GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנא סוייד: זה מחטף פוליטי, זה מחטף לא במובן של רגע, זה מחטף במובן של תקופה, במובן של קדנציה, זה שינוי סדרי עולם, סדרי בראשית, מכיוון שלפני שנה, שנה וחצי נבחרה ממשלה כזאת ורוצים לעשות מחטף.
חנא סוייד: מחטף לא עושים רק בשבריר שנייה, בראייה היסטורית אפשר לעשות מחטף בשלוש-ארבע שנים, לזה אני מתכוון.
חנא סוייד: אני חושב שזה מחטף פוליטי, זה חוק פוליטי.
חנא סוייד: אמרתי שהרבה ארגונים שמזדעקים עכשיו, ובצדק, נגד החוק הזה, בקושי מצליחים לגרד שקלים בודדים ממשרדי הממשלה בישראל.
חנא סוייד: ביקשתי מהממ"מ לערוך מחקר על מידת התרומות שמקבלות עמותות ערביות במקרה הזה, ולא ידעו לתת לי את המספרים, כי אמרו לי שיש פעולות הסוואה בכל מקום, על מנת שלא לדעת.
חנא סוייד: והמספרים שהיטיבו לגרד בסופו של דבר, שזה 2%-1% מסך כול התרומות שמשרדי הממשלה נותנים.
חנא סוייד: ארגונים כאלה, למי הם צריכים לפנות?
חנא סוייד: הם מופלים לרעה בגלל הקונסטלציה הפוליטית על-ידי משרדי הממשלה, אז לא רוצים לתת להם ממקורות מקומיים ורוצים למנוע מהם, או להפחיד אותם, או להצר את צעדיהם כאשר הם פונים לזירה הבין-לאומית, וכמובן, לצרכים לגיטימיים, לפעולות אזרחיות, לפעילויות חברתיות שבסופו של דבר כלל הציבור נהנה מהם.
חנא סוייד: לכן אנחנו עם הרגל במדרון מאוד חלקלק.
חנא סוייד: אפשר לחיות עם זה לבד, אבל אם אתה רואה שעכשיו מחפשים בציציות של הסילבוס של הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל-אביב, מה מלמדים שם, ואתה מחבר את זה לעוד דבר ועוד דבר, אתה רואה שכאן נוצר מצב בלתי אפשרי, כאילו רוצים להיכנס לכיס של כל אחד, לספר של כל אחד, לעיתון של כל אחד.
חנא סוייד: זה מצב שהוא אנטי דמוקרטי לחלוטין.
חנא סוייד: יש כאן השמדה המונית לערכים דמוקרטיים וציבוריים במדינת ישראל.
חנא סוייד: זה דבר שאי-אפשר לסבול יותר.
חנא סוייד: אנחנו מדברים היום על עידן של גלובליזציה, על עידן של זרימה חופשית של אנשים, של מידע, של כסף.
חנא סוייד: במדינת ישראל אנחנו בעד הגלובליזציה, וכל דבר שהוא לא גלובלי, יוצאים נגדו.
חנא סוייד: אז מה ההגדרות, מה הפרוטקשן הזה שרוצים למנוע אפשרות של פעילות בין-לאומית כאשר היא פעילות לגיטימית וגלויה?
חנא סוייד: יש כלים מספיק על מנת להסתכל על כל מיני פעילויות של הארגונים האלה, והם מדווחים ומדווחים כל יום וכל לילה כמעט.
חנא סוייד: אני רוצה שאולי תסתכלו גם בצד האחר.
חנא סוייד: נניח שבארגנטינה רוצים להצר את צעדי המשרדים של הסוכנות היהודית שם ושל כל שליחי העלייה.
חנא סוייד: יכולים לומר, הרי זו גניבה, עושים גניבה של כוח-אדם ושל הון אנושי ממדינות על מנת לעודד אותם לעלות למדינת ישראל.
חנא סוייד: זה דבר שמדינה לא צריכה לקבל.
חנא סוייד: נניח שבארגנטינה או ברוסיה, אני לא יודע היכן, באיזה מקום אחר בעולם, יתחילו להגיד לארגונים שם: אנחנו רוצים לדעת כך וכך, תדווחו כך ותעשו כך.
חנא סוייד: מה יגידו?
חנא סוייד: אנטישמים.
חנא סוייד: אתה הראשון שתגיד: אנטישמים.
חנא סוייד: בגלל זה אני אומר שכל האווירה הזאת היא מחטף.
דוד רותם: אף-על-פי שיש כוח-אדם שאני מוכן לתרום בלי פעולות.
חנא סוייד: אתה רוצה לנצל את המצב שאתה יושב בוועדה הזאת עם הממשלה ועם האווירה המדינית, הפוליטית ששלטת.
חנא סוייד: זה מחטף, זה בדיוק כך.
חנא סוייד: אתה אומר לי בלי בושה: כן, בוודאי אני אגיד, על דברים כאלה כאילו זה הגיוני לחלוטין ומקובל לחלוטין.
חנא סוייד: לכן אני אומר שאנחנו כבר עמוק במדרון החלקלק הזה.
חנא סוייד: עוד מעט יתחילו להגיד לנו, אם אתה רוצה לחשוב משהו או אם אתה רוצה לפרסם משהו, תשלח אותו קודם לצנזורה.
חנא סוייד: הדרך עוד ארוכה כנראה.
