי גובר: לגבי ההכשרות וכוח האדם.
יוסי גובר: גם בתחום הזה קיבלנו תקנים.
יוסי גובר: אנחנו משאירים את האנשים.
יוסי גובר: יש כבר אנשי מקצוע שהוכשרו לטיפול באנשים בקבוצות ייעודיות.
יוסי גובר: אנחנו עובדים בחלק הזה של הדברים לצד מב"ן, שגם הם עוסקים בטיפול ייעודי.
יוסי גובר: גם שם יש קבוצות טיפוליות שמתקיימות באופן קבוע.
חיים אילוז: דיברו פה על 1200 אסירים שיושבים בבתי הכלא.
חיים אילוז: שמענו איזה מסגרות טיפוליות יש שם.
חיים אילוז: נעשית עבודה יפה אבל מצומצמת.
חיים אילוז: החוק הזה שבא להגן על הציבור מעברייני מין מגיע לחלק המרכזי, שזה החלק הטיפולי.
חיים אילוז: כל הנושא של מועדות הוא במספרים מאוד גדולים.
חיים אילוז: שאל חבר הכנסת אורבך לגבי הבדיקה.
חיים אילוז: נעשו מחקרים מאוד קטנים.
חיים אילוז: לא ניתן שום מענה, מלבד מרכז היום ששמענו עליו כאן.
דוד רותם: מה עשתה הרשות לשיקום האסיר בעניין?
חיים אילוז: היא הקימה קול צעקה גדולה ואמרה שלחלק הטיפולי בחוק הזה  יש משמעות מאוד גדולה.
חיים אילוז: צוינה פה העובדה שנהיה אמורים לפתוח מרכזים נוספים ברגע שהחוק יעבור.
חיים אילוז: השאלות שעלו פה, שיש להן חשיבות מאוד גדולה, הן בנושא הזה של ההתניה השיפוטית.
חיים אילוז: נקודה נוספת שעלתה זה הנושא של ההכחשה, שגם כאן צריך לתת את הדעת.
חיים אילוז: הרבה מעברייני המין מכחישים את עצם היותם עברייני מין.
דוד רותם: אתם הייתם מעורבים בניסוח החוק הזה?
חיים אילוז: אני לא הייתי בתפקיד כשזה החל.
חיים אילוז: הרשות הייתה מעורבת לא ברמה שחשבנו שהיא צריכה להיות מעורבת.
חיים אילוז: היום, בגלל הקשר שלנו עם משרד הרווחה, אנחנו מעורבים הרבה יותר.
חיים אילוז: אנחנו מצפים שהפתרונות והמענים שניתנים במסגרת החוק יתנו את המענה, כי היום אין מענה.
אריאל אטיאס: ברש"א עשינו מחקר שבחן את הרצידיביזם של אסירים משוחררים בתכניות שיקום בתקופת השליש.
אריאל אטיאס: נמצא שאחוז הרצידיביזם בקרב האסירים בכלל הוא 62%.
אריאל אטיאס: אצל האנשים שמשוחררים בתכניות שיקום של רש"א אחוז הרצידיביזם יורד ל-25%.
אריאל אטיאס: לגבי מי שנקלט במסגרות אינטנסיביות של רש"א, כמו בהוסטלים ייעודיים לקבוצות אלימות במשפחה, נשים, נוער וכו', אחוז הרצידיביזם יורד ל-10%.
דוד רותם: תעבירו לנו את המחקר.
תמי סלע: זה לא לגבי עברייני מין.
חיים אילוז: לגבי עברייני מין לא יכול היה להיות מחקר כי לא היו נתונים.
אריאל אטיאס: לגבי עבריני מין יכולנו להסתכל רק על הנתונים של מרכז היום ועל המסגרת בתחום השיקום התורני שקולטת עברייני מין מהמגזר הדתי חרדי.
דוד רותם: או כאלה שחזרו בתשובה.
דוד רותם: ברגע שהם מגיעים לטלוויזיה או לבית המשפט הנושא של החזרה בתשובה הוא דבר מדהים.
דוד רותם: אני חושב שצריך לבטל את האגף התורני בשירות בתי הסוהר ואת חב"ד.
דוד רותם: הטלוויזיה והמעצר עושים את העבודה.
אבינועם כהן: מדובר גם בעברייני מין מולדים, לאו דווקא בעלי תשובה.
אבינועם כהן: התופעה של החזרה בתשובה זה עוד עניין שקיים בבית הסוהר.
אבינועם כהן: בין ללכת להשתמש במנת סם ובין ללכת לנושא של ממעמקים קראתיך ה', אני מעדיף את ממעמקים קראתיך ה'.
אבינועם כהן: אנחנו עובדים מול שירות בתי הסוהר בשיתוף פעולה.
אבינועם כהן: זה לא רק קריטריון של להיות דתי.
אבינועם כהן: הדת היא ערך מוסף של הנושא הזה.
אבינועם כהן: זה לא רק חזרה בתשובה, אלא חזרה בתשובה מאותם מקומות של איך הגעת לעבירה.
