GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אני רוצה לדעת על כמה תיקי אימוץ הוגש ערעור.
דוד רותם: מצידי תשבו ותעשו את זה ידנית.
דוד רותם: אני רוצה לדעת כמה זמן עבר מיום שהוגש הערעור ועד שניתן פסק הדין.
דוד רותם: תנו לי 20 תיקים כאלה.
מורן פרוינד: אנחנו יכולים לנסות לעשות את הבדיקה הזאת, אבל חשוב לדעת שבשביל לעשות את כל הסטטיסטיקות והנתונים האלה צריך פקיד בית משפט לשבת עם כתבי בית דין ולהזין באופן ממוחשב את כל הנתונים למערכת מחשוב שלא תמיד עומדת בקריטריונים.
דוד רותם: מאיפה את רוצה שאני אקבל את הנתונים?
מורן פרוינד: אולי משירותי הרווחה.
מורן פרוינד: שירותי הרווחה אומרים שצריך לקצר את המועדים שקבועים היום בחוק.
מורן פרוינד: שיצביעו על איזו שהיא בעיה.
דוד רותם: מאיפה יהיה להם את הנתונים?
דוד רותם: את אומרת שצריך לגלגל את הכדור ממשרד אחד למשרד אחר.
תמי סלע: חלק מהעניין של השימוש ב-12(ג) זה כי ההליכים להגיע להכרזת בר אימוץ לוקחים כל כך הרבה זמן ואי אפשר לעשות את זה לפי המתכונת שהייתה רצויה.
מורן פרוינד: את מסבירה לי למה עניין המועדים חשוב.
מורן פרוינד: אני לא חולקת על הדבר הזה.
מורן פרוינד: השאלה אם הכלי הזה של קביעת סד זמנים לבית משפט הוא הכלי הנכון.
דוד רותם: מהנהלת בתי המשפט אני לא אקבל נתונים.
דוד רותם: אני מבקש ממשרד הרווחה לדעת כמה ערעורים הוגשו, כמה זמן עבר מאז שניתן פסק הדין.
דוד רותם: יכול להיות שאז נראה שאפשר לכתוב 30 יום כי ממילא השופטים עושים את זה כך.
אורנה הירשפלד: שהבקשה תתייחס גם לבית המשפט העליון.
דוד רותם: אני רוצה רק למחוזי.
אורנה הירשפלד: יש גם רשות ערעור בעליון.
אורנה הירשפלד: המצב היום הוא שענייני אימוץ נדונים ב-3 ערכאות.
דוד רותם: עוד מעט נקים ערכאת ערעור.
זבולון אורלב: אני לא עורך דין, אני מחנך.
זבולון אורלב: אני גם מלמד אזרחות.
זבולון אורלב: בלימודי האזרחות שלי למדתי שהילד לא עובד בבתי המשפט, בתי המשפט עובדים בשביל הילד.
זבולון אורלב: הציר המרכזי זה הילד.
זבולון אורלב: אם טובת הילד תובעת שיהיה לוח זמנים כזה או אחר,  מדינת ישראל, על כל מערכותיה, צריכה להתיישר על פי זה.
זבולון אורלב: זה הערך הנכון, לא לפי היכולות של בתי המשפט.
זבולון אורלב: תסתדרו איך שתסתדרו.
זבולון אורלב: אותי זה נורא לא מעניין.
זבולון אורלב: אם המחוקק מגיע למסקנה שההחלטה צריכה להיות בפרק זמן כזה, אז זה מה שיהיה.
זבולון אורלב: הרשות המבצעת צריכה לבצע את החוקים של מדינת ישראל.
זבולון אורלב: לחוקים יש ערכים.
זבולון אורלב: אם את חולקת איתי על הערך ואת אומרת שהערך של טובת הילד לא נכונה, אני על זה מוכן להתווכח.
זבולון אורלב: אני מבין שעל זה  אין ויכוח.
זבולון אורלב: אם אין ויכוח, אז תתיישרו, תעשו את כל הדרוש עם התקנים או בלי התקנים.
זבולון אורלב: אתם נתונים לפיקוח של הוועדה הזאת, של ועדות אחרות.
זבולון אורלב: תעשו את המוטל עליכם.
זבולון אורלב: אי אפשר לבוא לכאן כמו שמורה לא יכול לבוא ולהגיד שהוא לא מלמד.
זבולון אורלב: המחוקק קובע על פי שיקול דעת אחרי ששמע את הדברים ועל פי ערכים.
זבולון אורלב: זה הערך המוביל.
דוד רותם: את הנתונים אני רוצה לקבל.
פרץ סגל: התקנה הקיימת מפורטת והיא חלה גם על בית המשפט העליון.
פרץ סגל: מבחינת סדר הדין האזרחי זה חל גם על בקשות רשות ערעור, שזה לבית המשפט העליון.
פרץ סגל: אם רוצים צריך להתאים את הנוסח של הסעיף בחוק לנוסח של תקנות סדר הדין האזרחי.
פרץ סגל: העניין של התקופה של 12 חודש היה עניין של פשרה.
פרץ סגל: בזמנו הייתה הצעת חוק פרטית ל-6 חודשים.
פרץ סגל: חבר הכנסת יהלום שעמד בראש הוועדה השתכנע מטיעוני הנהלת בתי המשפט והסכים להאריך את זה לתקופה של שנה.
פרץ סגל: זאת הייתה הפשרה שהושגה.
