GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רוני טלמור: אנחנו מעוררים פה סוגיה שהיא תיאורטית.
דוד רותם: את זה נקבע לפי יום התחילה.
רוני טלמור: הלוואי שזאת תהיה הבעיה שלנו, למנות את הדירקטורים האחרונים.
יריב לוין: אבל זה ברור שבמצב ישנם 9 ואין כזה – אני חושש שאחר-כך יבואו ויגידו לי: תשמע, יש 8 אז עד שלא תמנה כזה, לא ניתן לך למנות את התשיעי.
דוד רותם: יריב, פה אתה מערבב שני דברים.
דוד רותם: אי-אפשר יהיה לומר לך שעד שלא תמנה כזה לא יתמנה כזה, זה ברור ואת זה גם נכתוב.
דוד רותם: יחד עם זה, אם יש 10 חברים ויש 9, העשירים יהיה כזה.
דוד רותם: אם יש רק מקום אחד פנוי בדירקטוריון - - -
יריב לוין: אני כמובן מדבר על אחד ולא על שניים.
חלי גיא-אלדר: אם התחילה תהיה מיידית אז מחר בבוקר - - -
דוד רותם: חייבים למנות קודם כל את המומחה, אבל אם יש שניים, אז אפשר יהיה למנות קודם בעל תואר שני וזה לא יהיה תלוי.
חלי גיא-אלדר: תלוי כמה דירקטורים בעלי מומחיות מחליטים שיהיו.
רוני טלמור: אז היא תצטרך להחליט אם היא רואה בהרכב של הדירקטוריון מישהו שעונה על הדרישות.
רוני טלמור: יכול להיות שיש היום כבר מכהנים כאלה.
אורי צורף: בכל החברות בדירוגים הגבוהים יש כבר היום בעלי מומחיות פיננסית.
אורי צורף: חברות אחרות, שהן קרנות השתלמות וכדומה, יש חובה ממילא.
אורי צורף: יש מספר חברות שממונה שם דח"צ.
אורי צורף: אין שום בעיה.
חלי גיא-אלדר: לפי הפשרה יש שני דירקטורים שהם יהיו בעלי מומחיות חשבונאית ופיננסית.
דוד רותם: לא, אחד.
יריב לוין: אחד, שניים אני לא מסכים בכלל.
יריב לוין: שניים זה לא בא בחשבון.
אביגיל זרביב: אבל אתמול היתה - - -
יריב לוין: לא היה אתמול שום דבר.
יריב לוין: אני קיבלתי ואמרתי שזה לא מקובל עלי.
אביגיל זרביב: ההצעה המקורית שמשרד המשפטים העביר אליכם דיברה על אפשרות למנות בעל תואר שני רק בחברות לתועלת הציבור.
יריב לוין: נכון, לא הסכמתי.
אביגיל זרביב: אתה השגת על זה כי אמרת, דה-פקטו אין לזה אפקטיביות, יש מעט מאוד חברות.
אביגיל זרביב: אתמול התנהלו דיונים כאלה ואחרים איתך.
אביגיל זרביב: לא הייתי שותפה להם אבל הבנתי, ובעקבות זה אנחנו ניסחנו וגם שלחנו ליועצת המשפטית של הוועדה ולוועדה הצעה שעומדת פה לפניכם, שבעצם אנחנו הוסר הסעיף של חברות לתועלת הציבור.
אביגיל זרביב: בעצם פתחנו לחלוטין את האפשרות למנות - - -
יריב לוין: לא פתחתם כי הכנסתם את התואר השני מחקרי, שזה מצמצם 90% מהתואר השני.
אביגיל זרביב: פתחנו לחלוטין את האפשרות בכלל החברות למנות דירקטור אחד בעל תואר שני, לא רק בחברות לתועלת הציבור.
אביגיל זרביב: מנגד, העלינו לשני דירקטורים בעלי מומחיות פיננסית.
יריב לוין: אני עמדתי על זה שזה יבוא כזיקה.
יריב לוין: אם אתם לא מוכנים לקבל את הזיקה ואתם כופים פה שני דירקטורים ומצמצם, אני אומר לכם, אני לא מסכים.