אבינועם כהן: אנחנו משלבים את התורה כחלק מהטיפול.
אבינועם כהן: זה לא שאנחנו אומרים לאדם להניח תפילין, שיהיה חב"דניק ולהתראות.
אבינועם כהן: זה לא עובד ככה.
דוד רותם: להניח תפילין ולהיות חב"דניק זה כבר ערך מוסף.
דוד רותם: שים כיפה גדולה לבנה על הראש, תגיע לשופט ותגיד שחזרת בתשובה.
אבינועם כהן: אנחנו מדברים על השליש, אנחנו לא מדברים על  תחילת הדרך.
אבינועם כהן: אנחנו מעבירים את האסירים האלה לעמותה שמנוהלת על ידי יעל אידיסיס, שהיא כוהנת גדולה בנושא טיפול בעבירות מין.
אבינועם כהן: זה נקרא עמותת "שלום בנייך".
אבינועם כהן: אנחנו עובדים יחד איתם.
אבינועם כהן: שיקום האסיר נותן מענה גם לאסירים שהם דתיים.
תמי סלע: יש הרבה הגדרות שהן רלוונטיות לפרק השיקום.
תמי סלע: ההגדרה הראשונה זה "הגורם המקצועי המתאים" – אחד מאלה, לפי העניין: (1) לגבי עבריין מין שלא נידון למאסר בפועל  - קצין מבחן; (2) לגבי עבריין מין שהשתחרר או שעומד להשתחרר ממאסר בפועל או מאשפוז – נציג הרשות לשיקום האסיר;.
תמי סלע: אין גורם מקצועי מתאם בהגדרה הזאת שמתייחס לשלב של המאסר.
תמי סלע: שם זה גורמים שהם חלק מהמערך הקיים.
דוד רותם: השאלה אם לא צריך להכניס את ההגדרה הזאת.
עמית מררי: מאחר ויחידות שיקום יכולות להיות יחידות פרטיות ותהליך השיקום הוא רב שלבי, יש צורך בגורם פנים ממשלתי שיהיה אחראי על גיבוש התכנית, על ביצוע התכנית.
עמית מררי: על חלק מזה דיברנו בסעיף של ניגוד העניינים.
עמית מררי: צריך גורם ממשלתי אחד שיקיים מול הגורמים השונים ומול בית המשפט.
עמית מררי: בכלא המצב שונה, כי המערך הוא מערך של שב"ס.
עמית מררי: אין שם צורך בגורם נוסף מתאם.
דוד רותם: מה קורה עם אדם שנמצא באשפוז בבית חולים פסיכיאטרי לפני הכרעת הדין?
עמית מררי: בשלב האשפוז אין טיפול.
עמית מררי: בשלב שלאחר האשפוז נכנס הגורם המקצועי המתאם.
דוד רותם: למה בשלב האשפוז אין טיפול?
שרונה עבר-הדני: מבחינת האנשים שנמצאים באשפוז צריך לזכור שיש לנו 2 סיטואציות.
שרונה עבר-הדני: יש מי שלא כשיר לעמוד לדין, שאז הוא נשלח לאשפוז ורק כאשר הוא משוחרר אפשר לחדש את ההליכים נגדו.
שרונה עבר-הדני: במסגרת ההליך הפלילי הרגיל אפשר להחיל עליו את הוראות החוק ככל נאשם.
דוד רותם: האם במצב שהוא נמצא באשפוז לא צריך שהוא יקבל טיפול?
שרונה עבר-הדני: החוק לא חל עליו.
תמי סלע: יש כאן גם סעיף על שיקום מונע בבית הסוהר.
שרונה עבר-הדני: האשפוז הוא בשל חוסר יכולת לעמוד לדין.
שרונה עבר-הדני: הוא נועד לטפל במצב הפסיכיאטרי.
שרונה עבר-הדני: הוא נועד להביא אותו למצב שהוא יוכל לעמוד לדין.
שרונה עבר-הדני: צריך לזכור שבשלב הזה הוא בחזקת חף מפשע.
דוד רותם: אנחנו רוצים לשקם.
שרונה עבר-הדני: ייתכן שהוא לא ביצע את העבירה.
דוד רותם: יכול להיות, אבל צריך שבבית החולים הפסיכיאטרי יבדקו את רמת המסוכנות שלו לביצוע.
שרונה עבר-הדני: החוק חל על מי שנשלח לאשפוז לאחר שנקבע שהוא ביצע את העבירה אך יצא פטור מאחריות בשל מצבו הנפשי בעת ביצוע העבירה.
דוד רותם: במקרה כזה מי יהיה הגורם המתאם שלו?
שרונה עבר-הדני: כל עוד הוא באשפוז הוא באחריות הגורמים המטפלים.
שרונה עבר-הדני: לפני יציאה לחופשות הוא צריך לקבל הערכת מסוכנות.
דוד רותם: מי דואג שהוא יקבל טיפול גם בבעיה הזאת ולא רק להוציא אותו מהמצב הפסיכוטי?