חנא סוייד: אני חושב שאנחנו מדברים על חוק גרוע, אמרתי חוק אנטי דמוקרטי, מקרתיסטי לחלוטין - -
דוד רותם: גזעני...
חנא סוייד: - - שהוא לא מקובל בשום פנים ואופן, וצריך להתנגד לו, עם כל התיקונים, גם של משרד המשפטים וגם של איזה משרד שאתה רוצה.
דוד רותם: חבר הכנסת אורון.
חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אלקין, גם אתה וגם אורי אורבך שאלו למה אתם נזעקים.
חיים אורון: אני רוצה להגיד לך למה אני נזעק.
חיים אורון: אני מרגיש שאתם פועלים באופן היסטרי.
חיים אורון: וכאשר השלטון הוא היסטרי, אני ממש מפחד, כי אני לא יודע לאן הוא מגיע.
דוד רותם: תחזור על מה שאמרת, כי אני רוצה להגיד שאני השלטון, אז מתחיל להיות לי טוב.
חיים אורון: אוי ואבוי כמה שאתה השלטון.
חיים אורון: הצעת החוק הזאת, ואני יודע שאני מכניס את היד לאש, היא בת דודה של ההחלטה שלכם לקחת את הדרכון הדיפלומטי מחנין זועבי.
חיים אורון: הרי ידעתם שאין לזה שום משמעות, ידעתם שזה מעורר גיחוך, אבל היה לכם מאוד-מאוד חשוב להכניס את שתי האצבעות לשתי העיניים, לסובב אותן חזק, שירגישו מה אתם עושים.
חיים אורון: זה מה שאתם מתכוונים לעשות פה.
חיים אורון: עכשיו תגיד לי: מה אתה רוצה?
חיים אורון: ממילא יש דיווח, ממילא אנחנו בעד שקיפות, ממילא אנחנו רוצים שהכול יהיה גלוי.
חיים אורון: אז מה הבעיה שלך?
חיים אורון: זאת בדיוק הבעיה, זה מה שציינו קודמי על אותו מדרון חלקלק שאתה אף פעם לא יודע להגיד מהי הנקודה המדויקת שאתה כבר נמצא בתהום, כי אין שם תהום ממש מסומנת במפה.
חיים אורון: אתה יורד ויורד ויורד, מסתכל אחורה ואומר: בעצם לפני חודשיים, או לפני שנתיים, או לפני עשר החלטות שם היה המפנה, ואני כבר במקום אחר ואני כבר לא יודע להסביר שום דבר – למה שאלו כך ולמה שאלו כך.
חיים אורון: אני, כמו ידידי דב חנין, מחפש בבקשה של כמה אנשים שיושבים פה לדעת מי מסתתר מאחורי זה.
חיים אורון: אז אומר חבר הכנסת אלקין: תציע הצעת חוק.
חיים אורון: עם כל הכבוד להצעות חוק פרטיות – ויש לי כמה אלפים כאלה מזמן היותי חבר כנסת, אגב, שרובן לא הבשילו לשום דבר – ברגע שהצעת החוק מונחת כאן, התשובה, חבר הכנסת אלקין: אז תציע הצעת חוק, לא תוספת יותר.
חיים אורון: זה עכשיו כבר חוק של הכנסת, הוא כבר לא שלך.
חיים אורון: ברגע שהוא חוק של הכנסת הוא סמל של צביעות.
חיים אורון: למה הוא סמל של צביעות?
חיים אורון: דב חנין התחיל עם הסיפור הזה.
חיים אורון: אני עוסק 20 שנה עם ארבעה בג"צים בחיפוש אחרי תעלות הכסף לעטרת כוהנים, לאלעד, לחברון, ותמיד מסבירים לי: אי-אפשר לדעת, כי זה פרטי, מה אתה מתערב.
חיים אורון: מרוב שזה פרטי, שינו לנו את כל החיים פה, דחפו אותנו לפינות הכי אפלות, אבל הדברים האלמנטריים, תגידו מי עומד מאחורי זה?
חיים אורון: זה שעושה בינגו, או זה שעושה הימורים, או, חס וחלילה, זה שעושה בתי זונות אולי?
חיים אורון: לא משנה, זה בפרטי.
חיים אורון: ובאמצעות הפרטי הזה משנים את כל המזרח-התיכון.
חיים אורון: אתה פונה לעשרה שרים ול-100 פקידים, אומרים: בסדר גמור.
חיים אורון: אם אתה מציע שכל מודעה מהסוג הזה יהיה כתוב למטה מי מימן אותה – אגב, אני בעד – תכניס בחוק.
דוד רותם: בהצעת החוק שלנו מופיע: "נתמך" – אדם המקבל תמיכה כספית.
חיים אורון: ממי?
דוד רותם: מישות מדינה זרה.
חיים אורון: מישות מדינית.
חיים אורון: אתה תגיד לי שההוא לא ישות מדינית.
חיים אורון: הרי כולנו לא נולדנו אתמול.
דוד רותם: מה שאני יודע להגיד גם אתה יודע להגיד.
חיים אורון: סליחה, אתה אומר לי: תביא הצעת חוק, שהיא תיפול בטרומית במליאה.
דוד רותם: לא, אני אכניס את זה פה.
