GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גרשון שטיינברג: ממשלות שונות לחלוטין מכל גוף אחר.
גרשון שטיינברג: את זה אני אומר במובן האקדמי.
גרשון שטיינברג: במובן הפוליטי אתם יודעים את זה.
גרשון שטיינברג: ממשלות לוקחות כסף ממשלם המסים, הן לא שואלות אם אתה רוצה את הכסף לארגון זה או אחר, במיוחד כשיושבים באירופה ומחליטים לאיזה ישראלים נותנים את הכסף.
יוחנן פלסנר: אם יש ארגון שרוצה כאן מלחמת גוג ומגוג כן ישפוך כסף?
דוד רותם: סליחה, אדוני.
דוד רותם: קודם כול, תשמור על רמת הוויכוח.
יוחנן פלסנר: ממשלות רוצות להשפיע על הפוליטיקה.
דוד רותם: אתה קודם כול תשמור על רמת הוויכוח.
יוחנן פלסנר: אני שומר, אתה יורד כל הזמן לעניינים פוליטיים.
דוד רותם: מדובר כאן באורח, ולא תגיד לו כך עם היד.
יוחנן פלסנר: אתה זה שמוריד את זה לכיוונים פוליטיים בין-מפלגתיים, לא אני.
גרשון שטיינברג: הנקודה האחרונה היא שרק בישראל ממשלות אירופיות משחקות כאילו זה מגרש משחקים.
גרשון שטיינברג: רק במדינת ישראל הן מזרימות הון תועפות כדי להשפיע על הפוליטיקה, כדי להעמיד לדין חיילי צה"ל, אלופי צה"ל, יושבת-ראש האופוזיציה, שרת החוץ לשעבר, שהיא גם מתנגדת.
גרשון שטיינברג: זה אותו כסף שהולך נגד ציפי לבני, חבר הכנסת פלסנר.
דוד רותם: זה דווקא מעודד אותו...
יוחנן פלסנר: מאבק המחנות בקדימה הגיע גם לאירופה...
דוד רותם: יריב אופנהיימר, מזכ"ל שלום עכשיו.
יריב אופנהיימר: נאמר פה הרבה על הנושא הזה של שקיפות מלאה.
יריב אופנהיימר: גם אנחנו תומכים בשקיפות מלאה והיינו מאוד רוצים לדעת מי מממן ואת מה.
יריב אופנהיימר: לגבי ההבחנה מה פוליטי ולא פוליטי, הכול פוליטי.
יריב אופנהיימר: גם מה שנראה אולי לפעמים כלא פוליטי הוא מאוד פוליטי, וההבחנה הזאת היא הבחנה מלאכותית.
יריב אופנהיימר: אנחנו עומדים בדרישות החוק.
יריב אופנהיימר: עד עכשיו, כמו שנאמר פה, כבר עבר חוק בנושא הזה שמפלה בין תרומות כאלה לתרומות אחרות, ונשמח אם כבוד יושב-ראש הוועדה יעמוד במילותיו ויתקן את האפליה השגויה הזאת, כך שכולם יצטרכו לעמוד בקריטריונים שקובע החוק היום ולא רק ארגונים שמקבלים מישות מדינית זרה.
דוד רותם: רק ארגונים שעוסקים בפוליטיקה.
יריב אופנהיימר: זו כבר הגדרה של פרשנות.
אורי אורבך: מה פרשנות?
אורי אורבך: בית חולים זה לא פוליטיקה.
דוד רותם: אוניברסיטה זה לא פוליטיקה ובית חולים זה לא פוליטיקה.
יריב אופנהיימר: מר רותם, תשאל את החברים מ"אם תרצו" אם האוניברסיטה היא פוליטית או לא, הם יגידו לך שהיא פוליטית.
יריב אופנהיימר: כבר על זה יכול להיות ויכוח.
אורי אורבך: מעבדה לכימיה זה לא פוליטי.
אורי אורבך: אל תיתמם.
דוד רותם: שלום, זכויות אדם, דמוקרטיה, זה פוליטיקה.
יריב אופנהיימר: התיישבות זה פוליטיקה?
מיכאל בן-ארי: התיישבות זו ציונות.
דוד רותם: התיישבות זו ציונות.
חיים אורון: ציונות זה פוליטיקה.
דוד רותם: ציונות והתיישבות זו דרך חיים, זו חובה של עם.
דוד רותם: זה לא קשור בכלל לפוליטיקה.
חיים אורון: מה זו ציונות מדינית?
דב חנין: התיישבות זו חובה של עם להבדיל מדמוקרטיה...
דוד רותם: אתה שמאל, הייתם יותר בהתיישבות ממני.
יוחנן פלסנר: גרימת נזק להתיישבות זו פוליטיקה?
דוד רותם: גרימת נזק להתיישבות זו פוליטיקה.
יוחנן פלסנר: ולציונות?
חיים אורון: איפה שאתם יושבים, זו פוליטיקה.
יריב אופנהיימר: אני רוצה שהדברים יהיו ברורים, כנציג של אחת מהעמותות שאמורות להיות מושפעות מההחלטה הזאת.
יריב אופנהיימר: אם הולכים על חוק שהוא חוק לכולם, אנחנו תומכים; אם הולכים לחוק שמתחיל לחלק ציונים מי פוליטי ומי לא, אני כבר מעדיף את הגרסה הנוכחית.
יריב אופנהיימר: זה לגבי הסעיף הראשון.
