GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארז קמיניץ: צריך החלטת ממשלה בשביל הפעלה של ועדת השגות?
סיגל קוגוט: לא בטוח שאתה צריך החלטת ממשלה.
ארז קמיניץ: בוודאי שצריך.
ארז קמיניץ: יש פה חוק שמייצר איזה גוף שלא כל-כך ברור איזה משרד אחראי על הפעלתו המנהלית.
ארז קמיניץ: בדרך-כלל כותבים את זה בחוק.
סיגל קוגוט: בדרך כלל כותבים איזה שר ממונה על ביצוע.
סיגל קוגוט: אתה רוצה שנכתוב פה איזה שר ממונה על ביצועו?
סיגל קוגוט: הרי תקנות אף אחד לא יתקין פה.
ארז קמיניץ: אפשר לקבוע מי ממנה את ועדת ההשגות.
סיגל קוגוט: בסדר, נכתוב מי ממנה, אבל לפי איזו הצעה?
ארז קמיניץ: לפי הצעות של השרים האחרים.
סיגל קוגוט: מאה אחוז.
אורי זליגמן: אז רק במשרד החקלאות צריך הצעת שר החקלאות ועובד רשות מקרקעי ישראל זה מנהל המנהל.
סיגל קוגוט: זה  בסדר, הצעות השרים.
סיגל קוגוט: אז מי הממנה?
ארז קמיניץ: שר הבינוי והשיכון.
סיגל קוגוט: ועדת ההשגות לפי ההצעות של האחרים.
שי חרמש: את מי ימנה שר השיכון?
ארז קמיניץ: את כל חברי הוועדה לפי הצעות של כל השרים.
שי חרמש: יש לו שיקול דעת?
ארז קמיניץ: כמעט ולא, זה מינימאלי לחלוטין.
אורי זליגמן: אנחנו מדברים על פקודת – מי שאחראי עליה הוא שר התמ"ת.
דוד רותם: זה צריך להיות שר התמ"ת.
דוד רותם: את הוועדה ימנה שר התמ"ת.
ארז קמיניץ: לא כל-כך אכפת לי הממנה, שהרי ממילא כולם זה בהצעות של השרים הרלוונטיים, כפי שנקבעו והם יתקבלו.
ארז קמיניץ: זה לא העניין.
ארז קמיניץ: הנקודה היא שאלת ההפעלה המנהלית של הוועדה.
ארז קמיניץ: איפה היא מתכנסת?
ארז קמיניץ: מי נותן לה את השירות המשרדי?
ארז קמיניץ: שהן שאלות יחסית מינוריות.
ארז קמיניץ: עד היום זה נעשה במנהל ואני מציע לא לשנות את זה.
ארז קמיניץ: אין פה היבט שליטתי.
שי חרמש: אני חושש שאם הסמכות לא נתונה בצורה מוחלטת לכל אחד מהמשרדים, נימצא במצב של מינוי דירקטוריונים בחברות הציבוריות.
שי חרמש: ישנן חברות ציבוריות ששר לא מסכים עם שר אז אין דירקטוריון.
ארז קמיניץ: זה לא שאני נותן לשר הבינוי והשיכון סמכות למנות מעצמו.
ארז קמיניץ: אני רק אומר שהוא צריך למנות "לפי הצעת".
ארז קמיניץ: במקרה הכי גרוע הוא פשוט לא ממנה.
שי חרמש: תודה רבה.
ארז קמיניץ: אני לא מאמין שזה יקרה.
ארז קמיניץ: אפשר למצוא מנגנון אחר.
שי חרמש: איך היום דירקטוריונים שלמים עומדים ריקים כי שני שרים מסרבים לחתום על המינוי?
ארז קמיניץ: זה משהו אחר.
סיגל קוגוט: כי המינוי הוא של שניהם.
דוד רותם: פה, לפי ההצעה, צריך אחד.
שי חרמש: אתה שקט?
ארז קמיניץ: עוד משהו אחד בנוגע לנהלים.
ארז קמיניץ: יש פה סעיף של ועדת השגות עם נהליה.
ארז קמיניץ: אנחנו מציעים שוועדת ההשגות תקבע את נהליה בעצמה ושהדברים יפורסמו באתר האינטרנט של שני המשרדים.
שי חרמש: אני רוצה לחזור ל-5(5).
שי חרמש: כתוב פה "על סמך חוות דעת מקצועית" ואני רוצה להוסיף "של מכון מוסמך".
חנא סוייד: נרשמה השגה לגבי הצורך בפרסום החלטות ועדת ההשגות?
שי חרמש: אין צנעת הפרט?
דוד רותם: אני הגשתי השגה ואני רוצה שיפרסמו?
דוד רותם: לא רק שלא קיבלת אותי אתה גם תספר שאני דפוק, גזען ופשיסט?
דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף 6ג.
דוד רותם: מקריא:     	"6ג.
דוד רותם: (א)	ועדת קבלה רשאית לסרב לקבל מועמד ליישוב הקהילתי בהתבסס על אחד או יותר משיקולים אלה בלבד:     		(1)	המועמד הוא קטין; 		(2)	המועמד נעדר יכולת כלכלית להקים בית ביישוב הקהילתי בתוך פרק זמן הקבוע בהסכם הקצאת המקרקעין; 		(3)	אין למועמד כוונה לקבוע את מרכז חייו ביישוב הקהילתי; 		(4)	המועמד אינו מתאים לחיי חברה בקהילה; החלטת ועדת קבלה לסרב לקבל מועמד בשל שיקול זה, תהיה על סמך חוות דעת מקצועית; 		(5)	חוסר התאמה של המועמד למרקם החברתי-תרבותי של היישוב, שיש יסוד להניח כי יהיה בו כדי לפגוע במרקם זה;"
אחמד טיבי: לפי זה, איך יתקבל אהוד ברק?