חיים אורון: תעשה הצעת חוק שאומרת שהכללים הללו חלים על כל כסף שמגיע מחוץ למדינת ישראל, מעל 20,000 שקלים.
חיים אורון: עכשיו אני ממציא, אני לא רוצה להציע באופן מפורש, ואז הוא יהיה cross the board, ואז כל מי שיתרום בהסתר למחלקת יולדות בסורוקה יצטרך להודיע שזה הוא, ואז כל אחד שיתרום בהסתר למלגה לנכים, יצטרך להגיד שזה הוא, כי אנחנו רוצים מדינה אחרת.
חיים אורון: אתה לא אומר את זה, גם לא תגיד את זה.
חיים אורון: גם אם תגיד לי עכשיו בפולמוס "אין לי בעיה", אתה יודע שכשנגיע לעניין עצמו, אתה גם תגיד: רגע, העולם הזה יותר מורכב.
חיים אורון: יש בו דברים שצריכים להיות גלויים, ואני חושב שהחוק הקיים מכסה אותם עד תום, והוא נבע לא מהמניע הזה, הוא נבע ממניע אמיתי ונכון שהפעולה של המגזר השלישי צריכה להיות בה מידה של חשיפה.
חיים אורון: אגב, גם פה, אני רוצה לספר לך, אדוני היושב-ראש, שכאשר מגיעים לבור קצת אפל, מקבלים אישור.
חיים אורון: במקרה הזה לא צריך לספר מה המקורות.
חיים אורון: למשל, בעיר דוד לפני חודש.
חיים אורון: יש מישהו שיש לו סמכות להגיד: לא צריך לפרסם מה המקורות, אפילו לא בדוח השנתי.
חיים אורון: ואותו אדם שנותן רשות להגיד שלא צריך לפרסם, הרשות הזאת היא כנראה יותר חושבת בראש שלך מאשר בראש שלי.
חיים אורון: עובדה, הסבירו שלא צריך לפרסם.
חיים אורון: אז ככה נכנסים לכל החלק הסבוך של התחום הזה, והכול בשם אמירות נקיות כאלה שזאב אלקין בטון הרבה יותר שקט – אני תמיד מקנא בו שאני מתרגש והוא רגוע – כל הכבוד לו, אבל כבר למדנו שזה לא בדיוק המבחן.
חיים אורון: כל הקונטקסט, כל ההקשר, כל מה שעולה כאן מתוך הצעת החוק הזאת, זאת המשמעות.
חיים אורון: כבר אמרו קודמי, אי-אפשר לנתק אותו מעוד כמה דברים שקורים.
חיים אורון: אגב, אם הייתם יכולים לעשות מה שאתם ממש רוצים, הם היו נראים עוד הרבה יותר גרוע, אבל זה בעיני מספיק גרוע.
חיים אורון: פה מגיעים לנקודה, חבר הכנסת רותם, כיושב-ראש ועדת החוקה, שאני חושב שאתם פוגעים פה במשהו מאוד-מאוד עמוק.
חיים אורון: זה שלמשרד המשפטים זה עושה בעיות, בסדר, זה גם לא בדיוק משרד המשפטים שאני מקבל כל משפט שלו.
חיים אורון: אנחנו פה קובעים כללים ברוב ומיעוט שצריכים להחזיק מים תקופות ממושכות.
חיים אורון: רוב שמאבד את הרסן, ויש עכשיו בכנסת רוב שמאבד את הרסן, לפעמים הממשלה עוצרת אותו – תראו למה הגענו, הממשלה הזאת עוצרת את הרוב שלה בכנסת – לפעמים קצת מערכות חיצוניות עוצרות אותו, ולכם אין גבול.
חיים אורון: אין לכם גבולות.
חיים אורון: המנהיגות האזרחית, אני מכיר את החבר'ה האלה מהמנהיגות האזרחית.
חיים אורון: זה שמאל, אלה שכתבו את המכתב הזה?
חיים אורון: מה אתם מספרים סיפורים?
דוד רותם: מי אמר שזה שמאל?
חיים אורון: הצגתם את זה כך.
חנא סוייד: שמאל וערבים.
חיים אורון: הם כל המרעין בישין שאתם טופלים עלינו?
חיים אורון: הם כארגון היציג, מנהיגות אזרחית של ארגון גג של מלכ"רים, הם מופיעים בכל שבוע בוועדת הכספים.
חיים אורון: אגב, תדע לך, אחד הנושאים שמופיעים בכל שבוע בוועדת הכספים, שהם לא עומדים בעומס הדוחות שהם חייבים לתת לכל הרשויות במדינה, ובוועדת הכספים הולכת לעלות הצעת חוק – משוגע, גם הוא שמאלן נוראי – של גפני ושלי, שתחייב את כל רשויות השלטון להתאחד סביב תאריך אחד, ויצטרכו כולם לתת באותו תאריך את הדוחות שלהם, כי הם לא עומדים בדיווח, פעם לאוצר ופעם סעיף 46 ופעם ל- - -
דוד רותם: לניהול תקין.
חיים אורון: לניהול תקין וכו'.
דוד רותם: התאריך שאתה וגפני תקבעו יחייב גם לגבי ניהול תקין לכולם, או יהיו כאלה שתתנו להם יוצאים מן הכלל?
דוד רותם: אם גם אתה וגם גפני שם, אני מתחיל לחשוש.
חיים אורון: אתה חושש ממני ומגפני, אני לא מפסיק לחשוש ממך ומאלקין.