שרונה עבר-הדני: באחריות בית החולים לתת לו את הטיפול המלא.
שרונה עבר-הדני: אנחנו מדברים על מי שנקבע שהוא לא היה אחראי בעת ביצוע המעשה עכב מחלת נפש.
שרונה עבר-הדני: הדגש כאן הוא העניין הפסיכיאטרי.
שרונה עבר-הדני: בשלב הזה הטיפול הוא בעיקר בבעיה הפסיכיאטרית.
שרונה עבר-הדני: זה עולה מתוך ההגדרה.
שרונה עבר-הדני: אם הוא היה אחראי למעשיו, כלומר המעשה לא בוצע תחת העדר אחריות של מחלת נפש, אז לא היה נקבע חוסר אחריות.
תמי סלע: כל פעם מדגישים פה שבתחום הזה החשיבות של הטיפול והמומחיות מאוד גדולה.
תמי סלע: גם אחר כך מבחינת השחרור לקהילה.
שרונה עבר-הדני: לכן יש את האלמנט של הערכת מסוכנות כבר בשלב החופשות, כלומר עוד הרבה לפני שהוא משתחרר.
שרונה עבר-הדני: אחר כך יש הערכת מסוכנות לפני שחרור מלא והעברה לצו פיקוח ומעקב.
שרונה עבר-הדני: בדיוק כמו כשאדם מגיע לרפואה נלוות אחרת ויש התייעצות מקצועית עם גורמי מקצוע מקבילים, כך גם לגבי מטופל כזה הדבר נעשה.
שרונה עבר-הדני: זה עניין שבשגרה.
תמי סלע: השאלה אם יש מענה גם לטיפולים בתחום של מניעת ביצוע מעשים מיניים בבתי החולים שהאנשים האלה מתאשפזים בהם.
שרונה עבר-הדני: יש תיאום מקצועי מסוים.
שרונה עבר-הדני: אם הוא ביצע עבירת מין עכב מחלת נפש, הטיפול במחלת הנפש פותר את הבעיה של עבריינות המין.
שרונה עבר-הדני: זה ברוב המקרים.
שרונה עבר-הדני: בחלק מהמקרים יש התייעצויות בין מקצועיות.
שרונה עבר-הדני: זה לא שונה מאדם שהגיע עם מחלת כליות.
שרונה עבר-הדני: בית החולים צריך להתייעץ עם גורמים מומחים שמטפלים בהיבטים אחרים של המאושפז שנמצא באחריותם.
שרונה עבר-הדני: מרגע שהוא השתחרר ויצא לקהילה הוא נמצא בקהילה.
שרונה עבר-הדני: ניסינו כמה שפחות ליצור וריאציות.
שרונה עבר-הדני: היינו צריכים לבחור מי הגורם המתאם.
שרונה עבר-הדני: הבוקר שוב דנו בנושא הזה ואמרנו שאולי צריך גורם מתאם אחר.
שרונה עבר-הדני: אנחנו רוצים להדגיש שהאוכלוסייה הזאת קטנה מאוד ולגבי רובה  הבעיה היא בעיה פסיכיאטרית.
שרונה עבר-הדני: לבעיה פסיכיאטרית יש מענה פסיכיאטרי.
תמי סלע: אולי כדאי לקראת הישיבות הבאות לקבל תשובה לשאלה אם קיימים בבתי החולים הפסיכיאטריים טיפולים עם מומחיות בתחום הזה, והאם יש כוונה להיערך לזה.
תמי סלע: זאת כן תקופה שיכולה להיות משמעותית בשיקום של האדם.
שרונה עבר-הדני: אמנם היקף האוכלוסייה הוא קטן, אבל זה לא פותר אותנו מלהתייחס לסוגיה.
שרונה עבר-הדני: אנחנו נביא את זה בצורה יותר מסודרת.
ענבר יחזקאלי-בליליוס: מה קורה לגבי חופשות בתקופה הזאת ופגיעות שיכולות להתרחש בתוך המסגרת הפסיכיאטרית?
ענבר יחזקאלי-בליליוס: אנחנו עדים לכך שאנשים תוך כדי אשפוזים פוגעים מינית.
ענבר יחזקאלי-בליליוס: השאלה אם הם יוצאים לחופשות במצבים האלה.
אורי אורבך: מה ההצעה?
אורי אורבך: שתהיה להם חסינות בתקופה הזאת?
ענבר יחזקאלי-בליליוס: לא. יש פה קושי משפטי, כי מצד אחד הם לא הורשעו בעבירת מין והם אפילו לא יכולים לעמוד לדין בגינה, אבל  מצד שני אלה יכולים להיות אנשים שיכול להיות שהם מועדים.
רינת וייגלר: לכן יש הערכת מסוכנות.
תמי סלע: הציבור הוא גם הציבור שנמצא בבתי החולים הפסיכיאטריים.
דינה להמן: אנחנו מדברים אולי על  5 אנשים.