דוד רותם: אתה יודע מה המזל?
דוד רותם: באיזה מקום היית במפלגת העבודה?
יריב אופנהיימר: עזוב.
דוד רותם: אל תגידו לי במה אתם תומכים, כי אתם לא מצביעים.
יריב אופנהיימר: אין בעיה, אבל אנחנו נפגעים.
יריב אופנהיימר: אני חושב שבדמוקרטיה זכות הטיעון של מי שנפגע זה עניין חשוב.
מיכאל בן-ארי: מדינת ישראל נפגעת על-ידכם.
מיכאל בן-ארי: טרור עכשיו.
דוד רותם: אתה יכול להגיד שאתם מתנגדים לחוק, לא נתמוך או לא נתמוך.
יריב אופנהיימר: מותר לנו גם לתמוך כמו שאתה יודע.
יריב אופנהיימר: הדבר השני שמטריד אותי יותר, ואני קצת מופתע גם ממשרד המשפטים שלא טרחו להרחיב על זה, כי על-פי הטיוטה כתוב שמשרד המשפטים מתנגד, הוא דווקא על הסעיף שנלקח פה כמעט כמשהו משעשע, אבל הוא הסעיף האמיתי שיש בו בשר, ועליו גם זאב אלקין נאבק.
יריב אופנהיימר: הסעיף הזה אומר שאם אני מחר רוצה לקנות מודעה בעיתון, אני צריך לכתוב מי מממן את המודעה הזאת.
יריב אופנהיימר: אני אומר לכם שהסעיף הזה, וזה באמת לא מצחיק, וזה לא ברוח שטות, הסעיף הזה הוא סעיף אנטי דמוקרטי ממדרגה ראשונה, כי במדינה דמוקרטית, גם אם זה לא נראה לנו, זכותו של כל אדם- - -
מיכאל בן-ארי: זה לא דמוקרטי?
מיכאל בן-ארי: אומרים לאדם: תגיד מאיפה קיבלת את הכסף, זה לא דמוקרטי?
דוד רותם: זה לא דמוקרטי, זה כן דמוקרטי, זכותו להגיד מה שהוא רוצה.
מיכאל בן-ארי: הוא שלח לי בריונים, שיגיד מאיפה הוא לקח את הכסף ששלח לי בריונים, העבריין הזה.
דוד רותם: אני מבקש ממך.
דוד רותם: זכותו להגיד מה שהוא רוצה, ואל תפריע לו.
חיים אורון: כל אחד מקבל את בן מינו, אלי לא שולחים בריונים.
יריב אופנהיימר: זכותו של כל אדם או של כל ארגון במדינה דמוקרטית- - -
מיכאל בן-ארי: להזכיר לך, אתה הגנת עליו.
מיכאל בן-ארי: תאמר לי מי חבריך ואומר לך מי אתה.
חיים אורון: הוא לא חבר שלי.
דוד רותם: חבר הכנסת בן-ארי, פעם ראשונה.
יריב אופנהיימר: זכותו של כל אדם ושל כל ארגון לפרסם מודעה בעילום שם.
יריב אופנהיימר: זכותו.
יריב אופנהיימר: זאת דמוקרטיה.
יריב אופנהיימר: בדמוקרטיה מותר להגיד גם בעילום שם, אפילו לא לכתוב מי חתום על זה.
יריב אופנהיימר: לפני שלושה ימים היה איזה באנר ב"הארץ" שהיה כתוב שם: אחרי ליחצ"נים.
יריב אופנהיימר: למישהו היתה הברקה.
יריב אופנהיימר: הוא לא חתם.
יריב אופנהיימר: אנחנו נדרוש שהוא ירשום את השם שלו?
יריב אופנהיימר: לא. אני חושב שארגון צריך להיות חשוף לגבי התרומות שהוא קיבל, אבל ברגע שאני פותח את הפה, או שאני מדבר, או שאני כותב משהו, אני יכול גם לכתוב שזה לא אני.
יריב אופנהיימר: כך זה בדמוקרטיה, מותר לאנשים להביע את עמדתם מבלי שהמדינה תתערב מה יהיה כתוב במודעה, וזה לא סעיף מבוטל, ולא בכדי משרד המשפטים מתנגד לעניין הזה.
יריב אופנהיימר: מכיוון שבפעם הראשונה מדינת ישראל רוצה להתערב בתוכן של פרסומים של אנשים או של ארגונים או של עמותות או של בודדים, וזה דבר שלא נעשה בשום תחום, זה דבר חמור.
יריב אופנהיימר: מי שבאמת דמוקרט צריך להבין שהדמוקרטיה היא החופש להביע דעה, והמדינה לא צריכה להתערב בתוכן המודעות.
יריב אופנהיימר: היא יכולה לדרוש ממני אחר-כך שקיפות למבקר המדינה, לרשם העמותות – את זה אני יכול להבין.
יריב אופנהיימר: היא לא יכולה להכריח אותי מה לרשום במודעה ומה לומר בראיון לטלוויזיה, לרדיו, או אפילו כאן בוועדה.
יריב אופנהיימר: וזה מדרון חלקלק.
יריב אופנהיימר: אני פונה גם לאנשים שבאים מהחזית הימנית יותר של המפה הפוליטית לא לתת לעניין הזה יד.
יריב אופנהיימר: מפתיע אותי שמשרד המשפטים לא מצא לנכון לפרט בנושא הזה.