דוד רותם: על זה כבר נאמר: אשרי אדם חושש תמיד.
זאב אלקין: הכול בסדר, רק איך זה קרה שגפני פתאום אתך נגדי, זה לא הבנתי.
זאב אלקין: יש פה משהו מוזר.
דוד רותם: זה תלוי באיזה נושא.
חיים אורון: חברים יקרים, עכשיו אני אומר פה משפט, הוא מופיע בפרוטוקול ולא יצנזרו אותו: גפני לא היה מציע את החוק הזה, כי גפני מבין מצוין מה שאתם לא מבינים, שהגלגל הזה מסתובב, ואם מאבדים את הרסן, יש לפעמים רוב שיכול להיות מאוד-מאוד דרקוני לגביו.
חיים אורון: ואם הריסון לא קיים, מה שנראה לך היום כך, יהיה ביום אחר כך.
חיים אורון: היות וחייבתי את גפני, אין לי ברירה עכשיו אלא לשאול אותו אם אני צודק או לא.
חיים אורון: יש כבר אישור שאני צודק.
דוד רותם: כשהרוב הדורסני היה שלכם, הרגשנו את זה טוב.
איתן כבל: אתה תמיד היית עם החלק הדורסני, אני לא זוכר מתי לא היית בקואליציה.
חיים אורון: אני בכנסת 20 שנה, שלוש שנים הייתי בקואליציה, וברוב הפעמים הייתי באופוזיציה, אבל בוויכוח הזה נשברה פה הקואליציה.
חיים אורון: אני רואה איך מצביעים במליאה אנשים שנמצאים ברוב שלכם, הם מנמיכים את הראש, מהיושב-ראש ומטה, הם אומרים: לא לזה אנחנו מתכוונים.
חיים אורון: לא אני השתמשתי בראיון באחד העיתונים שהיושב-ראש אומר: יש בכנסת אווירה של אפרטהייד.
חיים אורון: אמר יושב-ראש הכנסת, הוא לא בא מבית הספר שלי, הוא לא התחנך בשומר הצעיר, ואפילו לא בגבעת חביבה, אבל הוא, ממרום מושבו, רואה בדיוק מה שקורה כאן.
חיים אורון: ואם אמירה כזאת של יושב-ראש הכנסת, שאתם יודעים בדיוק מאיפה הוא בא, לא מדליקה אצלכם נורות אדומות, כנראה שכל הפיוזים אצלכם כבר קפצו החוצה, ואתם פועלים מתוך היסטריה, מתוך פחד, כי בעצם זה לא שאתם לא מאמינים לנו, כי אתם יודעים מה דעתנו, אתם לא מאמינים לרוב שאתם חלק ממני, לכן אתם רוצים משאל עם, לנעול את ביבי, לא את יוסי ביילין או את גו'מס.
חיים אורון: אותנו אתם לא צריכים לנעול, אתם נועלים את ביבי.
חיים אורון: לכן אתם רוצים לכלוא אותם כמה שאפשר יותר, כי אתם לא סומכים עליהם.
חיים אורון: אתם נותנים להם את הקולות, אתם נבחרים בזכותם, ואחר-כך אתם דופקים אותם ואותנו, הבעיה היא שאת המחיר אנחנו משלמים.
זאב אלקין: אותך לא נצריך לנעול, אבל את ציפי לבני כן.
דוד רותם: לא, רבותי.
דוד רותם: אף אחד לא צריך לנעול.
יוחנן פלסנר: אתה מכיר בזה שאנחנו בדרך לשלטון.
חיים אורון: שאלתם את דב חנין, שאלת את חנא סוויד, האם אתם בעד לתקן את החוק הזה, או בעד לשפר אותו, או בעד להסיר אותו מסדר-היום.
חיים אורון: אני בעד להסיר אותו מסדר-היום, כי כולו צביעות.
חיים אורון: מה שיש בו באופן אמיתי יש בחוקים הקיימים.
חיים אורון: וכל תוספת שאתם מוסיפים פה עכשיו היא מיותרת, אם הכוונה היא למה שאתם כאילו אומרים, אבל היות והכוונות הן אחרות, אני בעד להוריד את החוק הזה מסדר-היום.
אורי אורבך: אם היה פרס נובל להיתממות, אפשר היה לחלק אותו פה ועוד היה נשאר עודף.
אורי אורבך: הרי לא מדובר בהצעת החוק הזאת לאסור תרומות מחוץ-לארץ בכלל ושל ממשלות זרות בפרט, מדובר על דיווח יותר תכוף מאשר הקיים היום, משום שאנחנו צריכים לדעת שאם עמותות- - -
זאב אלקין: ג'ומס, אתה מעליל על גפני, בדקתי, הוא הצביע בעד החוק הזה - -
חיים אורון: עזוב מה שהוא הצביע במליאה.
זאב אלקין: - - על נוסח הרבה יותר קיצוני ממה שמדובר.
זאב אלקין: אל תעליל עליו עלילות שווא.
דוד רותם: הוא לא אמר שהוא לא יצביע, הוא לא היה חותם על החוק.
אורי אורבך: הוא לא היה יוזם אותו.
חיים אורון: תיזהר, אני הולך לבדוק אתו, ואני חושב שתקבל תשובה הפוכה.
אורי אורבך: מה זה משנה מה גפני היה עושה?