יריב לוין: רבותיי, לא תוכלו לכפות את זה עלי.
יריב לוין: עם כל הכבוד, אני רציתי ללכת לשם, אני מוצא את עצמי בכלל במקום אחר לגמרי.
יריב לוין: אני כבר יצרתי מצב שחסמתי את הדירקטוריונים בכלל במקום לפתוח אותם.
דוד רותם: אתם עושים פה כמה מעשים שאני לא יודע מאיפה המצאתם אותם.
דוד רותם: אני לא מבין מה זה תואר שני במסלול מחקרי.
דוד רותם: אין באף חוק בארץ - - -
רוני טלמור: אתה צודק, אדוני.
רוני טלמור: שוחחתי הבוקר עם היועצת המשפטית של המועצה להשכלה גבוהה.
רוני טלמור: אני מודעת לזה כי דיברתי עם היועצת המשפטית של הוועדה וגם עם היועצת המשפטית של ועדת חינוך.
דוד רותם: אני שמח שאתם מדברים ביניכם.
דוד רותם: בדרך-כלל כדאי לדבר איתי.
דוד רותם: הם רק יועצים, כדאי שלא תטעו בהגדרה.
רוני טלמור: זה נכון שאין היום אזכור לזה בחקיקה קיימת, אבל מבחינת המועצה להשכלה גבוהה, אין שום מניעה מבחינה משפטית להתייחס לתואר שני במסלול מחקרי עם תזה.
רוני טלמור: זה קריטריון מוכר מבחינתם והם יודעים לעבוד עם זה.
דוד רותם: יכול להיות שזה מוכר מבחינתם, זה לא מוכר מבחינתי.
אברהם מיכאלי: יש דבר כזה במדעי הרוח?
חלי גיא-אלדר: אבל אין אזכור חקיקתי.
יריב לוין: זה מוציא החוצה 90% מבעלי התואר השני.
דוד רותם: אין הוראת חוק שקובעת מה זה.
דוד רותם: אתם מכניסים לי פה מושג שאחרי זה אני אצטרך לריב עליו.
דוד רותם: אני גם לא מבין, למה כדי להיות דירקטור – אני עשיתי תואר שני בלי תזה, מה זה פחות מתואר שני עם תזה?
דוד רותם: תואר שני זה תואר שני.
אביגיל זרביב: בראשית הדרך דיברנו רק על בעלי תואר שלישי בלבד.
יריב לוין: אתם דיברתם, אני לא הסכמתי.
אביגיל זרביב: במגעים אלה ואחרים זאת היתה עמדת המשרדים הנוגעים בדבר.
אביגיל זרביב: אנחנו סברנו על תואר שלישי.
אביגיל זרביב: המחקרי, בעצם, נותן ביטוי לכך כי שם מונחים בעצם היסודות לתואר השלישי, כי רק בעלי תואר שני במסלול מחקרי רשאים להמשיך למסלול דוקטורט.
אביגיל זרביב: בעלי תואר שני, ללא מסלול מחקרי, לא רשאים.
דוד רותם: מה אכפת לכם אם קיבלתי דוקטורט ביידיש ובאמנות הזן היפני, אם עשיתי את בדוקטורט או בתואר שני.
דוד רותם: הרי פה אתם פותחים פתח ממילא, לבעלי תואר שמבינים בכל מיני דברים.
דוד רותם: אני למדתי תלמוד, יידיש, אמנות יפנית, שזירת פרחים, אסטרונומיה, אסטרולוגיה ועוד כל מיני דברים, הכול עם מסלול של תזה.
דוד רותם: אין לי שום מושג בניהול חברות ואתם פותחים את זה.
דוד רותם: מה זה משנה שעשיתי את זה עם תזה או בלי תזה?
דוד רותם: ממילא אני לא מתכוון ללכת לדוקטורט.
דוד רותם: כל מה שעשיתי את התואר השני זה במדרשות.
דוד רותם: אני עוד זוכר שבמשפטים למדו 4 שנים וקיבלו תואר שני בלי תזה.