אחמד טיבי: הוא לא יתקבל לאף ישוב.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, התחלת לדאוג אהוד ברק?
דוד רותם: איזה מסכן אהוד ברק.
דוד רותם: עד עכשיו חשבתי שיש לו בעיות, עכשיו אני מתחיל לרחם עליו.
דוד רותם: מקריא:         		"(6)	מאפיינים ייחודיים של היישוב הקהילתי או תנאי קבלה הקבועים בתקנות האגודה, אם ישנם כאלה, ובלבד שקיבלו את אישור הרשם.
דוד רותם: (ב)	בשוקלה את השיקולים האמורים בסעיף קטן (א), תיתן ועדת הקבלה את דעתה לגודל היישוב, לוותקו, לחוסנו ולאופי האוכלוסייה בו.
דוד רותם: "      		(ג)	ועדת הקבלה לא תסרב לקבל מועמד רק מטעמי גזע, דת, מין, לאום או מוגבלות.
דוד רותם: סליחה, חבר הכנסת טלב אלסאנע ביקש לפניך.
טלב אלסאנע: לגבי הסעיפים הראשונים.
טלב אלסאנע: אני רוצה לציין שיש שתי הצעות חוק.
דוד רותם: שתי ההצעות אוחדו.
דוד רותם: אתה רוצה להתנגד רק להצעת החוק שלי?
טלב אלסאנע: קדימה הופכת להיות בשירות ישראל ביתנו.
דוד רותם: חברים יקרים, ישראל ביתנו לא באולם הזה.
דוד רותם: מי שרוצה, אחר-כך יש לי שעות קבלה בחדר שלי, תתייצבו כולכם.
דוד רותם: עכשיו חבר הכנסת טלב אלסאנע מנמק הסתייגות.
אחמד טיבי: מיטב החוקים שלכם הוקדמו על-ידי קדימה.
דוד רותם: עכשיו חבר הכנסת טלב אלסאנע מנמק הסתייגויות.
טלב אלסאנע: אני רוצה לציין את העובדה שמדהים אותי שדווקא קדימה נותן גיבוי להצעת החוק.
דוד רותם: חבר הכנסת טלב אלסאנע, יש לך הסתייגות או שאתה רק רוצה לדבר?
טלב אלסאנע: לא, זה לגופו של עניין, זה מאוד ענייני.
דוד רותם: אם אתה רוצה, אני מוכן לתת לאחרים קודם לדבר ואז הם יסתייגו ואתה אחר-כך תדבר.
טלב אלסאנע: סעיף 4 :המועמד אינו מתאים לחיי חברה בקהילה, החלטת ועדת הקבלה לסרב למועמד בשל שיקול זה תהיה על-סמך חוות דעת מקצועית".
טלב אלסאנע: מה זאת אומרת המועמד אינו מתאים לחיי החברה בקהילה?
דוד רותם: סוציומט.
טלב אלסאנע: איך יקבע?
טלב אלסאנע: על פי גובה?
טלב אלסאנע: צבע העיניים?
טלב אלסאנע: המושג הזה כל-כך מעורפל עד שהרבה אנשים לא מתאימים, לא נראים לי.
דוד רותם: כתוב חוות דעת מקצועית.
אחמד טיבי: מי קובע חוות דעת מקצועית?
אחמד טיבי: איזה מקצוע זה?
דוד רותם: זה יכול להיות קודם כל גינקולוג.
שי חרמש: לדעתי זה עורכי דין כי אתם מבינים בכל.
דוד רותם: עובדה שאתה אמרת משהו על אהוד ברק כי אתה מבין גדול.
דוד רותם: אז אני אומר שגינקולוגים הם בעסק.
אחמד טיבי: עכשיו ברצינות.
אחמד טיבי: מי באופן מקצועי יקבע אם הוא מתאים?
דוד רותם: אלה יכולים להיות פסיכולוגים.
דוד רותם: יש בעלי מקצוע שהם אלה שמתאימים לקבוע אם אדם יכול לחיות חיי חברה בקהילה.
אחמד טיבי: בקהילה הזאת או בקהילה באופן כללי?
דוד רותם: בקהילה הזאת.
דוד רותם: נניח שמדובר בקהילה של חסידי ברסלב ותבוא לשם חברת פרלמנט איטלקית שמקבלת אזרחית ישראלית והיא רוצה לגור שם.
דוד רותם: יגידו לה: גברת, את לא מתאימה לחיי הקהילה בחברה הזאת, מה אפשר לעשות.
טלב אלסאנע: במקרה שלך, כולנו מסכימים שהיא לא מתאימה.
חיים אורון: אדוני היושב ראש, מה שדיברת עכשיו זה 5.
דוד רותם: הוא דיבר על 4.
טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על 4.
חיים אורון: נתווכח על 5 בנפרד.
טלב אלסאנע: אני מדבר על סעיף 4 שמדבר על "המועמד אינו מתאים לחיי החברה בקהילה".
דוד רותם: האדם הוא סוציומט, הוא לא מתאים לחיי הקהילה.