יוחנן פלסנר: - - -
חיים אורון: אורי אורבך במגרש שאם אתה אומר דבר טוב על גפני, זה מעורר אצלו בעיה.
חיים אורון: אני לא במגרש הזה.
חיים אורון: אני חופשי לגמרי שם.
אורי אורבך: כשארגוני זכויות אדם וארגוני שלום, או איך שתקראו להם, זכותם להיות ארגוני שלום וארגוני זכויות אדם, מקיימים הפגנה נגד בנייה בעיר דוד, שמתקבלת מתרומות פרטיות, וזה נתמך על-ידי ממשלות זרות, לאו דווקא הפגנה, ממשלת גרמניה, ממשלת נורבגיה, תרומות חוקיות ולגיטימיות, יש עניין משמעותי מאוד לציבור לדעת שממשלות אירופיות בוחשות בפוליטיקה המקומית, גם אם זה מותר.
אורי אורבך: זה דבר מאוד משמעותי, זה לא דבר של מה בכך.
אורי אורבך: הכול זה זכויות אדם – ארגון "זוכרות" להנצחת הכפרים הערביים החרבים זה זכויות אדם וזכויות הערבים, זה בכלל לא פוליטיקה.
אורי אורבך: אנחנו לא צריכים לדעת שהדברים האלה, שמתריסים כחוק נגד מדינת ישראל נתמכים על-ידי ממשלות זרות?
אורי אורבך: זה מידע חיוני ביותר.
אורי אורבך: לגבי העניין של הגז, אני ימני ואני בעד העלאת תמלוגי הגז כמה שיותר, כמו במערב, ולא צריך להשתמש בשם ארץ-ישראל לשווא.
אורי אורבך: על השמאל לא צריך לפרסם שקרים, מספיק להגיד את האמת, זה חמור מספיק, לא צריך למצוא דברים חדשים שלא רלוונטיים.
אורי אורבך: האמת היא שחלק נכבד מהארגונים החוקיים והלגיטימיים של זכויות אזרח ושל שלום משתמשים בשם של העוני ושל הזכויות לשווא במאבק נגד דברים שהמון ישראלים, גם מהשמאל, סולדים מהם.
אורי אורבך: כאשר אלוף מצה"ל נשאר  במטוס שלו בלונדון וצריך לחזור במטוס, זו עבודה עצמית, עשה זאת בעצמך, עבודה ישראלית של ארגונים ישראלים נתמכים.
אורי אורבך: אני לא חושב שממשלות זרות תומכות בהם לצורך הפעולה הספציפית הזאת, אבל רוח התורם ורוח המפקד.
אורי אורבך: כשיש חרם אקדמי על ישראל זה לא מתמיכות בין-לאומיות?
אורי אורבך: אנחנו עושים את עצמנו?
אורי אורבך: הכול זה רק לעזור לתרנגולות המטילות, שלא יהיו בכלובי סוללה?
אורי אורבך: על זה מדובר?
אורי אורבך: לא מדובר על זה.
אורי אורבך: מדובר על פעולות פוליטיות של אופוזיציה.
אורי אורבך: אני מדבר על פעולות חוקיות, הכול חוקי וגם התרומות חוקיות, שרלוונטי מאוד לאזרח ישראלי לדעת שהכסף לכך נשפך בטונות על-ידי ממשלות זרות.
אורי אורבך: נגיד שיום אחד יקרה נס וממשלת בריטניה או רוסיה יחליטו לתמוך בבנייה בעיר דוד, ישימו איזה מיליון דולר, כי יש שם משהו של הפטריארך.
אורי אורבך: לא תרצה לדעת שממשלה זרה תומכת בהתנחלויות?
אורי אורבך: אתה תבוא לפה בשבתך בממשלה כיושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט ואתה תדרוש ותגיד: איך ייתכן שממשלות – אתה יודע מה, ממשלת מיקרונזיה, יש לנו יחסים טובים אתה – כל ממשלה זרה תומכת במשהו שאתה מאוד מתנגד לו.
אורי אורבך: אתה תרצה לדעת, לדעת, לא לאסור את זה, שהיא תומכת בדברים שאתה מתנגד להם בכל לבך?
אורי אורבך: אתה תרצה לדעת, ולכן גם אני רוצה לדעת,  וזה סביר.
אורי אורבך: לא מונעים פה את התרומות.
אורי אורבך: דיווח יש.
אורי אורבך: בסך הכול רוצים שהאזרחים ישימו לב יותר מי בוחש פה, מי פה גורם להרבה עימותים פנים ישראליים בשורה ארוכה של נושאים, שהם באים בגלל כסף זר של ממשלות, כמו שמרגיזה אתכם המודעה הזאת שאני מאוד לא אוהב אותה.
אורי אורבך: למה זה מרגיז אתכם?
חיים אורון: למה אתה לא כותב שגם פה יכתבו מי מימן אותה?
אורי אורבך: זה חוק אחר.
חיים אורון: מה ההבדל?
אורי אורבך: אם אתה בפורום למען ארץ-ישראל, אם יש דבר כזה, אם יש גוף כזה, לא רק לצורך המודעה, יש עמותה כזאת, וממשלה זרה כלשהי- - -
חיים אורון: למה ממשלה זרה ולא גורם זר?
אורי אורבך: זה לא החוק.