רוני טלמור: היום אפשר לקבל תואר שני במשפטים בלי תזה בפחות.
רוני טלמור: לדעתי בכל האוניברסיטאות.
רוני טלמור: בשנתיים לימודים יש לך תואר שני, ובחלק מהמקומות זה בשנה.
דוד רותם: זה אחרי שקיבלת תואר ראשון.
דוד רותם: רבותיי, למדו משפטים משנה ראשונה עד סוף שנה רביעית וקיבלו תואר שני.
רוני טלמור: אדוני, אני רוצה לנסות לענות ברצינות משום ששוחחתי עם חבר הכנסת לוין כדי להבין את הרציונאל שעומד ביסוד ההצעה שלו.
רוני טלמור: ממה שאני מבינה, חבר הכנסת לוין רואה את אותם אנשים שמנית קודם, שגמרו תואר שני ושלישי, כאנשים שיש להם כישורי חשיבה ויכולות אנאליטיות ואחרות,עם יכולות לתרום לעבודת הדירקטוריון מבחינת היכולת שלהם להתמודד עם הנתונים, עם החומר, עם ההצעות שמונחות בפני הדירקטוריון, לנתח את זה עם כלים שהם רכשו אותם במהלך הלימודים שלהם.
רוני טלמור: חבר הכנסת לוין, אני מקווה שאני מתארת בצורה סבירה את העמדה שלך.
יריב לוין: בצורה מצוינת.
יריב לוין: יש לזה גם פן כללי שנוגע לקידום המקצועות האלה, אבל בהיבט של החברות זה בדיוק התיאור.
רוני טלמור: לדעתי, כאשר אנחנו מדברים על דוקטורט, שהוא מהיותו תואר מחקרי, הכישורים שבעצם נבחנים בדוקטורט זה היכולת לשבת, לחקור לבד, לבדוק לבד, לכתוב תזה שהיא בעצם עבודה עצמאית.
רוני טלמור: אותו דבר תזה שנעשית במסגרת תואר שני, אם כי במסגרת יותר מצומצמת כי זה תואר שני וגם אם מסגרת יותר רחבה של קורסים.
רוני טלמור: אבל תואר שני שנרכש על בסיס קורסים, שזה שינון של חומר והיבחנות, הכישורים שנדרשים לצורך זה – יכול להיות שאני טועה, אני לא מומחית להשכלה גבוה, אני חושבת שמדובר בעניין אחר לחלוטין מבחינת הכישורים שהאדם מביא איתו מהמסגרת הלימודית.
דוד רותם: אתם יודעים שבתואר שני ותואר שלישי בפיסיקה אין תזה?
רוני טלמור: אני לא בטוחה שזה מדויק.
רוני טלמור: יש לי חבר שהוא דוקטור לפיזיקה שעשה דוקטורט מאמרים במקום דוקטורט תזה, אבל מאמרים הם תחליף תזה, זה לא רק מבחנים.
דוד רותם: תסלחי לי, את המאמרים שהם מפרסמים הם שולחים לעיתונים שמתקנים אותם, משפצים, כאשר תמיד מופיעים איתם עוד שניים שזה המדריך.
דוד רותם: לפתח את החשיבה ואת יכולת המחקר - - -
רוני טלמור: הפרסומים האלה הם מה שעומד מאחורי המחקר.
דוד רותם: אבל זה לא מוכרח להיות תואר שני מחקרי.
דוד רותם: יש המון מקצועות שאדם מפעיל את השכל, למרות שהוא לא כותב תזה.
דוד רותם: תנו לי דוגמה של תואר שני, שאיננו תזה, ושאתם חושבים שהוא לא מספיק לזה.
דניאל דרייפוס: משפטים.
דוד רותם: אתם חושבים שמשפטים לא מתאים?
דוד רותם: אין בעיה, אני בחוק הזה מוציא אותו ונראה אתכם עומדים בזה.
דוד רותם: אני אגיד לכם, אני מסכים שבמשפטים לא מתאימים לא לחשיבה ולא לתזה.