תמי סלע: סעיף 13א  הוא סעיף שמדבר על הביטול של הכרזת ילד כבר אימוץ.
תמי סלע: הוא מגביל את הזמנים.
תמי סלע: הוא מתייחס להכרזה מהעילה של הורה נעדר.
תמי סלע: אין היום הגבלת זמנים על הדיונים האלה.
תמי סלע: יש דיונים מעטים בבקשה לביטול הכרזת בר אימוץ.
תמי סלע: גם שם בדרך כלל מה שמכריע אלו התקופות שחלפו.
תמי סלע: יש פה ערך להגבלה הזאת.
תמי סלע: הרציונאל היה להתאים את התקופה פה לתקופה שנקבעה בסעיף 10.
תמי סלע: בשני המקרים השיקול הוא ההיקשרות של הילד למשפחה שאליה הוא נמסר בכוונה לאמצו .
תמי סלע: הגרסה של ועדת גרוס הוסיפה ודרשה בדיקה של מסוגלות ההורה הביולוגי שמעוניין לגדל את הילד .
תמי סלע: הייתה גרסה שאמרה שזה כמעט אוטומטי, כי לא חלפה התקופה וכל העילה הייתה של היעדרותו.
תמי סלע: הגישה שבסופו של דבר נבחרה זה שצריך להיות ברור שהוא מעוניין לגדל את הילד וזה לא רק משהו שהוא רק אומר אלא זה משהו שצריך להיבדק.
זבולון אורלב: בית משפט רשאי, לא יורה.
תמי סלע: עוד דבר שנוסף בסעיף קטן (ב) בעקבות הערות שעלו ממשרדי הממשלה זה באמת מצבים שבהם ברור שהולכת להיות מוגשת בקשה להכרזת בר אימוץ מסיבות כמו העדר מסוגלות.
תמי סלע: בית המשפט יעכב את ההחלטה שלו ולא יחזיר את הילד להורה הביולוגי.
דוד רותם: הילד כבר הוכרז כבר אימוץ.
דוד רותם: עכשיו רוצים לבטל את ההכרזה .
דוד רותם: מה זה שבית משפט יעכב את ההחלטה כי יבוא אליו פקיד הסעד ויגיד שיש לו עוד נסיבות?
דוד רותם: כשאתם מגישים בקשה להכריז כבר אימוץ אתם שמים את כל הנתונים.
ליאורה אברמוביץ: הנתון בפעם הראשונה זה שאין הורה.
ליאורה אברמוביץ: רק אחר כך מתברר מי הוא ומה הוא.
זבולון אורלב: הגרסה שיורה בית המשפט היא גרסה לא טובה.
דוד רותם: זה צריך להיות בית משפט רשאי להורות.
דוד רותם: צריך להיות ברור שהילד לא מוצא מהמשפחה שבה הוא נמצא, אלא לחכות לערעור.
דוד רותם: צריך להיות פסק דין סופי ומוחלט.
דוד רותם: לא יכול להיות שילד יטורטר הלוך וחזור.
בתיה ארטמן: בגלל זה יש את (ב).
בתיה ארטמן: אם החובה היא יורה ולא רשאי, אז חייבים לתת לבית המשפט אפשרות לעכב את ההחלטה שלו.
דוד רותם: אני רוצה שההחלטה תעוכב עד שיהיה פסק דין חלוט, דהיינו עבר הזמן לערעור או שהערעור נדחה.
דוד רותם: הילד זה דבר שהוא בועט, צועק אבל לא נייד.
זבולון אורלב: הגרסה שבית משפט רשאי מייתרת את (ב).
רונה שוז: נראה לי שהנוסח היה שבית משפט יורה ולא בית משפט רשאי.
רונה שוז: כאשר כתוב רשאי בית המשפט  חייב לבדוק את כל השיקולים, את טובת הילד, את התמונה המלאה.
רונה שוז: זה גורם עיכוב.
רונה שוז: יש מקרים שהסיבה שהילד לא הוחזר להורה הביולוגי הייתה בגלל עיכוב.
דוד רותם: מה טובתו של הילד?
רונה שוז: אם בית המשפט יכול להחליט מיד, אז יכול להיות שטובת הילד היא לחזור להורה הביולוגי.
רונה שוז: אם עוברת חצי שנה או שנה אולי טובתו היא להישאר.
רונה שוז: העניין הוא שלא יהיה עיכוב אלא מיד.
זבולון אורלב: מה אם הוא מחליט להחזיר אותו, ההורים המאמצים מגישים ערעור לבג"ץ ובג"ץ סבור שהוא לא צריך להיות אצל ההורה הביולוגי שלו?
זבולון אורלב: עוד הפעם הוא יחזור?
זבולון אורלב: תמתינו לפסק דין חלוט סופי.
תמי סלע: זה עניין כללי שעולה בהרבה הליכים, לא רק של ביטול הכרזה.
תמי סלע: בחזרה מהסכמה השיקולים מובאים בפני בית המשפט אם לעכב עד לפסק דין חלוט.
דוד רותם: אני לא רוצה להשאיר לשיקול דעת בית משפט.
דוד רותם: אני לא רוצה להעמיד את זה במצב שהילד הוא איזו שקית שעוברת מיד ליד.
רונה שוז: אתה צודק במקרה שיש לכאורה עילה להכריז עליו כבר אימוץ.
רונה שוז: אני מסכימה שצריך לחכות.