יריב אופנהיימר: זה לא סעיף מבוטל, הוא הסעיף העיקרי בחוק הזה, והוא סעיף אנטי דמוקרטי.
יריב אופנהיימר: תודה.
דוד רותם: בבקשה, אבל אנא בקיצור, כי אני בעוד חמש דקות מצביע.
אריק אשרמן: קודם כול, במסורת היהודית אסור לנהוג איפה ואיפה.
אריק אשרמן: מאוד שמחתי לשמוע שכמה מתומכי החוק הזה תובעים שהשינוי יהיה יותר כולל.
אריק אשרמן: מבחינת דיני המדינה יכולים הסוציולוגים להבחין בין תרומות פרטיות וקרנות של מדינות, אבל אין ספק שדולר ודולר, יורו ויורו, ההשפעה על מה שקורה במדינה הזאת היא אותה השפעה.
אריק אשרמן: זה דבר אחד.
אריק אשרמן: דבר שני.
אריק אשרמן: אני באמת פונה לתומכי החוק לענות על מה שלא שמעתי בכל הדיון הזה.
אריק אשרמן: מבחינת שקיפות, מה החוק הזה נותן שאין בחוק הקיים?
אריק אשרמן: הייתי רוצה לשמוע מכם.
דוד רותם: הגעת מאוחר, והסברתי את זה בתחילת הדיון.
אריק אשרמן: אני מתנצל.
אריק אשרמן: דבר שלישי, אני פונה לחבר הכנסת בן-ארי ומבקש ממך להתנצל על זה שקראת לי "בוגד", אני חושב שלא ראוי לך, וזה לא מכבד את הכנסת.
מיכאל בן-ארי: מי שמתנהג באלימות- - -
דוד רותם: לא. בן-ארי, אתה לא מדבר עכשיו.
חיים אורון: מה זה חשוב לך מה הוא אומר עליך?
חיים אורון: אני לא מבין.
אריק אשרמן: - - -גם יום כיפור.
יואל גולובנסקי: אני נשיא המכון לאסטרטגיה ציונית.
יואל גולובנסקי: היינו שותפים במחקר "ריבונות על תנאי", שכולכם, אני מקווה, ראיתם, שהיה הרקע אולי להצעת החוק.
יואל גולובנסקי: הצעת החוק המקורית היתה מאוד רצינית.
יואל גולובנסקי: מה שנשאר אחרי כל המשא-ומתן הוא פחות רציני, אבל אני רוצה להגיד שמטרת החוק היא לסתום את החורים.
יואל גולובנסקי: ונשאר פה חור די רציני, שחברה לא צריכה לדווח לאף אחד אם היא מקבלת תמיכה מממשלה זרה.
יואל גולובנסקי: אני מבין שבגלל שהסתרתם את ההגדרה "לפעילות פוליטית", לכן הסרתם את ה"חברה", אבל זו בעיה רצינית.
יואל גולובנסקי: לפי מה שכתוב במחקר, בעמ' 15, ארגון "שוברים שתיקה" מקבל הרבה כסף ממשלה זרה, והיא חברה, והיא לא היתה צריכה לדווח שום דבר לפי החוק הזה.
יואל גולובנסקי: לפי דעתי זו בעיה, ויש אחרים.
דוד רותם: עורך-הדין אופיר כץ.
אופיר כץ: אני לא רוצה להרחיב, דיברו הרבה על הנושא של שקיפות בחברה האזרחית.
אופיר כץ: אנחנו מאוד בעד שקיפות, ואנחנו גם עושים את זה בפועל.
אופיר כץ: אני רוצה רק להעיר שתי הערות: האחת, לגבי העניין של תורמים פרטיים.
אופיר כץ: כולם צריכים להיות ערים לזה שלפי החוק הנוכחי כל עמותה צריכה להצהיר אחת לשנה על כל תרומה שהיא קיבלה מעל 20,000 שקלים.
אופיר כץ: זה לא רלוונטי ישירות לעניין שלנו, אבל ממילא כל התורמים הפרטיים היום חשופים.
אופיר כץ: יש לרשם העמותות טכניקה שבה הוא מאפשר לחלק מהאנשים שרוצים באי גילוי שמם לתרום את זה בעילום זה.
אופיר כץ: זה לא מוסדר בחוק, גם את זה אולי צריך להסדיר בהזדמנות.
קריאה: זה מוסדר.
אופיר כץ: לא. מוסדר שיש לכם את הזכות, אבל איך הוא עושה את זה, אין כללים.
אופיר כץ: לגופו של עניין, כשאדוני אמר שיחילו את זה על כולם, אין בעיה היום בחוק הקיים, כי ממילא כולם היום נמצאים שם.
אופיר כץ: ראיתי את ההערות של משרד המשפטים ואני מסכים אתן.
אופיר כץ: אני מבין שזה יהיה בשלב יותר מאוחר.
אביטל שרייבר: אני רוצה להוסיף לגבי העמותות של רשם העמותות בעניין התורמים.