טלב אלסאנע: מה זאת אומרת לא מתאים?
טלב אלסאנע: איך לא מתאים?
טלב אלסאנע: כל המושג הזה כל-כך לא ברור.
טלב אלסאנע: בהמשך כתוב חוות דעת מקצועית.
טלב אלסאנע: כל אחד שרוצה להגיע, תשלח אותו לבדיקה לפסיכיאטר או לפסיכולוגים?
אחמד טיבי: כמציע החוק זה חשוב מה שאתה אומר.
אחמד טיבי: כל מועמד יעבור בדיקה פסיכיאטרית?
שי חרמש: לא אמרתי את זה, גם לא גינקולוגית.
שי חרמש: לא אמרתי את זה.
טלב אלסאנע: אם היו מיישמים את הסעיף הזה, הרבה חברי כנסת לא היו נבחרים לכנסת.
שי חרמש: תחליף את העם.
דוד רותם: במסדרון שלנו יש כמה כאלה.
טלב אלסאנע: לדעתי, אם כבר להתחיל ליישם אותו על הכנסת כי השלכות של חקיקת חוקים על-ידי אנשים כאלה, יש לה השלכות מאוד מסוכנות מאשר להתיישב או להתגורר בישוב כזה או אחר.
דוד רותם: אני מסכים איתך ולכן מה אתה מציע?
טלב אלסאנע: הסעיף הזה של חוות דעת מקצועיות, לדעתי צריך להסתפק בזה שהמועמד מצהיר שהוא מקבל על עצמו – זאת אומרת, לא צריך חוות דעת מקצועית.
טלב אלסאנע: הרי המועמד מגיש בקשה להצטרף לישוב.
טלב אלסאנע: כל אחד שרוצה לגור רוצה איכות חיים ולגור בסביבה מסוימת, הוא רוצה הם ליהנות ולכן הוא יודע מה המאפיינים של אותו ישוב.
טלב אלסאנע: די בזה שהוא מצהיר שהוא מודע והוא מקבל והוא מתחייב להשתלב.
טלב אלסאנע: מה זה חוות דעת מקצועית?
דוד רותם: נא לרשום את ההסתייגות.
דוד רותם: ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע היא למחוק את סעיף 4 ולכתוב שהמועמד הצהיר שהוא מתאים ומקבל על עצמו - - -
סיגל קוגוט: זה ב-6, יש הסתייגויות כאלה.
טלב אלסאנע: אני מדבר על סעיף 4, למחוק "חוות דעת מקצועית" ובהמשך שהוא מקבל על עצמו.
דוד רותם: חבר הכנסת, אני מבקש שתקשיבו כי אני חושב שאני הולך לתמוך בהסתייגות הזאת.
דוד רותם: בסעיף 4 אתה מבקש למחוק "תהיה על-סמך חוות דעת מקצועית".
סיגל קוגוט: זאת אומרת שאפשר יהיה לפסול אותו - - -
טלב אלסאנע: לא. התנאי האחד ויחיד שנדרש ממנו, שהוא יצהיר.
טלב אלסאנע: ברגע שהוא יצהיר, הוא מתקבל.
דוד רותם: שים לב חבר הכנסת טיבי, אני מזהיר אותך כי חבר סיעתך מתחיל להצטרף להצעות החוק להצהרת אמונים.
טלב אלסאנע: הוא מצהיר שהוא מקבל ומודע והוא מקבל על עצמו את התנאים באותו ישוב, ללא צורך בסעיף הקיים.
טלב אלסאנע: בהמשך, לגבי סעיף 5 - - -
ישראל חסון: טלב, אתה מתחיל להסתבך.
טלב אלסאנע: אם אני רוצה לגור בישוב, אני מקבל על עצמי את הנורמות החברתיות הקיימות.
טלב אלסאנע: לגבי סעיף 5, לדעתי זה סעיף סינון מובהק.
טלב אלסאנע: הסעיף הזה יוצר את האפליה הכי קשה ולכן אני חושב שצריך למחוק את הסעיף לחלוטין.
טלב אלסאנע: לגבי הסעיף של האפליה להוסיף בנוסף לאפליה על רקע מטעמי גזע, דת, מין, לאום או דעה פוליטית או שייכות דתית.
שי חרמש: כתוב דתית.
טלב אלסאנע: אנחנו יודעים שאפילו התושבים היהודים מפלים בין ספרדים לאשכנזים בעמנואל ובמקומות אחרים.
שי חרמש: זה לא דת ולא גזע.
טלב אלסאנע: לכן צריך למחוק כל סוג של אפליה ורקע תרבותי.
דב חנין: אדוני היושב ראש, אני מבקש את סבלנותך והקשבתך לבעיה שלדעתי היא מאוד חמורה בחוק הזה ונמצאת דווקא בסעיף שלכאורה מטרתו דווקא חיובית וזה סעיף איסור האפליה.
דב חנין: לשונה של ההצעה כפי שהיא כרגע אומרת:  "ועדת קבלה לא תסרב לקבל מועמד רק מטעמי גזע, דת, מין לאום או מוגבלות.
דב חנין: הסעיף הזה בעצם הוא סעיף שמתיר אפליה.
דב חנין: הוא אומר שאפליה מותרת אם היא לא שיקול הבלעדי.
דב חנין: רק מטעמי גזע, דת, מין לאום ומוגבלות אסור לקבל החלטת סירוב.