חיים אורון: עכשיו אנחנו בכנסת, לא בחוק.
חיים אורון: אתה מוכן לקבל הצעה שאומרת שכל גורם זר, שלא תושב ישראל, שתורם מעל 20,000 שקלים, יתפרסם?
אורי אורבך: צריך לשקול.
חיים אורון: בוא נשקול, בוא נתחיל לשקול.
אורי אורבך: אני שוקל המון דברים.
חיים אורון: בוא נשקול, ועד אז תעצור את זה.
חיים אורון: גמרנו.
חיים אורון: הגענו להסכמה.
אורי אורבך: בעיני יש משמעות יותר גדולה.
אורי אורבך: גם לזה יש משמעות.
אורי אורבך: ברור שאכפת לי מי מממן הפגנות גדולות של שלום עכשיו.
חיים אורון: אותך מעניין לדעת מי מממן את ההפגנה בשייח' ג'ראח ואותי, פי מאה מעניין מי שילם על הבית שלקחו בשייח ג'ראח, וזה אתה אומר שלא מעניין אותך, שהוא יפוצץ את כל המזרח התיכון.
אורי אורבך: רק שנייה, תקשיב- - -
חיים אורון: אה, זה של יהודים.
חיים אורון: אני יודע.
חיים אורון: גם בבקעה יש של יהודים.
מיכאל בן-ארי: בית המשפט קבע שזה של יהודים.
מיכאל בן-ארי: למה אתה מפקפק בזה?
מיכאל בן-ארי: יש בית משפט בישראל, ובית המשפט קבע שזה של יהודים.
מיכאל בן-ארי: כל הצביעות שלכם פה מתגלה.
יוחנן פלסנר: הנה המגן הגדול של מערכת המשפט...
אורי אורבך: זה לא חשוב אם בית משפט תומך או לא תומך, בית המשפט מפרש את החוק וקובע מהו החוק.
אורי אורבך: בית המשפט לפעמים טועה, לפעמים צודק- - -
מיכאל בן-ארי: הוא קבע שזה בית של יהודים.
אורי אורבך: אז הוא אמר.
דוד רותם: נא לסיים, חבר הכנסת.
אורי אורבך: אני רוצה לסיים.
אורי אורבך: ישב פה דב חנין שמייצג את המפלגה הקומוניסטית, אבל אתם יודעים, רוסיה הקומוניסטית, הסובייטית, היא מימנה ובחשה, זה היה כשיטה, אין-סוף עמותות וגופים וארגונים בכל רחבי העולם.
חיים אורון: גם אמריקה מממנת.
אורי אורבך: אבל היא היתה אמריקה החופשית ולא רוסיה הסובייטית, זה חתיכת הבדל.
חיים אורון: רק רוסיה מימנה?
דוד רותם: היא גם מממנת היום.
חיים אורון: אז מה?
אורי אורבך: צריך לדון לגופו של חוק.
אורי אורבך: יכול להיות ש-20,000 זה סכום זניח מדי, אולי לפי אחוזים מהמחזור הכספי של העמותות, אולי מעל 20,000.
אורי אורבך: אלו דברים שאפשר לדון בהם.
אורי אורבך: אתה מציע חוקים אחרים של תרומות גדולות גם ממקורות פרטיים בעתיד?
אורי אורבך: זה דבר ששווה לחשוב עליו, זה לא בהצעת החוק הזאת.
אורי אורבך: ליחסים של ישראל עם מדינות אחרות, שיש להן גם אינטרסים פה – אני יודע שמסקנדינביה יש הרבה תרומות ומגרמניה יש הרבה תרומות לארגונים- - -
חיים אורון: מארה"ב יש הרבה תרומות.
אורי אורבך: אגב, אני מניח שהם לא תורמים להתנחלויות דווקא.
אורי אורבך: ממשלת ארצות-הברית לא תורמת ממש להתנחלויות בשלב הזה, בממשל הזה לפחות.
אורי אורבך: יכול להיות שצריך לדון גם בסוגיות האלה, אבל כאן אתם מיתממים, כי כסף גדול מאוד שבוחש פה בפוליטיקה הפנימית, מצד שמאל, תחת הכסות של שלום וזכויות ומלחמה בעוני, שאלו מטרות שכשלעצמן הן טובות מאוד, אתם מפחדים שזה אולי ייפגע.
אורי אורבך: ואני אומר שאם זה ייפגע, טוב שזה ייפגע, לא מסיבות פוליטיות,  משום שיש להם מה להסתיר.
אורי אורבך: ואם אין להם מה להסתיר, ואלו מטרות ראויות, הציבורי הישראלי, המצביע, האזרחי, צריך לדעת מי בוחש לו בפוליטיקה הפנימית ואלו מדינות אחראיות לכך.
דוד רותם: גמרתי עם הימין, עכשיו נעבור לשמאל.
יוחנן פלסנר: אני מבין שחנא סוויד ודב חנין זה- - -
דוד רותם: הם כל הזמן, שים לב, הם ישבו מימיני.
אברהם מיכאלי: תגיד שאתה עובר לצד, שהשמאלי שלך, לא השמאלני.
יוחנן פלסנר: אני יושב פה עם אברהם מיכאלי וזאב אלקין נציגי השמאל המובהק.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה קודם להתייחס לאלמנט הבעייתי ביותר בהצעה הזאת.