תמי סלע: הם יכולים להיות מרוכזים במחלקה בבית חולים פסיכיאטרי מסוים.
תמי סלע: זה לא אומר שזה לא מחייב שכל בתי החולים יהיו ערוכים ומוכנים.
תמי סלע: כמו שיש כמה בתי סוהר שבהם משתדלים לרכז את האנשים האלה, כך יהיו גם כמה בתי חולים פסיכיאטריים.
שרונה עבר-הדני: החוק במתכונתו היום קובע שהחופשות של מאושפזים בבתי חולים פסיכיאטריים הם על פי צו ובאישור של ועדה פסיכיאטרית מחוזית.
שרונה עבר-הדני: כאשר מדובר בעבריין מין הוועדה הפסיכיאטרית המחוזית צריכה לקבל הערכת מסוכנות לפני שהיא מאשרת חופשה.
תמי סלע: מה קורה בפועל?
תמי סלע: האם כשהערכת המסוכנות בפועל היא בינונית או גבוהה הוא לא מקבל חופשה?
שרונה עבר-הדני: זאת החלטה של הוועדה הפסיכיאטרית המחוזית.
שרונה עבר-הדני: ליועץ המשפטי לממשלה יש זכות ערעור על ההחלטות של הוועדה הפסיכיאטרית המחוזית.
אורי אורבך: מה המציאות היום?
שרונה עבר-הדני: המציאות היום היא שניתנות הערכות מסוכנות.
שרונה עבר-הדני: למיטב ידיעתי כשהערכת המסוכנות גבוהה לא מאשרים חופשות.
אורי אורבך: האם יש נתונים על עבריינות מין של אנשים בחופשה מבחינת האחוזים לעומת כלל עבירות המין?
שרונה עבר-הדני: זאת קבוצה כל כך קטנה שקשה לי להתייחס לנתונים.
שרונה עבר-הדני: אני מקבלת את התיקים שהפרקליטות רוצה לערער עליהם או רוצה מלכתחילה להתייצב בדיוני הוועדה הפסיכיאטרית המחוזית.
שרונה עבר-הדני: זה דבר שהיא לא עושה בשגרה.
שרונה עבר-הדני: הפרקליטות בשגרה לא נמצאת בוועדות.
שרונה עבר-הדני: המקרים הם כל כך בודדים, שבדרך כלל הם מקבלים התייחסות ספציפית.
שרונה עבר-הדני: הם מציקים באופן פרטני.
שרונה עבר-הדני: השאלה האחרת היא לגבי פגיעה במסגרת האשפוז.
שרונה עבר-הדני: אני לא יכולה להגיד שלא פוגעים באנשים במסגרת האשפוז.
שרונה עבר-הדני: לא רק עברייני מין.
שרונה עבר-הדני: יש לנו חולים שיש להם נטיות אגרסיביות מאוד חזקות.
שרונה עבר-הדני: הרבה מאוד מהמשאבים של המערכת מוקדשים על מנת להגן על שלומם של המטופלים שלא יפגעו בעצמם או בזולתם, כאשר בכלל זה גם למנוע פגיעות מיניות.
שרונה עבר-הדני: הגענו כבר למצב שמטופל אחד המית מטופל אחר.
שרונה עבר-הדני: בהחלט יכול להיות שבאותו מקרה כשלנו שלא שמרנו כראוי.
שרונה עבר-הדני: אחת המשימות הראשונות שלנו, בין אם החולה הוא עבריין מין, אגרסיבי, חושב שהוא המשיח, היא להגן.
שרונה עבר-הדני: מושקעים שם הרבה מאוד משאבים.
שרונה עבר-הדני: 100% אין בשום הקשר.
שרונה עבר-הדני: יש מצבים של חולים שמצליחים להתאבד בבית חולים גם אם הם נמצאים תחת השגחה.
שרונה עבר-הדני: יש מקרים שיש פגיעות.
תמי סלע: השאלה אם יש איזה שהוא טיפול יעודי גם במסגרות האלו כדי להבין אם המענה חל על כל האנשים הרלוונטיים או שיש פה חורים.
שרונה עבר-הדני: אולי נקיים דיון יעודי ונביא את בעלי המקצוע שיוכלו להתייחס.
אורי אורבך: אני מבין שגם היום יש המון שלא נכנסים בגלל שפה, בגלל שהם לא מעוניינים.
יוסי גובר: אנחנו עושים  הכנה לקראת טיפול.
יוסי גובר: קריאה וכתיבה זה תנאי כדי להשתלב במסגרות פסיכו-חינוכיות.
יוסי גובר: כשיש לנו עבריין שלא יודע לקרוא ולכתוב אנחנו משבצים אותו קודם כל  במסגרת החינוך על מנת לרכוש את היכולת ללמוד לקרוא ולכתוב.
יוסי גובר: בשלב מאוחר יותר הוא משתלב אצלנו בקבוצות.
יוסי גובר: אנחנו משתדלים להכניס את המקסימום שניתן אל תוך התהליכים הטיפוליים.