דוד רותם: בית המשפט אחרי 30 יום מחליט שצריך לבטל את ההכרזה והוא מחזיר את הילד לאבא.
דוד רותם: הולך היועץ המשפטי לממשלה ומגיש ערעור לבית המשפט העליון.
דוד רותם: עוברים עוד 30 יום ובית המשפט העליון אומר להחזיר את הילד.
רונה שוז: אם כתוב יורה, לא ברור על איזה בסיס הוא יכול להגיש ערעור.
רונה שוז: הוא רק יכול להגיש ערעור אם יש לו עילה להכריז על הילד כבר אימוץ.
דוד רותם: מכיוון שאני הולך להגביל את הזמנים שבתי המשפט יתנו את פסקי הדין שלהם, אז מקסימום במקום חודש זה יהיה חודשיים.
דוד רותם: אני לא אטלטל את הילד הלוך וחזור.
רונה שוז: חבר כנסת יצחק לוי חשב שצריכה להיות תקופה של חצי שנה.
דוד רותם: אני חושב אחרת מחבר הכנסת לוי.
דוד רותם: אני חושב שלגבי הזמנים שבית המשפט יחליט בהם תהיה  הגבלה.
דוד רותם: אני לא מטלטל את הילד הלוך וחזור, אלא אני אומר שכשיש פסק דין חלוט מתבצעת העברה.
דוד רותם: הזמן לערעור יהיה תוך 15 יום.
דוד רותם: בית המשפט ייתן את ההחלטה שלו תוך 30 יום.
תמי סלע: כרגע בסעיף הזה אין קציבה של מועדים להחלטת בית המשפט.
תמי סלע: פה זה החלטה על הכרזה.
תמי סלע: הסוגיה של העברת ילד או ביצוע החלטה של פסק דין חלוט רלוונטית לא רק לסעיף הזה.
תמי סלע: זה משהו שיכול להיות בעוד סעיפים.
דוד רותם: כשאני אגיע לשם אני אחליט.
דוד רותם: אם יש צורך אני אתקן.
דוד רותם: תתני לי רשימה איפה את חושבת שזה רלוונטי.
תמי סלע: נאמר שסעיף קטן (ב) מתייתר בגלל שיש שיקול דעת לבית משפט.
דוד רותם: הוא לא מתייתר.
דוד רותם: אנחנו נותנים לו אפשרות לעכב ביצוע, כותבים לו את העילות ומגבילים בזמן.
פרץ סגל: בדיונים של ועדת גרוס ההצעה הייתה להתייחס רק לסעיף 13(7).
פרץ סגל: פה מדובר בהורה שלא היה ידוע.
פרץ סגל: עכשיו הוא נמצא, לכן הוא מבקש לקבל את הילד אליו.
פרץ סגל: ההצעה של ועדת גרוס הייתה לקבוע מראש שבית המשפט יורה על החזרה אם נוכח ש-(7) לא מתקיים, זאת אומרת שההורה מסוגל לגדל אותו.
דוד רותם: (6) לא?
פרץ סגל: מדובר בהורה שלא ידע שהילד קיים.
דוד רותם: אם הוא לא ידע היה סירוב מוצדק.
דוד רותם: (6) מדבר על מקרה שהאבא ידע שיש ילד ולא רצה לקחת אותו.
ליאורה רבינוביץ: גם (4) ו-(5) מתקיימות.
דוד רותם: אנחנו נצמצם את זה לסעיפים הרלוונטיים.
תמי סלע: גם פה נביא נוסח.
ענבר שנהב: העברנו את עמדת הפורום של משפחה בעניין הייצוג של ההורה הביולוגי לקבוע שעו"ד שמתמחה בתחום יסביר לו את משמעות ההליך.
דוד רותם: מי ישלם את העו"ד הזה?
דוד רותם: אם לשכת עורכי הדין אומרת שהיא תדאג לעורכי דין שלא יגבו על זה כסף זה בסדר.
ענבר שנהב: אני לא לוקחת אחריות לעניין המימון.
ענבר שנהב: זה מהותי שלהורה הביולוגי יהיה כאן ייצוג.
ענבר שנהב: זה מקובל במדינות העולם.
דוד רותם: איפה זה מקובל:
ענבר שנהב: אני לא יודעת לענות על זה.
ענבר שנהב: אני יכולה להמציא את הבדיקה שעשינו.
ענבר שנהב: יש פה אינטרסים נוגדים לפקידי הסעד.
ענבר שנהב: זה לא שאנחנו לא סומכים על שיקול דעתם, אבל לפקידי הסעד יש לפעמים אינטרסים נוגדים.
ענבר שנהב: ההורה הביולוגי חייב לדעת את הזכויות שלו, חייב להבין מבחינה משפטית.
בתיה ארטמן: להורה הביולוגי יש עו"ד שבית המשפט ממנה לו.
ענבר שנהב: לא תמיד.
דוד רותם: אם הוא ירצה עו"ד, שישכור לו עו"ד.
ענבר שנהב: הפורום של משפחה חושב שזה צריך להיות בחוק.
ענבר שנהב: אם הוא ייקח הוא ייקח, אבל אם לא, אז מהסיוע המשפטי.
ענבר שנהב: יש פה בעיה של אינטרסים.
ענבר שנהב: מישהו שמתמחה בתחום הזה חייב להסביר להורה הביולוגי.