אביטל שרייבר: אם יש איזו מגמה אולי שמסתמנת, אם הבנתי נכון, לחשוב על אפשרות שכל התורמים יצטרכו להיות גלויים, לגבי המצב המשפטי היום זה נכון מה שעורך-הדין אופיר כץ אמר, שכל תורם שתורם מעל 20,000 שקלים בשנה צריך לחשוף את שמו בדוח הכספי של העמותה, אבל התורם יכול גם לבקש לכסות את שמו, ויש תורמים, מסיבות לגיטימיות לחלוטין, שמבקשים שהשם שלהם לא יהיה חשוף בדוח הכספי, והסיבה הנפוצה ביותר, שמוצגת כלפינו, זה החשש של התורם מכך שהוא יהיה מוצף בפניות מאוד רבות, והוא מעדיף לשמור על הפרטיות שלו, שלא יפנו אליו הרבה מאוד גופים.
אביטל שרייבר: דבר נוסף בהקשר הזה.
אביטל שרייבר: כמו שציינה עורכת-הדין לימור תוסיה-כהן, עלה לאוויר לפני כשבוע אתר ה"גייד סטאר" שחושף את הדוחות הכספיים של עמותות.
אביטל שרייבר: על-פי חוות דעת משפטיות שקיבלנו, מכיוון שהחשיפה היא באינטרנט, והיא בחינם, והיא מאפשרת להרבה יותר אנשים במצב הקיים היום להסתכל על האינפורמציה הזאת, אז חוות הדעת המשפטיות שקיבלנו אומרות שכל שם פרטי של אדם שהוא לא נושא משרה בעמותה לא יופיע באתר האינטרנט, ולכן גם שמות התורמים שמופיעים היום בתיקים שגלויים אצלנו לא מופיעים באתר.
אביטל שרייבר: אם חושבים על הקונספט הזה, זה קונספט שונה לחלוטין מהמקום שבא ממנו הצעת החוק הנוכחית, ונראה לי שאם הולכים בכיוון שקשור בזה, צריך לפתוח את הדיון, ואני מניחה שיש עוד הרבה מאוד ארגונים שירצו לטעון בהקשר הזה, כי זה נושא אחר.
אפרת חקאק: יש לי מספר הערות לנוסח.
אפרת חקאק: אם אנחנו מסתכלים על הנוסח שהניח חבר הכנסת אלקין, קודם כול בסעיף 10, נראה לי שנפלה טעות.
אפרת חקאק: אמור להיות תיקון לסעיף (ב1)(1)(ג) לחוק החברות.
דבי גילד-חיו: איזה נוסח את קוראת?
אפרת חקאק: הנוסח שכתוב למעלה "חבר הכנסת אלקין"?
אפרת חקאק: דבר שני, אפילו לקריאה הראשונה נדמה לי שיש לפחות להגדיר מה זה "מסע פרסום מיוחד", והצעתי נוסח לדיון שהנחתי.
אפרת חקאק: מסע פרסום זה פרסום בכתב, בעיתון, באינטרנט, בעלון או בדרך דומה אחרת.
אפרת חקאק: נראה לי שאפילו לקריאה הראשונה שווה שהנוסח יהיה לפחות יותר ברור.
אפרת חקאק: לבסוף, לדיון אחרי הקריאה הראשונה אני מצטרפת למה שעורכת-הדין ממשרד המשפטים ציינה, קודם כול שהתיקון צריך להיות תיקון לחוק העמותות ולא חוק נפרד, כיוון שזה הגברת דיווחים מעבר למה שקיים היום בחוק העמותות, ושווה שכל החובות יהיו מרוכזות במקום אחד.
שושנה רשף-מור: רק רציתי להזכיר, שגם שר החוץ תומך בעמדה הזאת.
דוד רותם: חשוב.
דוד רותם: רבותי, אני עובר להצבעה.
דוד רותם: אנחנו מצביעים על הנוסח שסיכמתם בצירוף- - -
זאב אלקין: לשתי ההערות?
זאב אלקין: להערה השנייה אני מתנגד.
דוד רותם: נדון בזה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
חיים אורון: מה עם שתי ההערות?
חיים אורון: אני לא משתתף בהצבעה, לפחות שאני אדע.
דוד רותם: יש אחת שהיא תיקון טעות, מספר סעיף בחוק החברות.
דוד רותם: והדבר השני, אלקין מתנגד- - -
זאב אלקין: בדבר השני, אני מוכן לדון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.
זאב אלקין: זו הגדרה יותר- - -
דוד רותם: זו הגדרה של מה זה מסע פרסום.
חיים אורון: מה עם ההודעה שלך?
דוד רותם: ההודעה שלי בפרוטוקול, אני מודיע לכם.
דוד רותם: אני לא אביא את החוק לקריאה שנייה ושלישית אם לא נגיע להסכמה על תרומות עם פתרון לאוניברסיטאות, לבתי חולים, לכל הדברים האלה.
יוחנן פלסנר: מה זה "עם פתרון"?
חיים אורון: אם באל"ף ועם בעי"ן.
חיים אורון: אם לא נביא, אם לא יהיה לנו פתרון, ונביא את זה עם פתרון.
חיים אורון: זו הכוונה.
דוד רותם: הצבעה     בעד אישור הצעת החוק - 9 נגד - 3 אושרה הצעת חוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על ידי ישות מדינית זרה, התש"ע-2010 ותועלה לקריאה הראשונה במליאה.
דוד רותם: רבותי הצעת החוק אושרה ותעבור למליאה.
אברהם מיכאלי: אנחנו פותחים ישיבה ראשונה של ועדת החוקה במושב הזה, שהחיינו לא מברכים, אבל שתהיה לנו דרך צלחה.
אברהם מיכאלי: הנושא הראשון שנדון בו היום זה נושא תקנות החברות (אגרות) (תיקון), התש"ע-2010.