אורי אורבך: האם כל עבריין מין שנכנס לכלא נכנס אוטומטית למסלול של מועמדות לטיפול?
יוסי גובר: כן, ודאי.
יוסי גובר: כבר בשלב הראשון של הכניסה לבית הסוהר אנחנו מתחילים בתהליך אבחון מעמיק, שבו אנחנו קובעים את הצרכים.
יוסי גובר: כמובן גם על פי משתנה העבירה.
אורי אורבך: יש הערכה של איזה גורם לכמות עבריינות המין ברחבי הארץ?
אורי אורבך: הם לא נתפשים בחלקם.
יוסי גובר: ברחבי הארץ אני לא יודע.
אורי אורבך: זו מכת מדינה?
אורי אורבך: מה ההיקף של התופעה?
יוסי גובר: אני יכול לדבר רק על מי שנמצא אצלנו בבית הסוהר.
יוסי גובר: אין לי נתונים לגבי מה שיש באוכלוסייה הכללית.
תמי סלע: מדברים על 1 ל-3 לגבי כל סוגי התקיפות המיניות.
תמי סלע: כשמדברים על גילוי עריות זה 1 ל-7.
אריאל אטיאס: מידי שנה נפתחים 4000 תיקים על עבירות מין.
אריאל אטיאס: ממרכזי הסיוע אנחנו לומדים על 8000 פניות חדשות של עבירות מין.
אריאל אטיאס: זה מגוון עבירות מין, לא רק של פדופיליה.
אורי אורבך: זה אלה שהגיעו לידי איזה שהוא דיווח.
ישי שרון: הנתונים היחידים הם לגבי הפשיעה המדווחת.
אריאל אטיאס: יש הרבה פניות לא מדווחות.
תמי סלע: הדיווח מאוד מועט.
תמי סלע: לגבי גורם מקצועי מתאם אנחנו מתייחסים ל-2 סיטואציות.
תמי סלע: יש את עבריין המין שאינו נידון למאסר בפועל, כלומר נמצא תחת צו מבחן או עבודות שירות, ואז קצין המבחן הוא המתאם, ויש עבריין מין שהשתחרר או שעומד להשתחרר והגורם המתאם יהיה נציג הרשות לשיקום האסיר.
תמי סלע: פה מתעוררת השאלה לגבי מה ההכשרה של אותו נציג של הרשות לשיקום האסיר.
אריאל אטיאס: כיום יש בכל בית כלא נציג של הרשות לשיקום האסיר.
אריאל אטיאס: הוא פוגש את כל האסירים על פי חוק  שחרור על תנאי מ-2001.
אריאל אטיאס: הוא פוגש את כל האסירים לקראת שחרור שליש או שחרור מלא.
אריאל אטיאס: הוא בודק ובוחן לאור ההמלצות של גורמי הטיפול בכלא איזו תכנית שיקום לבנות.
אורי אורבך: מה הנציג הזה יודע לעשות?
אריאל אטיאס: הנציגים של הרשות לשיקום האסיר הם רובם ככולם עובדים סוציאליים בעלי תואר שני.
אריאל אטיאס: הכוונה שלנו היא שהאנשים האלה ישמשו על תקן של גמ"מ בנושא של עבריינות מין.
אריאל אטיאס: מדובר בעובדים שקיבלו  הכשרה בטיפול יעודי בעברייני מין.
אריאל אטיאס: הם יודעים מה זו הערכת מסוכנות, הם מבינים את השפה.
אריאל אטיאס: הם מכירים את המסגרות שקיימות בשטח.
אריאל אטיאס: הם יתפרו עבור כל עבריין את התכנית שמתאימה לו.
אריאל אטיאס: חשוב מאוד עקרון הרצף הטיפולי, כלומר איזה טיפול הוא עבר בכלא.
אריאל אטיאס: יש טיפול פסיכו-חינוכי, טיפול יעודי, טיפול אינטנסיבי יותר וטיפול אינטנסיבי פחות.
אריאל אטיאס: גם לפי זה הם יבנו את התכנית שהכי מתאימה לו.
אריאל אטיאס: יש אנשים שהם בתפקידי יועצי שיקום מחוזיים.
אריאל אטיאס: הם מפקחים על תכניות השיקום אחרי שהאסיר משתחרר.
אריאל אטיאס: בשלב הראשון להחלת החוק הגמ"מים האלה יהיו המפקחים על התכניות ברמה מחוזית.
אורי אורבך: לאדם שלא הופחת לו שליש והשתחרר בתום התקופה יש פחות תנאים שאפשר להשית עליו.
אריאל אטיאס: יש את צו הפיקוח של שב"ס.
אורי אורבך: השליש הוא בעצם תקופה שהוא לא בבית הכלא אבל בהתניה.
אריאל אטיאס: התניה שיפוטית היא אפקטיבית, היא מאוד עוזרת באפקטיביות של הטיפול.