דב חנין: גם מטעמי גזע, דת, מין, לאום או מוגבלות מותר לסרב.
דב חנין: אני חושב שזה סעיף חמור.
דב חנין: זאת הפעם הראשונה, למיטב זכרוני, בחקיקה הישראלית הכתובה – יושב מולי נציג משרד המשפטים שיתקן אותי.
דב חנין: באופן מפורש הסעיף מטיל אפליה לאומית.
דב חנין: אני חושב שזה אחד הסעיפים החמורים בהיסטוריה.
דוד רותם: אדוני מבקש למחוק את המילה "רק"?
דב חנין: אני מבקש למחוק את המילה "רק".
דוד רותם: המילה "רק" נמחקה.
דוד רותם: כבר לא צריך הסתייגות, המילה נמחקה.
דב חנין: אני מודה לאדוני.
דב חנין: אני מציע להוסיף בסוף הסעיף הזה גם את הטעמים הנוספים: מעמד אישי, הורות, נטייה מינית, ארץ מוצא, זה בהיבט העדתי, השקפה או השתייכות מפלגתית או פוליטית.
דב חנין: זה לעניין סעיף קטן - - -
דוד רותם: ואם פספסת פה משהו, אז מטעמיו מותר יהיה?
דוד רותם: כאשר אתה נותן רשימה של 20 נוסעים ושכחת אחד, גמרת את הסיפור.
דב חנין: אדוני, אני רגוע.
דב חנין: אם הסעיף הזה תורד המילה "רק" ויוספו הפרמטרים האלה, הסעיף הזה ישיג בצורה יותר טובה את מטרתו.
דב חנין: הסתייגויות נוספות, אני הולך מהסוף להתחלה.
דב חנין: בסעיף קטן 6ג(א)(6), אני מציע למחוק את הסעיף.
דב חנין: למחוק את סעיף קטן 6. לחילופין "אם ישנם כאלה ובלבד שקיבלו את אישור בית המשפט המחוזי".
דב חנין: לא אישור הרשם, אישור בית המשפט המחוזי.
דב חנין: אני מתקדם אחורה.
דוד רותם: אם הנשיאה בייניש תשמע שקיבלתי את ההסתייגות הזאת, היא פשוט תשים את ראשה על הגרדום.
דוד רותם: בתי המשפט עמוסים מעל ומעבר.
דב חנין: אם הם עמוסים, אולי הם לא יתפנו לאשר את הסעיף הזה.
דוד רותם: כמו כל החוזים האחידים.
דוד רותם: יגישו ויגישו ויגישו ולבית המשפט לא יהיה מה לעשות אלא רק להתעסק בנושא הזה.
דב חנין: אדוני, אני חושב שתנאים כאלה הם לא פחותים בחשיבותם מאשר חוזים אחידים.
דוד רותם: הרשם הוא - - -
דב חנין: הרשם לא מספק אותי.
דב חנין: אין לי אמון ברשם, אני לא חושב שהרשם הוא הסמכות.
דב חנין: אני חושב שהמבנה המשפטי של מדינת ישראל קבע מנגנונים למי צריך לאשר דברים מהסוג הזה.
דב חנין: המנגנון הוא בתי משפט, עם כל העומס שיש להם.
דב חנין: יאשר אדוני עוד תקנים לבית משפט ותיפתר בעיית העומס.
דב חנין: אני עומד על-כך שהאישור לא יינתן על-ידי הרשם אלא על-ידי בית המשפט המחוזי.
דוד רותם: ההסתייגות תירשם.
דב חנין: אני מתקדם הלאה.
דב חנין: סעיף קטן 5, אדוני, אני מציע למחוק אותו ולחילופין אני מבקש שיוספו בסוף המילים "החלטה כאמור תהיה פה אחד".
יצחק וקנין: זה דבר שהוא בלתי אפשרי.
דב חנין: 5 אנשים פה אחד.
יצחק וקנין: אפילו בבית המשפט שאתה - - -
דוד רותם: אדוני הוא עכשיו ממלא מקום יושב ראש הכנסת ונשיא המדינה.
דב חנין: לכבוד הוא לנו.
דב חנין: ביקשתי למחוק את סעיף קטן 5. לחילופין, להוסיף שהחלטה בסעיף האמור תהיה פה אחד.
דב חנין: אני מבקש למחוק את סעיף קטן 4. לחילופין, שההחלטה לא לקבל מטעמים של התאמה לחיי חברה גם היא תהיה פה אחד.
דב חנין: אני אנמק במשפט את שתי התוספות האלה שאני מציע לחילופין בסעיפים קטנים 4 ו-5.
דב חנין: אם מדובר במקרה כל-כך מובהק של אדם שלא מסוגל להתאים לחיי חברה או שהוא לא מתאים למרקם החברתי תרבותי, לפחות כולם צריכים להסכים על זה שהוא כל-כך לא מותאם.
דב חנין: אם יש ספק בשאלת התאמתו החברתית, הספק הזה צריך לפעול לקולה.
דוד רותם: רק תרשמי שההסתייגות הזאת סותרת את ההסתייגות של חבר הכנסת טלב אלסאנע.
דב חנין: אני מבקש לקבוע שבפתיח של הסעיף ,שוועדת קבלה בישוב שיש בו 50 בתי אב ולחילופין 100 בתי א – אם לא יתקבל 50 אז 100 בתי אב - רשאית לסרב לקבל מועמד מהטעמים שיפורטו בהמשך.