אברהם מיכאלי: מי מציג את זה מטעם משרד המשפטים?
אברהם מיכאלי: תתני לי קצת רקע, אני מבין שעשיתם פה כמה תיקונים חשובים, כי זה טוב לאזרח.
אברהם מיכאלי: בואו נסביר לאזרחים למה אנחנו משנים להם סכומים, נסביר להם שלא מענישים אותם.
גלי גרוס: אני היועצת המשפטית של רשות התאגידים.
גלי גרוס: מונחים בפני הוועדה שלושה סטים של תקנות מתוך סך כולל של חמישה סטים של תקנות, שעושות איזה תיקון רוחבי בכל היחידות של רשות התאגידים בהיבט של האגרות, גם האחדה והתאמה, גם הוספת שירותים נוספים, הוזלת שירותים לאזרח.
גלי גרוס: אני תיכף אתייחס לתיקונים העיקריים.
גלי גרוס: אני אשמח אם אפשר להתייחס לתקנות כמכלול, כי יש שם דברים מקבילים.
גלי גרוס: מה שמונח בפני ועדת החוקה היום זה תיקון לתקנות החברות, החברות המסחריות, הסדרת הנושא של חברה לתועלת הציבור ואגרות העיון, שעד היום לא הוסדר בכלל, ותיקונים מקבילים בתקנות העמותות.
גלי גרוס: מדובר במספר תיקונים עיקריים.
אברהם מיכאלי: את כרגע מתייחסת לשלושת הנושאים.
גלי גרוס: הם מקבילים.
אברהם מיכאלי: בהתחלה אמרתי תקנות העמותות (אגרות).
אברהם מיכאלי: את מדברת על מכלול הדברים.
גלי גרוס: אני מדברת על המכלול.
גלי גרוס: אני אתן הצגה כוללת, כ י הדברים מקבילים, וחבל לחזור, ואחר-כך, אם תרצה לעבור סט אחד אחרי השני, אפשר גם לעשות את זה.
גלי גרוס: התכלית העיקרית של התקנות האלה נבעה מהתקדמות של פרויקט הסריקה של תיקי תאגידים ברשות התאגידים.
גלי גרוס: תהליך הסריקה כבר הושלם לגבי תיקי עמותות ושותפויות, והוא נמצא בעיצומו לגבי תיקי חברות מסחריות, שם ההיקפים הרבה יותר גדולים.
גלי גרוס: מדובר בכ-200,000, אפילו יותר, של תיקי חברות שצריך לסרוק.
גלי גרוס: בעקבות ההתפתחות של פרויקט הסריקה, המשמעות היא, שאי-אפשר, ככל שהתיק נסרק, לעיין בתיק פיזי של תאגיד, של חברה או של עמותה, אלא צריך לעיין בתיק בעמדות מחשב בלשכת הרשם.
גלי גרוס: כדי לייעל את השירות לציבור, וזה דבר שגם מתאפשר בעקבות פרויקט הסריקה, שלא היה אפשרי קודם, אנחנו- - -
אברהם מיכאלי: אנחנו מחזיקים עדיין סניף נוסף מחוץ לירושלים?
גלי גרוס: תלוי של אילו יחידות.
אברהם מיכאלי: פעם היה סניף בתל-אביב, שאפשר היה גם לעיין בו, ששם אפשר להסתכל בשמות של חברות.
גלי גרוס: יש מידע מסוים שאפשר לקבל באינטרנט.
גלי גרוס: האיתור הבסיסי של חברות אפשר לקבל באינטרנט, וגם נסח חברה אפשר לקבל באינטרנט.
אברהם מיכאלי: מבחינה פיזית יש סניף בתל-אביב?
גלי גרוס: יש סניפים של רשם המשכונות שפרוסים ברחבי המדינה, שירותים מסוימים של רשם החברות ניתנים גם בהם.
גלי גרוס: עיון פיזי, לדעתי, רק ברשם החברות בירושלים, והיום אנחנו בתהליכי הקמה של סניף בתל-אביב.
גלי גרוס: עם התקדמות פרויקט הסריקה אי-אפשר יהיה עוד לעיין בתיק פיזי, אלא רק בתיק סרוק, כשכרגע אפשרות העיון היא בעמדות מחשב אצל רשם העמותות או אצל רשם החברות, והוקם חדר עיון מאוד מסודר ומובנה כדי שאפשר יהיה לעמוד בביקושים לעיונים בתיקי החברות.
גלי גרוס: מדובר בכ-100 עיונים ביום, שמודפסים מתוכם בסביבות 100 מסמכים לכל תיק חברה.
גלי גרוס: הוקם חדר עיון עם עמדות הדפסה, אבל העומס על החדר הזה צפוי לגדול עם התקדמות פרויקט הסריקה, ואנחנו גם רוצים לחסוך לציבור את הצורך להגיע לירושלים ולעיין בתיקים, ולכן אנחנו מציעים באופן רוחבי גם לגבי שותפויות, גם לגבי חברות, גם לגבי עמותות, את האפשרות של קבלת תיק סרוק בדואר או בלשכה של כל תיקי החברה.
גלי גרוס: אפשר לקבל את הדיסק הזה, לקחת אותו ולהדפיס ממנו, להשתמש בו בכמה מסמכים שצריך.
גלי גרוס: זה יהיה תיק מסודר שמוטבע עליו הלוגו של משרד המשפטים.