אריאל אטיאס: אנחנו לא יודעים מבחינת צו הפיקוח עד כמה יהיה לזה תוקף של התניה שיפוטית על העבריינים.
אריאל אטיאס: זה בעייתי.
אריאל אטיאס: זה לא אותו דבר כמו לגבי אדם שנמצא בתקופת שליש ומפר תנאים, לא מתקדם בטיפול או לא מפיק תועלת מהטיפול ואז מחזירים אותו לכלא.
אריאל אטיאס: אדם שהשתחרר שחרור מלא לא חייב לקבל טיפול.
חיים אילוז: צריך להחיל את זה גם על הטיפול.
תמי סלע: האם לא ראוי לקבוע איזה שהם כישורים?
תמי סלע: קצין מבחן הוא בעל הכשרה.
תמי סלע: זה אדם שיודע לקרוא הערכות מסוכנות, יש לו שיקול דעת בשאלה אם השיקום הזה יפחית את המסוכנות של עבריין המין.
תמי סלע: סתם להשאיר את זה כנציג זה נראה קצת.
רינת וייגלר: בתפישה שלנו כמשרד שאחראי על ביצוע החוק הזה אנחנו במפורש רואים חשיבות רבה בהגדרת הכישורים וההכשרות הנדרשות לגמ"מים.
רינת וייגלר: גמ"מ זה לא תפקיד קלאסי של קצין מבחן.
תמי סלע: איפה זה בא לידי ביטוי?
רינת וייגלר: ברור שחלק מהדברים שיידונו בקורס זה האוריינטציה הספציפית שקצין המבחן צריך להיות בה.
רינת וייגלר: אנחנו חושבים שצריכה להיות הכשרה וצריכים להיות כישורים ספציפיים לאותם גמ"מים.
רינת וייגלר: מאחר ומדובר בגופים שפועלים מכוח חוק, אז חוק השירות לשיקום האסיר הוא זה שבעצם מוביל כאן.
רינת וייגלר: יש גם תיקונים עקיפים לחוק רשות לשיקום האסיר במסגרת התפקיד שמוטל עליהם מכוח החוק הזה.
רינת וייגלר: אנחנו חושבים שנכון לקבוע תנאים או כללים לתפקודם של אותם גמ"מים.
רינת וייגלר: אנחנו מתכוונים לעשות את זה במסגרת נהלים פנימיים.
רינת וייגלר: אנחנו לא חושבים שיש צורך בחקיקה, לפחות לא בשלב הזה.
רינת וייגלר: אם יהיה צורך יהיו תקנות בעתיד.
רינת וייגלר: כרגע זה לא צריך להיות במסגרת חקיקה ראשית, אלא בנהלים.
תמי סלע: אפילו לא ברמה של להגיד שהוא קיבל הכשרה מתאימה לעניין תחומים של אבחון?
רינת וייגלר: אין לי בעיה להוסיף שהוא קיבל הכשרה, אבל אני לא חושבת שזה צריך להיות במישור של תקנות.
דנה קייזר: ברש"א עובדים היום כ-17 קרימינולוגים בצד העובדים הסוציאליים.
דנה קייזר: גם להם יש הכשרה רלוונטית לתפקיד.
דנה קייזר: ניתן לקבל היום הכשרה ייעודית בתחום במסגרת אוניברסיטת בר אילן, שהיא מסגרת אקדמאית לכל דבר ועניין.
דנה קייזר: אני חושת שחשוב לתת את הדעת במהלך החקיקה על איזה שהוא תקנון של רמת ההכשרה הנדרשת.
דנה קייזר: קיימת הכשרה פנימית ואקדמאית בתוך משרד הרווחה.
דנה קייזר: אני חושבת שצריך ליצור איזו שהיא אחידות בהכשרה ואיזה שהן דרישות סף לעניין הזה.
דנה קייזר: חשוב לי מאוד שלא יצוין באופן ספציפי שהגורם המקצועי המתאם יהיה עובד סוציאלי.
דנה קייזר: כל עוד הרשות לשיקום האסיר היא רשות עצמאית, אני לא רואה סיבה שקרימינולוג, שהוא בעל תואר שני במקצוע רלוונטי ובוגר לימודי תעודה באוניברסיטת בר אילן, לא יוכל למלא כזה תפקיד.
דנה קייזר: אני חושבת שיהיו לו את כל הכישורים הנדרשים למילוי תפקיד כזה יותר ממקבילים אחרים במקומות אחרים .
דנה קייזר: לפחות בעניין הזה יש לתת את הדעת לתכנית ההכשרה כך שהיא תהיה אחידה ויש לתת את הדעת לגבי שילוב קרימינולוגים שמועסקים ברשות לשיקום האסיר.
אורי אורבך: זה ויכוח ישן.
דנה קייזר: זה דיון, לא ויכוח.
דנה קייזר: אנחנו מקווים שיהיה פתרון משמח כמה שיותר מהר לטובת כל הצדדים.
רינת וייגלר: לא נאמר שזה צריך להיות עובד סוציאלי.