תמי סלע: ההצעה מוסיפה משפטן לצד פקיד הסעד כיוון שיש הרבה היבטים משפטיים.
תמי סלע: הוא אמור להיות עובד משרד הרווחה.
ענבר שנהב: הוא לא מייצג את האינטרס של ההורה המאמץ.
ענבר שנהב: זאת החלטה חורצת גורלות.
בתיה ארטמן: בשביל זה מוודאים שהוא נתן את זה מתוך ידיעה, מתוך רצון חופשי.
דוד רותם: אין שום ספק שהוא צריך להיות מיוצג.
דוד רותם: השאלה אם נכניס את זה לתקנות פרו בונו של לשכת עו"ד, או שנדאג למימון.
דוד רותם: מקובלת עלי הגישה של לשכת עו"ד.
דוד רותם: אנחנו נכניס את זה בתקנות.
ענבר שנהב: זה משהו שצריך לחשוב עם הסיוע המשפטי.
ענבר שנהב: כמובן שהם יגידו שהם לא מוכנים לקחת את זה על עצמם.
ענבר שנהב: זה תפקיד של המדינה לספק את הייצוג הזה.
דוד רותם: אם זה התפקיד של המדינה, אז למה אתם בפורום של עו"ד מתעסקים בזה?
דוד רותם: תנו למדינה לנהל את המדינה, תנהלו אתם את הלשכה.
ענבר שנהב: אנחנו חיכינו עד שזה יעלה מהם.
ענבר שנהב: כשזה לא עלה מהם, אנחנו הם אלה שמעלים את זה.
רונה שוז: אני חושבת שמדובר באינטרס של הילד שההורה יקבל ייעוץ לא רק כשהוא בא לחתום, אלא לפני זה.
רונה שוז: זה יפה מאוד שיש משפטן.
רונה שוז: חשוב שהוא יקבל ייעוץ עצמאי לפני המועד של קבלת ההסכמה.
תמי סלע: יש את סעיף 24 שמדבר על סמכות בית המשפט בדיון.
תמי סלע: אם מכניסים את סעיף 13(א), שלא היה קיים עד עכשיו, צריך להכניס בו תיקון קטן.
תמי סלע: יש היום סמכות לבית המשפט למנות עו"ד להורה שאינו מיוצג בדיון לפי סעיף 13, שזה החלטת בר אימוץ, ובערעור עליו.
תמי סלע: לא הייתה עד היום הסדרה של בקשה לביטול החלטת בר אימוץ, אלא זה היה חלק מהדיונים על הכרזת בר אימוץ.
תמי סלע: צריך להכניס גם פה את סעיף 13(א).
ליאורה רבינוביץ: אני חוזרת לסעיף 9. יש שם כפילות.
ליאורה רבינוביץ: כתוב שם פעמיים שמסבירים את האחריות המשפטית.
ליאורה רבינוביץ: זה צריך להיות רק המשפטן.
ליאורה רבינוביץ: ההסבר של (5) מיותר.
דוד רותם: אנחנו פותחים את הדיון בהצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 9) (ביטול חובת הפרסום ברשומות), התש"ע-2010.
שמרית גולן: המטרה של הצעת החוק הזאת היא להסדיר את העברת הפרסום של מה שמתפרסם היום במסגרת יומן הפטנטים לפורמט אלקטרוני שיתפרסם באתר האינטרנט של רשם הפטנטים.
שמרית גולן: בפועל המעבר הזה כבר נעשה לפני כמה שנים אבל קצת נפל בין הכיסאות.
שמרית גולן: לא היינו מודעים לגמרי לכך שזה לא תואם את הוראות החוק לגבי פרסום ברשומות.
דוד רותם: האם משרד המשפטים לא יודע מה אומר החוק והוא עושה פעולה שבעצם עשויה לסכן את כל הפטנטים שנרשמו מ-2007?
שמרית גולן: בזמן אמת התנהל דיון על זה.
שמרית גולן: הבנו רק בדיעבד שההסדרה נעשתה בחוזה רשם שלטעמנו לא מספק.
דוד רותם: לטעמנו נעשה הסדר לא חוקי.
דוד רותם: אתם תגידו את זה בסוף.
דוד רותם: אני לא מוכן שנחוקק ואתם תעשו מה שאתם רוצים.
דוד רותם: אתם המשכתם לגבות אגרת פרסום.
שמרית גולן: אנחנו מאמינים שהטעות הזאת נעשתה בתום לב, על בסיס חוות דעת משפטיות שהתבססו על עמדות סותרות.
שמרית גולן: כשגילינו שהדבר 	נעשה שלא לפי העמדה שלנו, מיד התחלנו בתהליך על-מנת לתקן את המצב.
שמרית גולן: ניסינו לעשות את התהליך כמה שיותר מהר.
שמרית גולן: העברנו את זה בצורה מזורזת מפטור לחובת הנחה.
שמרית גולן: בסופו של דבר זה התעכב.
שמרית גולן: התכוונו להעביר את זה במושב הקודם.
שמרית גולן: התכוונו לעשות את התחולה הרטרואקטיבית כדי שאנשים  לא יעמדו במצב שבו יהיו טענות לגבי תוקף הפטנט ותוקף הפרסום.
שמרית גולן: אנחנו לא במצב אידיאלי.
דוד רותם: ממתי אתם לא מפרסמים?
מאיר נועם: כל מה שנעשה נעשה בתום לב, ברצון ובכוונה טובה לקיים את הוראת המחוקק.