גלי גרוס: המסמכים מאומתים בדיסק הזה בחתימה מוסדית, והדיסק הזה הוא קובץ המקור שאפשר יהיה להסתובב אתו ולהראות את המסמכים.
גלי גרוס: אפשר יהיה להדפיס מתוכו ואפשר יהיה להעתיק אותו.
אברהם מיכאלי: איך אפשר יהיה להתגבר על אימות חתימה, אימות מתאים למקור?
גלי גרוס: גם היום לא כל האנשים שמעיינים בתיק מבקשים אימות.
גלי גרוס: לפעמים מדפיסים את המסמך ומשתמשים בו משום שהם צריכים את המסמך עצמו.
גלי גרוס: יש אפשרות של אימות חתימה, ובמידה מסוימת הסדרנו ועשינו התאמה של האגרה לאימות חתימה אצל רשם החברות וגם אצל רשם העמותות, אבל בתוך הדיסק הסרוק, במסגרת הסריקה, על כל מסמך שנסרק יש מין חותמת בדף נפרד, חתימה מוסדית, שמדברת על זה שזה מסמך שנסרק מתוך תיק של משרד המשפטים.
גלי גרוס: וככל שיציגו את הקובץ המקורי עצמו, שהוא גם יסומן בנפרד כקובץ של משרד המשפטים, אפשר יהיה להראות שכל אחד מהמסמכים שמופיעים בדיסק הצרוב הזה הם מסמכים שנסרקו על-ידי משרד המשפטים, ולכן אין צורך באימות חתימה נפרד.
אברהם מיכאלי: אלא אם כן לאיזה מסמך ספציפי תהיה, למשל, התייחסות שאתם דורשים אגרה נפרדת על אימות מסמך ספציפי.
גלי גרוס: אם מדפיסים אצלנו בלשכה את המסמכים ומבקשים אימות של המסמך, אפשר יהיה עדיין לקבל, לגבי מסמכים שבדיסק אין צורך באימות הספציפי.
גלי גרוס: זה שירות אחד שאנחנו מוסיפים באופן רוחבי.
אברהם מיכאלי: זה לא ברור לי.
אברהם מיכאלי: ראיתי פה התייחסות לנושא של תעודת תאגיד.
אברהם מיכאלי: נניח, אדם לקח דיסק אליכם, לקח את הדיסק והדפיס את תעודת התאגיד מתוך הדיסק, זה לא מספיק לו לאימות חתימה.
גלי גרוס: תלוי לאיזה צורך.
אברהם מיכאלי: נניח פקיד בבנק היום, לצורך פתיחת חשבון, רוצה תעודת תאגיד.
גלי גרוס: בבית המשפט כן אפשר לקבל, למיטב הבנתי, את הדיסק עצמו כקובץ אלקטרוני שחתום בחתימה מוסדית.
גלי גרוס: ברגע שמדפיסים מתוכו מסמכים, יכול להיות שהבנק יוכל לקבל את זה בחתימת נאמן למקור של עורך-דין מטעם החברה.
גלי גרוס: לחילופין, השירות שמוצע כאן הוא שירות חלופי, בגלל שתעודת התאגדות היא מסמך מאוד נפוץ שמבקשים אותו באופן שוטף.
גלי גרוס: היום העלות של קבלת תעודת התאגדות היא עלות של עיון בתיק שלם של חברה, שהיא 45 שקלים, ועוד 2 שקלים לאימות.
גלי גרוס: לפי המצב הנוכחי, 2 שקלים לאימות המסמך.
גלי גרוס: בגלל שזו בקשה כל כך נפוצה, אנחנו מציעים להתייחס אליה באופן נפרד, ואפשר יהיה לקבל בלשכה רק את תעודת ההתאגדות, אם רוצים לאמת אותה, תהיה תוספת של 4 שקלים לפי העלות החדשה, ורק תעודת ההתאגדות עצמה היא 10 שקלים, בלי צורך לשלם את כל ה-47 שקלים של עיון בתיק חברה.
גלי גרוס: במקביל, אפשר יהיה לקבל את זה בדיסק, בעלות של הדיסק שהיא 60 שקלים לגבי חברות ו-50 שקלים לגבי עמותות, ככל שמדובר במשלוח בדואר.
אברהם מיכאלי: לסכומים נתייחס בהמשך.
אברהם מיכאלי: העיקרון שאתם מדברים עליו זה התייעלות,שהיא חשובה מאוד, שהאזרח לא יצטרך לעמוד בתור ולא לנסוע לירושלים.
גלי גרוס: לא להגיע בכלל, הוא יוכל לקבל את זה בדואר.
אברהם מיכאלי: הוא יוכל להזמין את התקליטור, והוא יוכל לשמש לו עד להודעה חדשה, שיהיו עדכונים בתיק.
אברהם מיכאלי: עד לאותו יום זה מעודכן, ואם אדם עושה פעולות נוספות בחברה, המסמכים ישתנו כמובן.
גלי גרוס: גם כשהוא מעיין בתיק החברה בלשכה זה מעודכן לאותו יום.
גלי גרוס: זה ייתר לו את הצורך להגיע לירושלים, לחכות בתור לחדר העיון, להדפיס את המסמכים בעלות של הדפסה אצלנו, שהיא יותר יקרה מן הסתם מעלות של הדפסה אצלו בבית, וכך לקבל את כל המסמכים.