רינת וייגלר: זה לא כתוב בדברי ההסבר ובחוק.
תמי סלע: ההערה שלי הייתה לגבי השארת הנציג ללא התייחסות למיומנויות שלו.
דיויד כהן: כאשר אסיר צריך לעבור את הערכה של הגורם המקצועי המתאם לקראת השחרור שלו הוא לא מגיע כטאבולה ראסה, אלא יש מעריכי מסוכנות שעוקבים אחרי האסיר לאורך כל הדרך.
דיויד כהן: נקודות התורפה ונקודת החוזק של האסיר בשלב הזה כבר ידועות.
דיויד כהן: כאשר הוא מגיע לתכנית הטיפול שלו בוועדת השחרורים אנחנו כבר יודעים מה אנחנו רוצים לעשות איתו.
דיויד כהן: הבעיה כיום היא לא חוסר הידע לגבי מה אסיר צריך, אלא חוסר כמעט מוחלט במסגרות מחוץ לכלא.
דיויד כהן: זאת הבעיה העיקרית.
אורי אורבך: אתה אומר שעדיף שיישאר תחת חסות הכלא.
דויד כהן: אני לא אומר כלום.
אורי אורבך: כל העניין הוא לדאוג לאוכלוסיה.
אורי אורבך: אנחנו דואגים לעברייני המין כדי להפחית מסוכנות לאזרחים ולילדים חפים מפשע.
אורי אורבך: אתה אומר שכמה שיותר שנים בכלא כך יותר טוב לעם ישראל.
דויד כהן: זה לא מה שאמרתי.
אורי אורבך: אם אין בחוץ מסגרות טיפוליות ובכלא יש.
אורי אורבך: .
דיויד כהן: המודל של טיפול בעברייני מין הוא פחות או יותר מודל של ער"ן, כלומר מי שהמסוכנות שלו קלה לא צריך טיפול יעודי או יכול לעבור את הדרך עם טיפול מאוד מינורי.
דיויד כהן: לגבי אדם ברמת מסוכנות מאוד גבוהה עם צרכים טיפולים רבים ומגוונים ניתן לומר שאי אפשר לטפל בו גם בכלא.
דיויד כהן: בכלא יש הרבה מסגרות אפשריות, אבל לפעמים אי אפשר לטפל בכל החוליים שלו.
דיויד כהן: הטיפול מתמקד באנשים שהם ברמת המסוכנות הבינונית והבינונית גבוהה, ששם יש את הכלים לטפל בבעיות.
דיויד כהן: אנחנו מתחילים את הטיפול בכלא, אבל הטיפול בכלא לא מספיק, צריך גם המשך בחוץ.
תמי סלע: ההצעה שלי להגדרה הזאת היא שברישא נוסיף את המילים "ובלבד שקיבל הכשרה מתאימה כפי שיקבעו השרים".
עמית מררי: בלי המילים "כפי שיקבעו השרים".
עמית מררי: אנחנו חושבים שאין צורך לקבוע בתקנות כיוון שמדובר בעובדי ציבור.
עמית מררי: זה כמו בתפקידים אחרים שאין צורך  לקבוע בפירוש בתקנות את תנאי ההכשרה והכישורים.
תמי סלע: האם בפרקליטות הצבאית יש גורם שמעורב בעניין השיקום של עבריינים שהם חיילים?
רוית דנינו מויאל: הצבא נשען בעניין הזה על הגורמים האזרחיים בגלל המספר הנמוך של עברייני המין המורשעים במערכת הצבאית ובגלל שלרוב הם לא נשארים חיילים.
רוית דנינו מויאל: כשמדובר במישהו שמוטל עליו עונש מאסר ממושך, אז הוא בין כה וכה עובר למסגרת כליאה אזרחית.
רוית דנינו מויאל: כל הטיפול והשיקום מתבצעים על ידי הגורמים האזרחיים במסגרת שיתוף פעולה בין-משרדי.
רוית דנינו מויאל: ימונה בתוך הצבא גורם מתאם שיהיה אחראי לשיתוף הפעולה לגבי פתרון של בעיות נקודתיות, כמו מה קורה אם יש חייל שצריך לצאת לשיקום יומי והוא משרת ביחידה סגורה.
רוית דנינו מויאל: ימונה גורם מתאם שיטפל בדברים האלה.
רוית דנינו מויאל: לא מדובר בדבר שיש צורך לעגן אותו בחוק.
תמי סלע: מה לגבי מישהו שמוטל עליו צו מבחן?
תמי סלע: האם הוא ממשיך בשירות שלו ואמור להשתתף בקבוצות?
רוית דנינו מויאל: אין צו מבחן לגבי חיילים.
רוית דנינו מויאל: בית הדין הצבאי לא יכול להטיל צו מבחן.
רוית דנינו מויאל: יש אוכלוסיות מיוחדות שיכולים להטיל עליהן צו מבחן לפי סעיף 33א לחוק השיפוט הצבאי.
רוית דנינו מויאל: מדובר בעיקר באזרחים שיש להם קשר למסגרת הצבאית.