יוחנן פלסנר: המטרה של ההצעה, כפי שאני מבין, היא מניעה של השפעה לכאורה בלתי לגיטימית על דעת הקהל בישראל.
יוחנן פלסנר: זה מתוך לשון ההצעה עצמה – או על גורם כלשהו באחת מרשויות השלטון של ישות מדינית זרה.
יוחנן פלסנר: והשיטה היא הגברת הדיווח וחיזוק השקיפות.
יוחנן פלסנר: לכאורה הכול פה נשמע הגיוני, אבל יש כאן הבחנות שהן מאוד בעייתיות, גם בצד התורם וגם בצד המקבל של הכסף.
יוחנן פלסנר: בצד התורם, כשאנחנו בוחרים ישות מדינית זרה ולא ישות פוליטית זרה, אנחנו מייד מצמצמים את כל הקבוצה של גופים חיצוניים שבוחשים בפוליטיקה הישראלית.
יוחנן פלסנר: הרי הבחשנים הכי גדולים בפוליטיקה הישראלית הם לאו דווקא המדינות.
יוחנן פלסנר: אם נהיה רציניים בהצעה הזאת ונשהה את קידום ההצעה ונזמין ממרכז המחקר פרויקט שיראה כמה כספים פוליטיים זרים נכנסים למדינת ישראל ולאיזה ארגונים- - -
דוד רותם: 400,000 שקל בשבועיים.
יוחנן פלסנר: לא, כספים פוליטיים זרים נכנסים למדינת ישראל.
דוד רותם: כספים פוליטיים למימון פריימריז בקדימה.
דוד רותם: לא ראית את זה בעיתון?
יוחנן פלסנר: ראיתי את זה בעיתון.
יוחנן פלסנר: זו דוגמה לכסף ויש כספים הרבה יותר גדולים, ודרך אגב, ההשפעה שלהם על הפוליטיקה הישראלית היא הרבה יותר גדולה, גם על מה שקורה בשטח, אם אנחנו מדברים על בנייה בשכונות הערביות ובנייה בקרב יישובים מבודדים.
יוחנן פלסנר: גם מבחינת ההשפעה על השטח וגם מבחינת ההשפעה על המדיניות של מדינת ישראל, גם הנזק הבין-לאומי האסטרטגי למדינת ישראל, כאן מדובר על הכספים הגדולים, אם אנחנו כבר רוצים לראות מי בוחש.
יוחנן פלסנר: למה אנחנו מאבחנים דווקא ישויות מדינתיות?
יוחנן פלסנר: למה לא להסתכל על ישויות פוליטיות?
יוחנן פלסנר: חסרים כל מיני ארגונים אוונגליים, אחרים, שגם להם יש אינטרס פוליטי, והם גם שופכים את זה?
יוחנן פלסנר: אם אנחנו כבר מדברים על שקיפות, אז נראה ארגון אחד, שיש לו כל מיני ארגונים הזויים לגמרי, שיש להם כל מיני חזיונות אפוקליפטיים לגבי מה אמור להיות כאן ולמה הם תומכים.
יוחנן פלסנר: הם תומכים בכל מיני מתנחלים קיצוניים, כי הם רוצים להביא למלחמת גוג ומגוג, למלחמת אחרית הימים, כדי לקדם חזון דתי שלהם.
יוחנן פלסנר: וזה בסדר?
יוחנן פלסנר: זה לא כלול בהצעה הזאת, הם לא צריכים לדווח בכל רבעון, ושם נמצאים הכספים הגדולים.
יוחנן פלסנר: אם אנחנו רוצים להיות רציניים- - -
דוד רותם: אתה מהמפלגה שהיושב-ראש שלה יושב עם הפלסטינים ומייעץ להם לא להיכנס למשא-ומתן?
דוד רותם: זה לא מהמפלגה שלך?
יוחנן פלסנר: זה יושב-ראש מועצת קדימה, לא אני.
דוד רותם: רק רציתי לדעת אם זה לא מהמפלגה שלך.
יוחנן פלסנר: סליחה, שאני אחלק ציונים לשר החוץ מהמפלגה שלך?
דוד רותם: אדוני, אתה לא יכול לחלק לו ציונים, לא בוועדה הזאת.
זאב אלקין: דודו רותם, הוא מהמפלגה שיושב-ראש הסיעה שלו הצביע בעד החוק הזה בקריאה הטרומית ורוב חבריה.
יוחנן פלסנר: חברים, מפלגת קדימה לא תתמוך בהצעה הזאת, והסיבה בראש ובראשונה, שזו הצעה מפלה.
יוחנן פלסנר: אם אנחנו רוצים שקיפות- - -
זאב אלקין: אני מציע לך לבדוק פלט הצבעה על הצעת החוק הזאת בקריאה הטרומית, ותראה איך הצביעו שם חברי קדימה.
יוחנן פלסנר: אין לי שום בעיה לבדוק את פלט ההצבעה, וכמו שאתם יודעים עכשיו להתחיל לנפנף בכל מיני פלטים, אין שום משמעות לאיזו הצעה- - -
זאב אלקין: אין שום משמעות למה שאתם מצביעים?
יוחנן פלסנר: לא, אין שום משמעות להצעה של משהו שהגיע למליאה אם לא נעשה בו דיון קודם בסיעה ונקבעה עמדה.