גלי גרוס: זה גם ינגיש את כלל המסמכים בתיקי ציבור, זה גם יקל על העבודה שלנו, זה יסייע לאזרח.
אברהם מיכאלי: מה אחוז תיקי החברות שסרקתם עד היום?
גלי גרוס: שליש מתיקי החברות, כל תיקי העמותות וכל תיקי השותפויות.
אברהם מיכאלי: נתמקד רגע בחברות.
אברהם מיכאלי: לשליש כבר אפשר לקבל את התקליטורים, לגבי שני השלישים האחרים, עד שלא תגיעו לזה, יצטרכו לפעול בשיטה הישנה.
ירמיהו גור: אני סגן ראש רשות התאגידים, ולמעשה, מופקד על יחידת רשם החברות.
ירמיהו גור: נכון שסרקנו רק שליש מהתיקים, אבל לציבור, הנושא הזה כבר שקוף.
ירמיהו גור: כל תיק שמבקשים להזמין לעיון, אוטומטית אנחנו כבר מעבירים אותו לסריקה, והלקוח מקבל אותו סרוק.
אברהם מיכאלי: כמה זמן לוקחת סריקה?
ירמיהו גור: בין יומיים לשבעה ימים.
אברהם מיכאלי: אם זה לא דחוף, אתם יכולים להגיד לו: חביבי, במקום להגיע עד לכאן, תחכה, בעוד שבוע יהיה לך דיסק.
ירמיהו גור: הפסקנו לחלוטין.
ירמיהו גור: חדר העיון הממוחשב, שמכיל 20 עמדות.
ירמיהו גור: פתחנו בהרצה שקטה לפני כחודש, הדבר עובד מצוין, וגם הביקוש גדל יותר ויותר.
ירמיהו גור: זה עובד די חלק.
ירמיהו גור: בדיוק סיימנו את ההרצה.
ירמיהו גור: כל תיק שמבקשים להזמין אנחנו סורקים, אם הוא לא סרוק, ומקבלים את התיק.
אברהם מיכאלי: אם אדם רוצה לקבל מיידית, אולי לא נוח לו והוא יצטרך להגיע לעמדה.
גלי גרוס: בכל מקרה, מיידית זה לא היה אפשרי, כי התיקים היו מאוחסנים בארכיון ולקח זמן מרגע ההזמנה ועד שאפשר היה לעיין.
אברהם מיכאלי: היום העורך-דין או האזרח שפונה אליהם לא יכול לקבל את זה באופן מיידי, אפילו לעיון.
אברהם מיכאלי: צריך להזמין תור או משהו כזה?
ירמיהו גור: הוא לא יכול, וזה תמיד היה כך.
ירמיהו גור: סמוך לשנת 1995 ארכיון רשם החברות רובו עבר.
ירמיהו גור: אני זוכר את זה עוד מהיותי עורך-דין פעיל במגזר האזרחי.
ירמיהו גור: היתה תקופה שניתן היה להזמין תיק ולקבל אותו בו ביום, אבל לימים, מפאת גודל הארכיון, זה הופסק.
ירמיהו גור: אפשר היה לקבל את זה בהדרגה יותר ויותר.
ירמיהו גור: בהשוואה לטאבו אנחנו מאוד מתקדמים, כי זכור לי שהזמנת תיק לעיון בטאבו לוקחת לפחות שבועיים, בטאבו תל-אביב.
אברהם מיכאלי: שיהיה ברור, אנחנו מבחינים בין עיון בכל התיק לבין הוצאת תעודת תאגיד או משהו כזה.
ירמיהו גור: בהוצאת נסח ותעודת תאגיד אין עם זה שום בעיה.
ירמיהו גור: ניתן להוציא במקום.
גלי גרוס: ככל שהתיק סרוק.
ירמיהו גור: תעודת ההתאגדות שמורה במחשב, וניתן להוציא אותה בכל מקרה, גם ללא קשר לתיק עצמו.
אברהם מיכאלי: אתה מדבר על התיק הכללי, שהוא הרבה יותר גדול ומאוחסן במקום אחר.
ירמיהו גור: הסריקה בתוך שניים עד שבעה ימי עבודה.
ירמיהו גור: הפרוצדורה הזאת עובדת מצוין, ואנחנו לא מאפשרים היום לעיין בתיקי נייר.
ירמיהו גור: חשוב גם לציין שהעיון בתיקי הנייר הצריך המון משאבים שלא תמיד היו קיימים כדי להשגיח על עיון בתיק נייר, עם כל ההשלכות.
ירמיהו גור: הסריקה מאפשרת שמירה על התיקים, מבטיחה מפני איבוד מסמכים, מונעת בעיות בתיקים ומונעת דפדוף לא נכון.
ירמיהו גור: חשוב מאוד שהעיון בתיקי הנייר ייפסק.
אברהם מיכאלי: לפי הקצב הזה תגיעו למצב שכל מי שמזמין תיק, התיק שלו ייסרק- - -
ירמיהו גור: הגענו.
אברהם מיכאלי: יש לכם היום שליש.
אברהם מיכאלי: אדם שמזמין תיק שעדיין לא סרוק, התיק שלו ייסרק, ואז גם לא תצטרכו לתת לו תיק נייר, אלא תמיד תתנו לו דיסק, או לחילופין באינטרנט.
ירמיהו גור: נכון.
גלי גרוס: היום הגישה לאינטרנט היא לא לתיק החברה, אלא לנסח החברה, שזה איזו תמצית מידע מחשובית לגבי חברה.