מאיר נועם: יכול להיות שיש פרשנויות שונות.
מאיר נועם: יש כאן עדים שיכולים להעיד על כך שהפסקנו לתת את השירות לצרכנים, כלומר לא קיימנו את החוק.
מאיר נועם: מרגע שאנחנו מקבלים פטנט והוא עובר בחינה הוא עדיין איננו פטנט.
מאיר נועם: יש 3 חודשים להתנגדות הציבור.
מאיר נועם: ההתנגדות היא לא מהיום שזה התקבל, אלא 3 חודשים מיום הפרסום ביומן הפטנטים והדגמים.
מאיר נועם: אם אני מגיע לפיגור של קרוב לשנה ובגלל שאין התנגדויות אני מפרסם את זה רק בעוד שנה, אני חוטא לתפקידי, אני חוטא לציבור שאני נאמן שלו.
מאיר נועם: אין כאן "אשמים" ו"לא אשמים".
מאיר נועם: זאת סוגיה כבדה.
מאיר נועם: הגעתי למצב שיש כאן גם שאלה של פרשנות.
מאיר נועם: בדיעבד התברר שלא קיבלו את הפרשנות שלי.
מאיר נועם: בתי משפט מקבלים את הפרשנות שלנו ומאשרים.
מאיר נועם: אנחנו מגיעים ישירות לבית המשפט כהחלטות שיפוטיות.
דוד רותם: כשיש פסק דין בערעור, אז או שמקבלים את הערעור או שלא מקבלים את הערעור.
דוד רותם: זה שבדרך כלל בתי משפט לא מקבלים את עמדתכם לא אומר עדיין כלום.
מאיר נועם: אני מסכים עם אדוני.
דוד רותם: ניסיתי בבית המשפט הכלכלי להכניס את הנושא של פטנטים כדי שתהיה התמחות.
דוד רותם: היו אצלי עו"ד שעוסקים בפטנטים.
דוד רותם: היה אצלי גם עד מומחה אחד שסיפר לי איך מתנהלים הדיונים.
דוד רותם: הוא סיפר לי שיש שופטים שבשעה הראשונה אתה רואה שהם בעסק, אבל אחרי שעה חצי הם מסתכלים על התקרה.
דוד רותם: זה שבתי המשפט מקבלים או לא מקבלים את הערעורים זה לא אומר כלום.
מאיר נועם: אין חולק.
מאיר נועם: הגעתי למצב מאוד קשה כיוון שלא נתתי שירות לציבור.
מאיר נועם: אני זה שצריך לתת פתרון יצירתי.
מאיר נועם: בדרך הרגילה זה יכול לקחת המון זמן.
מאיר נועם: בדקתי.
מאיר נועם: היו חילוקי דעות.
מאיר נועם: לא כולם הסכימו איתי.
מאיר נועם: המילה "נייר" לא נמצאת בכל הנושא.
מאיר נועם: יש את המילה "הדפסה".
מאיר נועם: הדפסה לא חייבת להיות נייר.
מאיר נועם: זה עניין של פרשנות.
דוד רותם: האם לא כתוב בחוק שיפרסם הרשם ברשומות?
מאיר נועם: רשומות זו גם פרשנות.
מאיר נועם: אני יודע מה זה רשומות.
מאיר נועם: השאלה אם זה חייב להיות מדפיס א' או מדפיס ב'.
מאיר נועם: אני מטעם המדינה מוציא את הפטנטים.
מאיר נועם: אני המקור שעורך ומסדר את זה, לא שום בית דפוס אחר.
מאיר נועם: אנחנו מגיעים לשאלה הטכנית אם זה צריך להיות בית דפוס בבעלות המדינה או בית דפוס אחר.
מאיר נועם: מי שכותב את הכל, עורך ומסדר זה רשם הפטנטים במדינת ישראל.
מאיר נועם: זאת שאלה של פרשנות.
מאיר נועם: בדיעבד לא הסכימו לגישה הזאת כי אמרו שלא רוצים לקחת סיכון.
מאיר נועם: אני הגעתי למצב שנאלצתי להגיע לפתרון יצירתי כמנהל מבחינת החקיקה כיוון שהפסקתי לתת שירות נאות לציבור.
מאיר נועם: לא יכולתי להסתכל בעיניים של נציגי ציבור שאמרו לי שכמעט שנה עברה ואין להם מה להגיד ללקוחות שלהם.
מאיר נועם: זה כל הסיפור וכל האמת.
דוד רותם: מה שעשית הרבה יותר גרוע מאשר לא לתת תשובות לציבור.
דוד רותם: אתה הטעית את הציבור.
דוד רותם: נניח יש פטנט שהוגש שאני רוצה להתנגד לו.
דוד רותם: אני כל שבוע הולך למדפיס הממשלתי ומחפש את הפטנט כדי שיתחילו 3 החודשים להתנגדות.
דוד רותם: אני לא יודע שמישהו בניגוד לחוק החליט לפרסם את זה באינטרנט.
דוד רותם: מה שיקרה עכשיו זה  שנצטרך פה בחוק לפתור את העניין הזה.
דוד רותם: אנשים לא יכלו להתנגד לפטנטים כי הם לא ראו את זה ביומן.
דוד רותם: אף אחד לא ידע שפרסמת את זה באיזה שהוא מקום אחר.
דוד רותם: זה שאתה רשם הפטנטים זה דבר חשוב מאוד.