יוחנן פלסנר: בקדימה עד היום לא נקבעה עמדה לגבי הצעת החוק הזאת, ואני אומר לך שקדימה לא תתמוך בה, אבל זה לא העניין.
יוחנן פלסנר: מי שעומד כאן לבחינה זו לא מפלגת קדימה, אלא החוק שעכשיו באחריותך הולך - -
דוד רותם: הולך לעבור.
יוחנן פלסנר: - - להיות מוצבע.
דוד רותם: החוק יעבור.
יוחנן פלסנר: אני לא יודע אם הוא יעבור או לא יעבור.
יוחנן פלסנר: חשוב שנבין את הטיעונים.
דוד רותם: חשוב שתדע שהוא מוצבע והוא עובר.
יוחנן פלסנר: יש כאן כסף אדיר שמגיע מגורמים הזויים.
יוחנן פלסנר: את זה אנחנו לא רוצים לבקר.
דוד רותם: תגיש הצעת חוק.
יוחנן פלסנר: אם אנחנו עכשיו מדברים על כסף זר, אז בוא נחיל את זה בצורה שווה.
דוד רותם: למה אתה לא יזמת הצעת חוק לגבי הארגונים ההזויים?
חיים אורון: דוד רותם, יש הצעת חוק כזאת.
חיים אורון: הצעת החוק הזאת תופיע כהסתייגות להצעת החוק שעולה כאן, ומעמדה יהיה זהה.
חיים אורון: השאלה, איך תצביע עליה.
דוד רותם: אני אכניס אותה אולי לקראת הקריאה השנייה והשלישית- - -
חיים אורון: השאלה אם תצביע בעדה.
דוד רותם: יכול להיות שאני אכניס אותה לנוסח כבר בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.
יוחנן פלסנר: אם אתה מדבר על השפעה זרה, ויש הרבה מאוד השפעה זרה- - -
דוד רותם: אל תציע לי מה להחליט, תכין.
יוחנן פלסנר: בבקשה.
יוחנן פלסנר: אם נחיל את עקרון השוויון, אז יהיה כאן חוק מאוזן, ולא איזה מין קמפיין פתטי.
דוד רותם: אני אוהב את ההצעות שלך לאחרים, מה שהם יכינו.
יוחנן פלסנר: אנחנו מדברים על החוק הזה.
יוחנן פלסנר: אם החוק הזה לא מוסר מסדר-היום ורוצים להעביר אותו - -
דוד רותם: הוא לא יוסר מסדר-היום.
יוחנן פלסנר: - - אז לפחות שיחיל את עקרון השוויון ביחס לכסף מדיני זר.
יוחנן פלסנר: זו ההערה שלי.
יוחנן פלסנר: כי אחרת החוק הזה, במקום לטפל בתופעה בלתי לגיטימית, הופך לחוק בלתי לגיטימי.
יוחנן פלסנר: הדבר השני הוא שיש כאן סעיף שלדעתי הוא מיותר וקנטרני, וזה הפרסום במסגרת מסע פרסום.
יוחנן פלסנר: הרי אם אנחנו כבר מחילים חובת דיווח, לא שנתית, אלא רבעונית, וכל ארגון צריך מדי רבעון לדווח מי מימן אותו, מתי, כמה ולמה, עכשיו בכל מודעה או בכל קמפיין צריך גם למטה לכתוב, מומן על-ידי זה וזה?
דוד רותם: זו המודעה שדיבר עליה ג'ומס.
דוד רותם: זה מה שג'ומס אמר שהוא רוצה.
יוחנן פלסנר: שם לא יודעים איזה ארגון עומד מאחורי הדבר הזה.
דוד רותם: הוא אומר: אני רוצה לדעת מי מממן את זה.
יוחנן פלסנר: אתה לוקח עכשיו את המקרה הכי קיצוני.
יוחנן פלסנר: ג'ומס הביא משהו שאף אחד לא יודע מי עומד מאחוריו, ואתה מחיל את זה.
יוחנן פלסנר: אם אתה רוצה להגיד איזה ארגון, ודאי שיהיה כתוב "שלום עכשיו", "מועצת יש"ע", שיהיה כתוב איזה ארגון מאחורי איזו מודעה, אין לי בעיה עם הדבר הזה.
מיכאל בן-ארי: יוחנן פלסנר, לא הארגון המקבל כסף, הארגון המממן.
יוחנן פלסנר: להתחיל לכתוב, זה כבר להתחיל להיכנס לזכות הביטוי וזכות הדיבור ברמות קנטרניות ומיותרות.
יוחנן פלסנר: עכשיו אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, בהערה של ההקשר הרחב.
יוחנן פלסנר: אי-אפשר, כשדנים על החוק הזה, להתעלם מההקשר הרחב של שטף של הצעות שפוגעות, לא רק בדמוקרטיה הישראלית, אלא גם בדימוי ובמוניטין של הדמוקרטיה הישראלית.
יוחנן פלסנר: ואתה קודם יושב כאן ואומר: טוב.
יוחנן פלסנר: איך ניסחת את זה?
יוחנן פלסנר: אני לא זוכר בדיוק את המלים – ממילא יש ביקורת עלינו בחוץ-לארץ, על כל דבר שאנחנו עושים יש ביקורת.
יוחנן פלסנר: אני מתפלא למה אתה מתפלא, הביקורת הזאת היא לא גזרת גורל.