ארז קמיניץ: לגבי פסקה 6, המונח "תנאי קבלה" לא כל-כך ברור מאין הוא הגיע אבל בכל מקרה, תנאי קבלה צריכים להיות נוגעים למאפיינים המיוחדים.
ארז קמיניץ: אנחנו עוסקים בפסקה של מאפיינים מיוחדים.
ארז קמיניץ: לכן לא כל-כך ברור לי הקישור לתנאי הקבלה בתקנון.
ארז קמיניץ: אם אנחנו מתוך פרופוזיציה שהרשם אמור לאשר את המאפיינים המיוחדים, כך אני מבין את הדברים, אז מה לי שאלה מאפיינים מיוחדים שקבועים בתקנון ומה לי שאינם קבועים בתקנון?
ארז קמיניץ: אם אנחנו נוגעים גם בתנאי קבלה אחרים - - -
דוד רותם: שני דברים: מאפיינים ייחודיים ותנאי וקבלה.
ארז קמיניץ: אבל מה זה תנאי הקבלה?
ארז קמיניץ: תנאי הקבלה צריכים להיות קשורים למאפיינים המיוחדים, זה לא סתם תנאי קבלה.
סיגל קוגוט: שאלנו את הרשם באמת, האם הוא מאשר מאפיינים ייחודיים והוא אמר שכן.
סיגל קוגוט: אנחנו באמת רוצים לוודא את זה.
ארז קמיניץ: לא ברור לי מדוע נכנסו לפה תנאי הקבלה.
ארז קמיניץ: אם אנחנו עוסקים במאפיינים מיוחדים, אז אם הרשם מאשר את המאפיינים המיוחדים, אז מה זה משנה - - -
דוד רותם: הוא מאשר את שניהם.
ארז קמיניץ: אני מבין, אבל אנחנו עוסקים פה במאפיינים מיוחדים.
ארז קמיניץ: זה שאתה מאשר תנאי קבלה בהיבטים אחרים, למשל, לא קשורים לקבלה לישוב, לא קשורים למאפיינים המיוחדים, זה בסדר, אבל זה לא קשור למאפיינים המיוחדים של הישוב.
ארז קמיניץ: אתה יכול לאשר תנאי קבלה, נניח ישוב שאינו רוצה אנשים שעברו עבירה פלילית או דברים שקשורים לחוק עצמו שהם בתורת תנאי קבלה.
סיגל קוגוט: אדוני הרשם, אתה יכול לפרט איזה סוג של תנאי קבלה אתה מאשר?
דוד רותם: אולי כדאי שתקראו תקנות של אגודות.
דוד רותם: יש עשרות קבלה.
ארז קמיניץ: כולם בתוך 6?
דוד רותם: כולם עוברים אצל הרשם.
ארז קמיניץ: אין לי בעיה, אבל זה לא קשור למאפיינים מיוחדים.
דוד רותם: תנאי הקבלה, חוסר עבר פלילי ודברים מסוג זה - - -
ארז קמיניץ: אבל זה לא מאפיין מיוחד.
ארז קמיניץ: זה לא שאנחנו התייחסנו אליו כמאפיין מיוחד.
דוד רותם: תסלח לי, אלא אם כן מחר בבוקר אני ארצה להקים מושב לשיקום אסירים.
ארז קמיניץ: אין שום בעיה.
ארז קמיניץ: אז יש לך מאפיין מיוחד.
חיים אורון: אז זה המאפיין הייחודי שלו.
חיים אורון: אם אני לא אסיר משוקם, אני לא אתקבל.
חיים אורון: אם יש ישוב לגמילה מסמים ויש ישובים כאלה, אם אני רוצה לקבל שם מגרש חינם או יותר זול, לא יקבלו אותי כי אני לא נגמל מסמים.
ארז קמיניץ: אבל זה כתוב כמאפיין מיוחד.
חיים אורון: זאת בדיוק הדוגמה.
חיים אורון: בוא נצא מהדוגמאות שכולם רבים עליהם.
חיים אורון: יש כפר לגמילה מסמים ומתקבלים אליו רק מי - - -
דוד רותם: שי חרמש, בבקשה.
שי חרמש: סעיף 6ג(4).
שי חרמש: יש פה אי בהירות מה זה "על סמך חוות דעת מקצועית".
שי חרמש: אני מבקש להוסיף פה "גורם מקצועי מוכר מוסמך שתחום התמחותו בתחום האבחון".
דוד רותם: חבר הכנסת חיים אורון.
דוד רותם: הגשת הסתייגויות אז תנמק.
דוד רותם: התחייבתי שברגע שתגיע תוכל לנמק.
חיים אורון: ההסתייגות הראשונה והמכלול הזה בעיניי הם קשורים.
חיים אורון: אני מכיר בכך שיש ישוב שיש לו מאפיינים ייחודיים ולכאורה זה גם מופיע פה.
חיים אורון: אני מכיר בכך שיש מצבים שצריך לשמור על הדבר הזה.
חיים אורון: יש לזה שתי מגבלות.
חיים אורון: מגבלה אחת היא מגבלה של היקף.
חיים אורון: אני חושב שהמספר 500 הוא מספר גבוה מאוד והוא משתמש לתכלית בלתי ראויה בכל המנגנון הזה.
חיים אורון: לכן ההצעה שלנו, כמו הצעות אחרות פה, שזה לא יהיה יותר מ-200.
ישראל חסון: אפשר לשאול אותך שאלה - - -
חיים אורון: דקה.