דוד רותם: האם אני כיושב-ראש ועדת חוקה יכול להדפיס חוקים תחת הכותרת "רשומות"?
דוד רותם: לא כתוב בשום מקום שזה צריך להיות דפוס כזה או דפוס אחר.
מאיר נועם: לא היה דף ונייר.
מאיר נועם: כל אחד היה יכול להדפיס את זה באמצעות המדפיס הממשלתי.
מאיר נועם: זה לא שאנחנו עשינו את זה.
דוד רותם: בחוק לא מצאתי את המילים "המדפיס הממשלתי".
מאיר נועם: זה היה.
דוד רותם: היה כתוב שהוא יפרסם ברשומות.
עמיר פרץ: רשומות זה פרסום רשמי של המדינה.
עמיר פרץ: זה מורכב מכמה חלקים.
עמיר פרץ: יש את מערכת רשומות שהיא מחלקה במשרד המשפטים.
עמיר פרץ: ביומן הפטנטים מערכת הרשומות זה רשות הפטנטים.
עמיר פרץ: מי שעושה את ההבאה לדפוס, את העריכה, את הסידור ואת הבדיקה של החומר זה מערכת הרשומות לגבי ספר החוקים, קובץ התקנות וילקוט הפרסומים.
עמיר פרץ: מי שעושה את זה לגבי הרשומות זאת רשות הפטנטים.
דוד רותם: מה זה מעניין אותי מי עורך את זה?
דוד רותם: תראה לי את הפרסום שנקרא רשומות שבו הדבר הזה התפרסם,  או שתגיד לי שאתר האינטרנט שלך הוא חלק מרשומות.
עמיר פרץ: זאת הייתה השאלה שהוכרעה.
עמיר פרץ: הוחלט לא ללכת בדרך הזאת.
עמיר פרץ: הדרך שניסתה לקדם רשות הפטנטים היא להדפיס באתר האינטרנט תחת מערכת רשומות בלי להדפיס בנייר.
דוד רותם: האם רשם הפטנטים קיבל חוות דעת משפטית כתובה שהדבר הזה חוקי?
דוד רותם: האם אדוני קיבל חוות דעת כתובה מיועציו המשפטיים שאפשר לעשות את זה בדרך הזאת?
מאיר נועם: כשהיינו בקשר עם מחלקת ייעוץ וחקיקה התחלנו לעבוד, אבל אז נעצרנו.
דוד רותם: האם לפני שהתחלת קיבלת חוות דעת משפטית כתובה שהדבר הזה אפשרי?
מאיר נועם: התשובה היא לא.
מאיר נועם: כל מה שעשינו היה בגלוי ובפומבי.
מאיר נועם: אנחנו פרסמנו באתר שלנו, בתפוצה שלנו לכל מי שעובד איתנו ישירות, שזה תשעים ומשהו אחוזים שמגישים לנו דרך המשרדים.
מאיר נועם: הידיעה הייתה.
מאיר נועם: זה עבד מצוין בקרב הקהל.
דוד רותם: לטל בנד היה מאוד נוח שאני לא יודע על כך שהוא הגיש את הפטנט.
מאיר נועם: להוציא את הרשומות עלה הון תועפות.
מאיר נועם: בפועל היו מנויים כמה חברי כנסת בדימוס ולאף אחד זה  לא הגיע.
מאיר נועם: אנחנו סתם הדפסנו ספרים בסדרי גודל של מאות אלפי שקלים בחודש.
מאיר נועם: באופן ממשי אף אחד לא עיין בהם.
מאיר נועם: כולם עיינו בפרסומים שלנו, באתרים שלנו.
מאיר נועם: אני חושב שהייתי חייב לפתור בעיה אקוטית.
מאיר נועם: אם הייתי מנסה ללכת על המצב הבטוח ביותר מבחינתי, שזה הכי קל לעשות, אני חושב שהייתי היום בפיגור של שנה וחצי.
מאיר נועם: כולם היו אומרים שאני עובד נפלא.
דוד רותם: לא היו אומרים שאתה עובד נפלא, היו אומרים שאתה עובד לפי החוק.
דוד רותם: כל הסמכויות שלך הם מכוח החוק הזה, לא משום כוח אחר.
דוד רותם: לא מכוח זה שאתה מנהל טוב, לא מכוח זה שאתה צריך לתת שירות לציבור.
דוד רותם: יש חוק.
דוד רותם: אני רואה כדבר חמור מאוד שפקיד מדינה, שעושה לפעמים גם תפקידים מעין שיפוטיים,  מצפצף על החוק.
דוד רותם: אילו היית מקבל חוות דעת משפטית, מילא, ואילו היית פונה למשרד המשפטים ושואל אותם אם אתה יכול לנקוט בדרך הזאת יכולתי להבין, אבל מה שאתה עשית זה דבר שבלשון המעטה נקרא צפצוף על החוק.
דוד רותם: לפי השיטה שלך אם אני צריך להגיע לתל-אביב כי יש לי שם ישיבה חשובה והתעוררתי מאוחר, אני אהיה רשאי לנסוע 120 קילומטר לשעה.
דוד רותם: זה בדיוק מה שעשית.
מאיר נועם: הדבר האחרון שאני עושה זה לצפצף על החוק.
מאיר נועם: קיבלתי את הביטוי הזה בצורה מאוד קשה.
מאיר נועם: אני בעוד חודשיים לא אהיה בתפקידי יותר.