גלי גרוס: העיון בתיק החברה עצמו, שכולל את כל המסמכים שנמצאים בתיק, זה במסגרת הדיסק הסרוק.
אברהם מיכאלי: אני מבהיר לפרוטוקול שאנחנו מבחינים בין מסמך מיידי שאפשר לקבל, שזה תעודת תאגיד פלוס מידע על החברה, שזה נסח החברה, לבין התיק הכללי שאתם היום כבר כמעט ולא תעמידו את הניירות לעיון אנשים, אלא תמיד תהפכו אותו למסמך ממוחשב - -
ירמיהו גור: למסמך ממוחשב או סרוק.
אברהם מיכאלי: - - ואז מי שרוצה דיסק מזמין דיסק.
ירמיהו גור: מי שרוצה לעיין, מעיין במקום.
אברהם מיכאלי: מעיין במחשב.
אברהם מיכאלי: הוא לא מעיין בתיק עם ניירות.
אברהם מיכאלי: במקום שהוא יגיע ויעיין שם בתיק, אתם אומרים: קח את הדיסק הזה, תשב אצלך במשרד, תעיין שם, או שנשלח לך את זה בדואר.
גלי גרוס: זה שירות אחד שאנחנו מחילים רוחבית על כלל התאגידים ברשות התאגידים.
גלי גרוס: דבר נוסף שגורמות התקנות, הן מפחיתות את אגרת העיון בנסח החברה באינטרנט מ-45 שקלים, שזאת העלות היום, ל-15 שקלים.
גלי גרוס: היתה עלות זהה בין עיון באינטרנט לבין קבלת הנסח בלשכת הרשם.
אברהם מיכאלי: זה כמו בטאבו.
גלי גרוס: בטאבו זה בכל זאת מטריה שונה.
אברהם מיכאלי: כמה עולה בטאבו לעיין?
גלי גרוס: 10 שקלים.
גלי גרוס: עוד מעט נבקש ממך שתורידי גם פה ל-10 שקלים.
גלי גרוס: אפשר יהיה להסביר הבחנות מסוימות.
גלי גרוס: בכל זאת כאן מדובר במידע מסחרי לגבי חברה, לא במידע של יחידים, אבל נגיע לסכומים.
אברהם מיכאלי: עוד מעט נגיע לסכומים, נדבר על הסכומים.
גלי גרוס: הדבר הנוסף שהתקנות האלה עושות, וזה בדרך כלל לגבי חברה לתועלת הציבור, זה קודם כול מפחיתות את אגרת הרישום של חברה לתועלת הציבור.
אברהם מיכאלי: איך עבדתם עד עכשיו, מאז שאישרנו את החוק?
אברהם מיכאלי: לפני כמה זמן אישרנו לכם?
גלי גרוס: ב-2007.
אברהם מיכאלי: עד עכשיו גביתם את הסכום הגבוה?
גלי גרוס: עד עכשיו אגרת רישום של חברה לתועלת הציבור היתה זהה לאגרת הרישום של חברה מסחרית, שהיא 2,400 שקלים, ואנחנו רוצים להפחית את זה היום- - -
אברהם מיכאלי: אנחנו אישרנו את התקנות ההן כך?
גלי גרוס: התקנות ההן היו עוד קודמות לתיקון מס' 6, והדברים לא השתנו עד היום.
גלי גרוס: החברות הסתדרו עם זה, החברות לתועלת הציבור נרשמו, אבל אנחנו חושבים שלא נכון שחברה לתועלת הציבור תשלם את הסכום הגבוה של רישום חברה עסקית, וצריך להתאים אותו ולהקביל אותו לסכום של רישום עמותה.
גלי גרוס: בנוסף, אנחנו גם מסדירים את כל הנושא של אגרות העיון של חברות לתועלת הציבור שעד היום לא הוסדר בנפרד.
גלי גרוס: לגבי חברה לתועלת הציבור – עד היום היו שני מסמכים, תיק חברה אצל רשם החברות ותיק אצל רשם ההקדשות.
גלי גרוס: גם מבחינת נוהלי עבודה אנחנו מאחדים הכול כדי שאפשר יהיה לעיין אצל רשם ההקדשות בכל המסמכים שנוגעים לחברה לתועלת הציבור, ואנחנו רוצים להסדיר את אגרות העיון שהיו קודם, ככל שהיה מדובר בעיון אצל רשם החברות כמו חברה רגילה, וככל שהיה מדובר בעיון אצל רשם ההקדשות.
גלי גרוס: מכיוון שלא היתה הסדרה של אגרות העיון, אלה היו אגרות לפי חוק חופש המידע.
גלי גרוס: אלה אגרות הרבה יותר יקרות וגם חשבנו שאין לזה הצדקה, ולכן קבענו סט מיוחד של תקנות לחברה לתועלת הציבור, שמקביל את אגרות העיון לאגרות העיון של עמותה.
אברהם מיכאלי: מקום העיון של חברה לתועלת הציבור וחברה רגילה, אפשר לעשות את זה באותה עמדה?
גלי גרוס: אפשר, אבל בגלל שלגבי חברה, לפחות פורמלית, יש שני תיקים, תיק אחד שמתנהל אצל רשם החברות לכאורה – היום אנחנו רשות אחת – מבחינת הדין היבש- - -
אברהם מיכאלי: יש היום רשות אחת.