חיים אורון: לכן אני מדבר על שני הדברים יחד, על המנגנון הזה ועל המנגנון ההוא.
חיים אורון: קיבוץ של 500 משפחות שיש לו מאפיינים דתיים אורתודוכסים, ראוי לקיים אותם, על פי הבנתי, גם אם 500 חברים וזה מופיע בתנאי הקבלה ואני לא רואה עם זה בעיה.
חיים אורון: אני מדבר על דברים אחרים.
חיים אורון: אתה יודע על מה אני מדבר ומזה נולד כל הסיפור.
חיים אורון: כל העסק הזה נולד בחטא.
חיים אורון: זאת דעתי.
חיים אורון: אני אמנם לא עסקתי בחוק כל הזמן וגם די לא יצא לי לבוא לפה הרבה.
חיים אורון: כל העסק הזה הוא בחטא.
חיים אורון: בשביל לפתור שתיים-שלוש בעיות פוצצו פה פצצה ענקית.
חיים אורון: בסדר, נראה מה יהיה בהמשך.
חיים אורון: אני אומר שכרגע אתם לא תוותרו על החוק.
חיים אורון: אם היה לכם שכל, הייתם מוותרים על החוק, לראות מה שקורה איתו.
חיים אורון: החיים יותר מורכבים ופותרים את הבעיות יותר טוב מאשר חלקן מהסוג הזה.
חיים אורון: אתם תהיו הראשונים שתגידו בעוד כמה זמן שצדקתי.
חיים אורון: אבל אנחנו כבר פה.
חיים אורון: מצידי, קחו את החוק, תבלעו אותו, אני רואה את העניין כפתור.
חיים אורון: כדי שתבין בדיוק מה דעתי.
חיים אורון: ל"נוה שלום", שהייתי בו יחד עם ידידי חנא סוויד, תהיה הרחבה של עוד 200 דיור ויהיו בו 500 יחידות דיור.
חיים אורון: מותר להמשיך לקיים את העיקרון שצריך להיות שוויון בין יהודים וערבים, עד כדי כך שאם השוויון הזה מופר, עוצרים קבלה של האחר עד שמאזנים.
חיים אורון: אני חושב שזה בסדר, אני חושב שזכותם לעשות את כך ואני מקבל את זה.
חיים אורון: לכן אני לא צריך להצהיר הצהרות אמונים לזה – גם דתיים, גם טבעוניים, גם נגמלים מסמים, גם אסירים משוחררים.
חיים אורון: אז יש מאפיינים ברורים ויש זכות לקיים.
חיים אורון: מה שמופיע פה אלה דברים אחרים, מעבר לזה.
חיים אורון: ישראל, לא נגיע להבנה בנושא הזה.
חיים אורון: מבחינתי, מספיק לאחד את סעיף 4 וסעיף 5. סעיף 4 וסעיף 5 אומרים ש אם אני בא לישוב שהוא גדול יותר ואני מקבל עלי – אם אני בא לישוב דתי ואני אומר שאני מקבל עלי את הנורמות של הישוב הדתי ואז זכותה של ועדת הקבלה לבוא ולומר לי: תשמע, אתה לא הולך לבית כנסת, אתה לא חובש כיפה, אתה רק אומר ואתה לא מתכוון.
חיים אורון: אני חושב שוועדת הקבלה יכולה להגיד לי שלא להיכנס.
חיים אורון: וכדי להרחיק עדות.
חיים אורון: אם אני בא לישוב בדואי, ל"שגב שלום" ורוצה לקנות או לקבל מגרשים בזול בתור יהודי, מותר לבית המשפט להגיד לי לא וזה מה שהוא עשה.
חיים אורון: כשיהודי רצה להיכנס ל"שגב שלום" אמרו לו לא כי זה ישוב שיש לו מאפיינים ייחודיים.
חיים אורון: מבחינתי זה מספיק.
חיים אורון: אתם רוצים מעבר לזה.
חיים אורון: זאת אומרת, לעקוף כאילו את האמירה שמופיעה בסעיף ג' על ועדת הקבלה, שאסור לה – אני שמח שהיושב ראש הוריד את המילה "רק".
חיים אורון: זה גם היה רשום אצלי כאחד הנושאים.
חיים אורון: לבוא ולומר, אם אני באופן ברור לא מקיים את המאפיינים הייחודיים הללו, אני לא יכול להיות.
חיים אורון: אבל אם אני מקיים אותם, אני יכול להתקבל לישוב הזה.
חיים אורון: אם היו הדברים מתנהלים ברוח הזאת, גם לא היו קופצים במספר וגם היו מצמצמם את 4 ואת 5.      אני מבקש מהוועדה, גם על סמך ניסיון לא קצר.
חיים אורון: תרדו מהסיפור הזה של "לא מתאים לחיי קהילה על סמך חוות דעת מקצועית".
חיים אורון: אני לא בדיוק יודע מה אתם עושים.
חיים אורון: ישבתי לא בוועדת קבלה אחת.
חיים אורון: איך בדיוק יהיה הדבר הזה?
חיים אורון: מה בדיוק יביאו לשם?
חיים אורון: המקרים המובהקים, תאמינו לי, מונחים על השולחן.
חיים אורון: המקרים שאותם רוצים לחפש באמת, לא יהיו בשום ועדת קבלה.
דוד רותם: אתה רוצה לוותר על חוות הדעת?
חיים אורון: אני רוצה להשאיר את שיקול הדעת יותר פתוח.