מאיר נועם: אני חושב שזה עניין של פרשנות.
מאיר נועם: אדוני לא קיבל את הפרשנות שלי.
מאיר נועם: כדי לצפצף צריכה להיות לך כוונה.
מאיר נועם: לא הייתה פה שום כוונה.
מאיר נועם: אני פעלתי בתום לב מוחלט.
מאיר נועם: האמנתי שאני מקיים את החוק בפרשנות מסוימת.
מאיר נועם: לעולם לא אעשה דברים נגד החוק, לעולם לא אצפצף על החוק.
דוד רותם: נדמה לי שבפסק דין הורוביץ אמר בית המשפט העליון שכדי שאדם יפעל בתום לב הוא צריך לקבל ייעוץ משפטי נכון, זאת אומרת ייעוץ משפטי מאדם שיודע.
דוד רותם: רציתי לשאול את המדפיס הממשלתי למה זה מתעכב אצלו.
רמי חדד: אנחנו החלטנו יחד עם משרד המשפטים להגיע לתהליך מסודר בכל נושא יומני מסחר, מה שקרוי רשומות.
רמי חדד: אנחנו היינו מקבלים חומר ממשרד המשפטים, מעבדים אותו ומכינים אותו להבאה לדפוס.
רמי חדד: החומר היה עובר תהליכים של עיבוד והגהות על-מנת לקבל את האישורים הסופיים להדפסה.
רמי חדד: אנחנו מבחינתנו היינו הגורם האחרון שהיה מעכב את העבודות.
רמי חדד: כשהיה אישור לעניין ההדפסה החומר היה נכנס לדפוס והיינו מדפיסים את החוברות.
רמי חדד: אני לא רואה איזו שהיא סיבה מיוחדת לראות עיכוב בתוך התהליך.
רמי חדד: אנחנו מקבלים את כל האישורים בזמן.
רמי חדד: אנחנו עובדים לפי לוחות זמנים שלפיהם אנחנו אמורים לספק את החוברות לאורך כל השנה.
רמי חדד: אנחנו החלטנו לסדר את כל החומר, לצרוב את הכל על דיסק ולשלוח אותו כחומר גלם למשרד.
דוד רותם: האם למשרד המשפטים או לרשם הפטנטים?
יצחק גורדון: לרשות הפטנטים.
יצחק גורדון: הליך הכללי של רשומות, של ספרי חוקים, של הצעות חוק  זה הליך אחר.
רמי חדד: עשינו איזו שהיא בדיקה מסוימת מול החבר'ה של משרד המשפטים.
רמי חדד: הועלה בפנינו הצורך להדפיס 5 עותקים מכל סוג של חוברת.
רמי חדד: בשלב הזה המדפיס הממשלתי מדפיס 5 עותקים, מוסר את זה למשרד ופה יורדת ההתעסקות שלנו עם כל החומר.
דוד רותם: האם אתם מדפיסים היום 5 עותקים?
רמי חדד: אנחנו מדפיסים היום 5 עותקים.
דוד רותם: כמה משלם לכם רשם הפטנטים כל שנה?
רמי חדד: אנחנו מדברים על שנת 2007,2008.
רמי חדד: מדובר בכ-70 שקלים לחוברת.
דוד רותם: כמה הם שילמו לכם בימים הטובים כשהדפסתם הרבה חוברות?
רמי חדד: בשנה זה יצא כ-100 אלף שקל.
דוד רותם: אדוני הרשם, כמה אתה גובה אגרות פרסום בשנה?
יוחנן מזרחי: בין 2.5 ל-3 מיליון שקלים בממוצע.
דוד רותם: האם אתם מבינים שאם נאשר את החוק הזה כמו שאתם רוצים אתם תצטרכו להחזיר את הכסף?
מאיר נועם: אדוני היושב-ראש, רוב העבודה שנעשית היום לגבי הפרסום נעשית אצלנו.
מאיר נועם: ההחלטה מה יפורסם והסידור נעשה הכל על ידי עובדים שלנו, לא במדפיס.
דוד רותם: מה זה שייך לעניין?
מאיר נועם: זה שייך לגבי האגרה שאנחנו גובים עבור הפרסום.
מאיר נועם: אנחנו מכינים את הפרסום בעצמנו.
דוד רותם: אני מניח שאתה גם גובה אגרה עבור הגשה לפטנט.
דוד רותם: אגרת הפרסום זאת אגרה עבור הפרסום, לא עבור העובדים שלך.
מאיר נועם: יש אגרת הגשה לפטנט.
מאיר נועם: כשאדם משלם את האגרה, שהיא בין הנמוכות בעולם, זה כולל את הכל, פרט לפרסום.
מאיר נועם: זה כולל את הבחינה שתהיה בעתיד, שיושב מהנדס ועושה חיפוש.
מאיר נועם: יש מדינות שאתה משלם לחוד לחיפוש ומדינות שבהן משלמים לחוד לבחינה.
מאיר נועם: יש לנו אנשים שהתפקיד שלהם הוא להכין את הפרסום.
מאיר נועם: זה לא איזה משהו שנכנס לסל והכל מעורבב.
דוד רותם: מה עמדת  משרד המשפטים בעניין הזה?
שמרית גולן: אנחנו מקבלים את העמדה שפרסום כולל לא רק את ההדפסה אלא גם את הכנות הפרסום.