רוית דנינו מויאל: בצבא ניתן להטיל שיקום במסגרת צווי פיקוח.
רוית דנינו מויאל: אנחנו מבקשים שאפשר יהיה  במסגרת הוועדה לעיין בעונש כחלק מתנאי השחרור.
אורי אורבך: כמה אנשים יושבים בכלא צבאי על עבירות מין?
דנה להמן: הצבא לא מקיים היום את החוק.
דנה להמן: לא קיבלנו אף פנייה מהצבא לבצע הערכת מסוכנות לעברייני מין שישנם בצבא.
אורי אורבך: כמה עברייני מין יש בצבא?
רוית דנינו מויאל: מדובר בכ-10 תיקים בשנה.
תמר עשת: חיילים פוגעים מינית ונשפטים באזרחות.
רוית דנינו מויאל: האנשים האלה לא ממשיכים להיות חיילים.
רוית דנינו מויאל: ישנם מקרים במסגרת הצבא שנעשה שימוש בהערכת המסוכנות.
רוית דנינו מויאל: אני יודעת על 3 מקרים כאלה.
דנה להמן: לא הגיע אף חייל להערכת מסוכנות.
רוית דנינו מויאל: יש פער בשיח.
אורי אורבך: את החייל שהורשע או נשפט על עבירת מין אתם משחררים מהצבא?
רוית דנינו מויאל: ברגע שהוא מועמד לדין בגין עבירה חמורה הוא משוחרר.
רוית דנינו מויאל: קיימים מקרים שבהם לאחר ההרשעה הוא משוחרר משירות.
אורי אורבך: ובעבירות אחרות?
טלי עדן: במסגרת צווי המבחן יש חיילים שביצעו עבירות.
טלי עדן: הם ממשיכים לשרת בשירות הצבאי ומגיעים לטיפול בשירות המבחן על עבירות מין.
רוית דנינו מויאל: פה מדובר על מי שלא הועמד לדין במסגרת הצבאית.
רוית דנינו מויאל: מדובר על מי שעומד לדין בבית משפט אזרחי.
רוית דנינו מויאל: יכול להיות שזה הפער בשיח.
אורי אורבך: זאת אומרת שרק מעט חיילים מועמדים לדין בעבירות האלו בשיפוט הצבאי.
רוית דנינו מויאל: בדיוק.
אורי אורבך: רבים אחרים נכללים בתוך האחוזים האזרחיים.
טלי עדן: הם לא משוחררים מהצבא בעקבות ההרשעה.
תמי סלע: אתם אומרים שאין בעיה עם זה שאין פה איזה שהוא גורם שמתאם את תכניות השיקום ושייך למערכת הצה"לית.
תמי סלע: לא נשמע שזה עובד כל כך טוב לפי השיח שהיה פה עד עכשיו.
אורי אורבך: לא משנה לנו אם הוא מטופל במסגרת האזרחית או במסגרת הצבאית, ובלבד שהאדם נמצא בפיקוח ובטיפול.
דנה להמן: אם הוא נשפט במערכת האזרחית העובדה שהוא חייל לא משנה.
דנה להמן: לגבי חייל שנשפט בבתי הדין הצבאיים לא נעשה שום דבר.
דנה להמן: לא טיפול, לא הערכת מסוכנות.
אורי אורבך: מדובר בכ-10 תיקים כאלה בשנה.
רוית דנינו מויאל: אני מציעה שנשב בינינו ונבדוק מאיפה מגיע הפער הזה.
ענבר יחזקאלי בליליוס: כל חיילת מוטרדת 3 פעמים ביום בצבא.
אורי אורבך: לא כל חיילת מוטרדת 3 פעמים ביום בצבא.
ענבר יחזקאלי בליליוס: לפי הסקרים של הצבא אחת מ-7 חיילות נפגעת מינית בצבא.
אורי אורבך: אני מציע שתתאמו עמדות.
אורי אורבך: תדווחו לנו באחת מהישיבות הבאות מה התקדם בעניין הזה, כדי שלא יהיו עבריינים שאין להם מסגרת שיקום או טיפול.
רוית דנינו מויאל: כבר פה בשיח בינינו עלה שרוב ההתייחסות היא לעברייני מין שפוגעים בקטינים ולכן המקרים האלה כלל לא מטופלים במסגרת הצבאית אלא במסגרת האזרחית.
רוית דנינו מויאל: זאת הסיבה לפער.
אורי אורבך: מה זה אומר במסגרת הצבאית?
אורי אורבך: זה הפוגע והנפגע?
רוית דנינו מויאל: מדובר במקרים בתוך הבסיס, או שההיכרות היא על רקע צבאי.
רוית דנינו מויאל: יש יחסי מרות על רקע צבאי.
אורי אורבך: אם הייתי מאמין לנתונים האלה הם היו מאוד מעודדים.
רוית דנינו מויאל: אנחנו מדברים על עבירות מין, לא על הטרדות מיניות.