חיים אורון: המנגנון שאתם מציעים אותו פה, שישלחו את האנשים להביא חוות דעת מקצועיות, על מה בדיוק?
חיים אורון: איך בדיוק?
חיים אורון: המקרים של אי התאמה על פניהם – בקהילות קטנות יש מציאות של אי התאמה.
חיים אורון: אני לא חושב שחוות דעת מקצועית, גם ממכון מוסמך וגם ממכון מוסמך מאוד, תפתור את העניין.
חיים אורון: המקרים הקיצוניים מונחים על השולחן.
חיים אורון: המקרים האחרים, זה לא יפתור אותם.
דוד רותם: זאת אומרת, אתה רוצה שיהיה כתוב: "המועמד אינו מתאים לחיי חברה בקהילה".
חיים אורון: לא, אני לא רוצה לכתוב בכלל.
דוד רותם: אז אני לא יכול לפסול אותו בגלל שהוא לא מתאים.
דוד רותם: אני צריך את הסמכות שאפשר יהיה לפסול אותו.
חיים אורון: אל תסחבו אותי בכוח להסכים לוועדות הקבלה האלה, כי בסוף אני חושב שהן מיותרות.
חיים אורון: כל המנגנון הזה מיותר.
חיים אורון: עכשיו אתם גוררים אותם.
דוד רותם: אני לא גורר אותך, אני מתייחס ברצינות לדברים שאתה אומר.
דוד רותם: אם אתה אומר שצריך שאפשר יהיה לפסול אבל אלה דברים ברורים ולא צריך חוות דעת - - -
חיים אורון: חוות הדעת המקצועית באה לצמצם את חופש הפעולה של "לא מתאים", כי אחרת כל אחד יגיד שהוא לא מתאים מסיבה שהוא "קסוקר", למשל.
חיים אורון: בסדר, אבל החיים לא נמצאים בדברים האלה, זאת בדיוק הנקודה.
חיים אורון: אתם מציעים פה רף, שאם מתכוונים ברצינות אז הוא לא נמצא בסעיף הזה.
דוד רותם: אני מוכרח לומר לך שהנושא הזה של "החלטת ועדת קבלה לסרב לקבל מועמד תהיה על סמך חוות דעת מקצועית", היתה דרישה שהעלו פה החברים ומשרד המשפטים.
חיים אורון: הם העלו את זה.
חיים אורון: אני מבין בדיוק את הסיבות שהם העלו.
חיים אורון: אני בא דווקא ממקום אחר.
חיים אורון: אני חושב שאני בא מהמקום שבו נמצאים החיים.
חיים אורון: אני חוזר ואומר, ואני לא יודע כרגע לנסח את זה משפטית, המקרים המובהקים של אי התאמה, לא צריך חוות דעת בשבילן.
חיים אורון: המקרים האחרים, אני פוחד ממנגנון שאנשים יבואו עם פתקים לוועדות קבלה כאלה.
חיים אורון: יש מקומות שבהן מקבלים בחודשיים 100 חברים להרחבה.
חיים אורון: כל אחד יבוא עם חוות דעת פסיכולוגית?
דוד רותם: מתוך מה שאתה אומר יש רק מסקנה אחת, כך אני מבין.
דוד רותם: אתה אומר: תנו יותר שיקול דעת, "המועמד אינו מתאים לחיי חברה בקהילה".
דוד רותם: אל תבלבלו את המוח עם חוות דעת.
דוד רותם: הרי אתה מתנגד לכל ועדות הקבלה.
חיים אורון: לכן אני בורח גם מזה וגם מזה.
חנא סוייד: יש לי הערה לחבר הכנסת ג'ומס.
דוד רותם: רק שנייה, עוד לא הבנתי.
דוד רותם: מותר לי להבין אותו?
חיים אורון: לא, לא, אני הסתבכתי בעצמי.
חנא סוייד: אני מציע לך לא להתייחס לזה ברצינות כי אתה מנסה להתייחס לזה ביושר וברצינות וכל החוק הזה לא שווה את המאמץ הזה.
חנא סוייד: מה אפשר להגיד כאן?
חנא סוייד: להתחיל לתפור פה דברים ופרטים מביישים מתוך יחס ופרספקטיבה ישרה ורצינית זאת התבזות.
חנא סוייד: זה מה שאתה מנסה לעשות ולכן אתה תיכשל, אל תנסה.
ישראל חסון: אני רוצה לומר משהו.
דוד רותם: אני אתן לך לסכם.
ישראל חסון: אז אם כך, תקראו לי כשיהיו הצבעות.
דוד רותם: אתה מציע החוק וראוי שתשב פה ותשמע את הטענות.
ישראל חסון: אני שומע פה כל הזמן טענות: גזעני, לא רציני וכדומה.
ישראל חסון: אתה יודע, מלאה הכוס.
ישראל חסון: אני דרשתי בדיון הקודם ממנהל מקרקעי ישראל שיביא בבקשה לפה את הנתונים, כמה מכרזים, מתוך סך כל המכרזים הם לבני המקום בלבד.
ישראל חסון: ואז אני רוצה לשמוע את כל אלה שטוענים טענות.
חנא סוייד: זה בדיוק אומר למה אתה מתכוון בחוק הזה.
חנא סוייד: אתה מנגח ערבים ואתה מסתתר מאחורי חברה וקהילה ותרבות.
חנא סוייד: אתה מנגח ערבים, זה מה שאתה מתכוון.