שמרית גולן: אנחנו מוכנים להעמיד את גובה אגרת הפרסום לבחינה מחודשת על ידי ועדת האגרות.
שמרית גולן: רשות הפטנטים תציג את הנתונים לגבי העלויות שכרוכות בהכנת הפרסום.
דוד רותם: מה ההבדל בין אגרה, מס וארנונה?
דוד רותם: זה נורא קל לבוא אלי ולבקש ממני לאשר אגרות ואת השירות לא לתת.
דוד רותם: כמה חוברות חסכתם ב-3 השנים האחרונות?
דוד רותם: לפחות את זה אתם חייבים להחזיר.
שמרית גולן: בחנו במשרד את השאלה של אגרה לעומת תשלום.
שמרית גולן: לגבי חלק מהפרסומים נאמר שהם על חשבון המבקש, מה שהופך את העניין ליותר בעייתי.
שמרית גולן: אם זה לא משקף אחד לאחד את העלות זאת בעיה.
שמרית גולן: בפועל הייתה התעלמות מהמילים "על חשבון המבקש" והאגרה הזאת נקבעה מתוקף סמכותו של השר לקבוע אגרות.
שמרית גולן: אנחנו מסכימים שאם יש שינויים בעלויות הפרסום בעקבות הפסקת ההדפסה אפשר יהיה לבחון מחדש את גובה אגרת הפרסום.
דוד רותם: פעם היה צריך לפרסם הגשת בקשה לצו ירושה.
שמרית גולן: ביומן יש פרסומים שנעשים כביכול על חשבון המבקש ופרסומים אחרים שהם מתוקף אגרה.
שמרית גולן: מהבירורים שעשיתי במשרד הבנתי שהאגרה לא חייבת לשקף אחד לאחד את העלות, אלא אפשר לשקול שם כל מיני שיקולים של פיזור העלות.
שמרית גולן: צריך לזכור שלא כל חודש יש את אותה כמות בקשות והודעות, אבל היומן עדיין מתפרסם.
שמרית גולן: יכול להיות שיש לו את אותה עלות גם אם אדם אחד הגיש בקשה אחת פחות.
דוד רותם: אין שום ספק, בתנאי שיש איזו שהיא עלות שנקראת יומן.
דוד רותם: אם אין את העלות כי הפסקת להוציא את היומן.
שמרית גולן: יש עלות.
שמרית גולן: הפירוט שמתפרסם במסגרת הבקשות האלו הוא פירוט טכני שנדרשים אנשי מקצוע לעבור עליו כדי לוודא שהוא נכון.
שמרית גולן: מדובר בשרטוטים בכימיה, שרטוטים במכאניקה.
שמרית גולן: נדרשת עבודה.
שמרית גולן: אנחנו מסכימים שצריך להציג נתונים חדשים לגבי העלות של הכנת הפרסום.
שמרית גולן: את עלות ההדפסה אפשר לקזז מאגרת הפרסום.
שמרית גולן: אין לנו שום בעיה להציג את זה לבחינה מחודשת של ועדת האגרות, לפי נתונים שיתקבלו מרשות הפטנטים.
אילן נווה: אנחנו הכנו מסמך שעוסק בסוגיה רחבה יותר של פרסום ברשומות באופן כללי, לא רק בנושא של פטנטים.
אילן נווה: הממצאים המרכזיים שלנו היו ששיטות פרסום ברחבי העולם של עיתון רשמי נחלקות ל-3 – פרסום בעותק קשיח, פרסום בעותק אלקטרוני ופרסום משולב ש-2 פרסומים מחייבים.
אילן נווה: בשונה מישראל, המידע שנכלל בתוך הפרסומים הרשמיים הוא בדרך כלל יותר מגוון ונחלק למספר שונה של עיתונים רשמיים.
אילן נווה: האחרים נחלקים לפי הגופים השונים או המידע השונה שנחלק על ידי משרד המשפטים או משרד שעוסק בהפצת מידע לציבור.
אילן נווה: במקרה של קניין רוחני מדובר במשרד המשפטים או במשרד ספציפי שעוסק בקניין רוחני.
אילן נווה: לפעמים הפרסום של מאגר מידע ועותק קשיח נעשה באמצעות גוף שלישי - חברות פרטיות.
אילן נווה: מבחינת האמינות והאותנטיות של פרסומים אלקטרוניים.
אילן נווה: פרסום אלקטרוני מאובטח בכמה שיטות.
אילן נווה: בחלק מהמקרים מדובר בשיטות טכניות של חתימות אלקטרוניות כדי למנוע מצב של זיופים.
אילן נווה: במקרים אחרים מדובר בשרשרת אמון כך שרק אנשים מורשים עוסקים במידע הזה עד שהוא מגיע לפרסום באתר האינטרנט.
אילן נווה: מבחינת צורת האחסון או העברת המידע עצמו, במקרים של מאגרים אלקטרוניים - במקרה הספציפי הזה אנחנו מדברים בעיתונים שעוסקים בפטנטים – יש לנו שתי שיטות מרכזיות.
אילן נווה: שיטה אחת מדברת על פרסום של עיתון רשמי של פטנטים.
אילן נווה: את העותק האלקטרוני אפשר לחפש לפי שנה, חודש, מספר גיליון.
אילן נווה: במקרים אחרים מדובר במנוע חיפוש שמאפשר לפי קטגוריות שונות לחפש מידע, סוג פטנט ומילות חיפוש שונות.