חנא סוייד: הדוגמאות והאינפורמציה שאתה מבקש זה בגלל זה.
דוד רותם: חבר הכנסת חסון, אני גומר לקרוא את החוק ועובר להצבעות.
חנא סוייד: תעבור להצבעות, מה אתה מאיים כל הזמן?
טלב אלסאנע: אני ביקשתי ממרכז המידע והמחקר של הכנסת כמה  - - -
חנא סוייד: אתה מדבר על יהודים וערבים שזה האישיו שלו.
חנא סוייד: אתה מסתתר מאחורי תרבות.
טלב אלסאנע: אנחנו ועדת החוקה רוצים לדעת אם יש חוק כזה במדינות אחרות בעולם?
טלב אלסאנע: אם יש חוקים כאלה?
טלב אלסאנע: אין חוק כזה בשום מקום בעולם.
דוד רותם: זה מעניין אותך?
טלב אלסאנע: ישראל חסון:     	אל תפרשן אותי.
חנא סוייד: במיוחד בדבר כזה אני לא אפשרן אותך.
ישראל חסון: תסתכל מאיזו נקודת מוצא אתה מגיע - - -
חנא סוייד: אני?
חנא סוייד: אתה מדבר עלי?
דוד רותם: חבר הכנסת חסון, חבר הכנסת סוויד, עד כאן.
ישראל חסון: אני מצטער, רבותיי, יש גבול.
דוד רותם: סליחה, גמרנו את הויכוח הזה.
ישראל חסון: טלב, אני אוכיח לך.
דוד רותם: שמענו אותך כבר, כל התקשורת שמעה אותך, יהיה כתוב היום שאמרת.
ארז קמיניץ: אני רוצה להתייחס לחוות הדעת המקצועית הואיל והדברים נאמרו.
ארז קמיניץ: אנחנו כן חושבים שיש ערך משמעותי לחוות הדעת הזאת משום שיש בה התייחסות לפרמטרים שוועדת הקבלה נעזרת בהם כאשר היא באה לבחון את כניסתו של המועמד לישוב.
ארז קמיניץ: ועדת הקבלה אינה מכירה את המועמד המגיע.
ארז קמיניץ: אנחנו חושבים שעל-מנת שהיא תוכל לקבל החלטה מושכלת, היא צריכה להיעזר באנשי מקצוע.
ארז קמיניץ: מי שלא אוהב את כל המנגנון, זה בסדר.
ארז קמיניץ: אבל מי שחי עם המנגנון או מי שמציע אותו והממשלה תומכת במנגנון בעצמה, צריך לנסות לטייב אותו.
ארז קמיניץ: הטיוב הזה באמצעות אנשי מקצוע, אני חושב שהוא רק מועיל ולא מזיק.
ארז קמיניץ: דבר נוסף.
ארז קמיניץ: אני רוצה להדגיש את הדברים שאמרת לגבי פסקה 6.
סיגל קוגוט: רגע, לגבי פסקה 4. אני חשבתי שאפשר עוד להוסיף על מה שאמרת, שאם ועדת הקבלה, על פני הדברים, לא רואה בעיה, היא לא חייבת לשלוח את האדם.
סיגל קוגוט: האם כל אדם נשלח לחוות דעת פסיכולוגית?
סיגל קוגוט: איך שזה כתוב בחוק, רק הפסילה שלו תהיה על סמך חוות דעת ולא הקבלה שלו.
דוד רותם: סיגל, אני לא רוצה שיפסלו בלי חוות דעת מקצועית.
סיגל קוגוט: בסדר, אני מוסיפה על מה שארז אומר, שרק הפסילה תהיה על סמך חוות דעת.
סיגל קוגוט: לא כל אדם צריך להביא חוות דעת.
ארז קמיניץ: נדמה לי שיש פה איזה סוג של איזון שאומר שאם אני שולח אותך לוועדה, אתה כבר מראש בעייתי.
סיגל קוגוט: זה לא חובה.
סיגל קוגוט: אם באים 100 אנשים, כולם יישלחו?
אריאל צבי: - - -
דוד רותם: היום רק חברי כנסת מגישים את ההסתייגויות וזה הכול.
דוד רותם: הויכוחים והדיונים נגמרו.
אריאל צבי: זה הערות לנוסח.
דוד רותם: הערות לנוסח דרך חברי כנסת.
ארז קמיניץ: אני רוצה להדגיש לעניין פסקה 6. העניין של תנאי קבלה לא מקובל עלינו.
ארז קמיניץ: אני חייב להודות שזה משהו שאני לא הייתי ער לו.
ארז קמיניץ: אני לא יודע למה זה הוסף כי בנוסחים האחרונים שהונחו בפני הוועדה לפני הקריאה הראשונה מופיעים רק המאפיינים המיוחדים.
קריאה: כתוב תקנון האגודה.
ארז קמיניץ: אבל מאפיינים מיוחדים.
דוד רותם: אז אתם רוצים לרשום על זה הסתייגות?
דוד רותם: שר המשפטים רשם על זה הסתייגות.
ארז קמיניץ: לא, לא, אבל יש פה - - -
דוד רותם: אדוני לא יגיד לי לא, לא.
ארז קמיניץ: אני לא יודע אם זה לא לא, או שזה איזה עניין – אני רוצה להסביר את המהות.
ארז קמיניץ: יכול להיות שיש פה אפילו היבט של נושא חדש ואני אגיד גם למה.