דוד רותם: אבל גם אם הוא כותב תזה זה אותו דבר.
אברהם מיכאלי: אני מוחה בשם המשפטנים.
דוד רותם: נניח שעשיתי תואר שני במשפטים עם תזה, אז פתאום התחלתי להבין?
יריב לוין: זאת בדיוק הסיבה לחוק הזה.
יריב לוין: אני לא חושב שיש בזה איזה ערך.
דניאל דרייפוס: בנוסף להיבטים שהוזכרו עכשיו יש אלמנט חשוב למישהו שניגש לתזה.
דניאל דרייפוס: בדרך-כלל מי שניגש לתזה זה מישהו שיש לו גם את הרצון וגם את היכולת להגיע לטופ של התחום המקצועי שבו הוא נמצא.
דניאל דרייפוס: זה מתבטא גם בציונים, גם בתקשורת עם המערכת ובכל מיני דברים שקשורים בכישורים האלה.
דניאל דרייפוס: הבאנו את משפטים כדוגמה כי ידענו שיקפצו פה.
דניאל דרייפוס: תואר שני במשפטים זה פשוט אסופה של קורסים.
דניאל דרייפוס: אין את כל היסודות והתשתית שיש בתואר ראשון.
דניאל דרייפוס: אבל מישהו שניגש במסלול מחקרי בכל אחד מהתארים האחרים, הוא חייב להיות בעל ממוצע 85 לפחות והוא חייב להגיש עבודות מחקר רציניות.
דוד רותם: עכשיו אתם כבר לא מדברים על מקצוע אלא אתם מדברים על אדם.
דוד רותם: כשאני למדתי בפקולטה למשפטים, אז אם היה לך ממוצע של 70, אז ביקשו ממך לעשות תואר שני.
דוד רותם: בשביל מה צריך תואר שני במשפטים?
דוד רותם: אפשר לעשות סטאז'' ולהתחיל להרוויח כסף.
דוד רותם: אז זה לא נכון לדבר על המקצוע ועל התזה.
דוד רותם: אני רוצה שתגידו לי איזה מקצוע אדם לומד בלי תזה לתואר שני, שאתם חושבים שאדם כזה לא מתאים לדירקטוריון.
דוד רותם: הנושא הזה של תואר שני מחקרי – יש אנשים שהולכים לעשות תואר שני מחקרי כי הם מקבלים מלגה ואין להם משהו אחר לעשות אז הם יושבים באוניברסיטה עוד שנתיים.
דוד רותם: תנו לי דוגמה של מקצוע שהוא לא מחקרי ואתם חושבים שלכן האיש לא יכול להיות.
אביגיל זרביב: אני לא חושבת שאני יכולה לתת דוגמה אבל אני יכולה לבוא עם הנחת עבודה ולומר שאם יש שני אנשים שעושים תואר שני באותו מקצוע, ואחד מהם עשה עבודה מחקרית והגיש אותה, אני יכולה להניח שהכישורים שלו, העניין שלו, היכולת האנליטית שלו, ההתנסות שלו, החשיפה שלו לסוג כזה של חשיבה עצמית, יהיו יותר גדולים מאשר של האחרים.
אביגיל זרביב: זאת הנחת מוצא.
חלי גיא-אלדר: בדרך כלל זה אומר שהם רוצים לגשת תואר שלישי.
דוד רותם: ניקח לדוגמה את מקצוע התלמוד.
דוד רותם: מהדקה שמתחילים ללמוד אותו זה פלפולים של המוח.
דוד רותם: אדם עשה תואר שני בתלמוד, לא מחקרי.
דוד רותם: תאמינו לי, תשימו אותו בדירקטוריון של חברה, אם הוא אדם רציני, המוח שלו כבר מסתובב.
דוד רותם: אני הייתי חבר בדירקטוריונים.
דוד רותם: אדם למד יידיש ועושה תואר שני מחקרי ביידיש והוא צריך עכשיו להחליט אם אל-על תקנה את הדלק בתל-אביב ואז היא תשלם עוד סנט, או שהיא תקנה אותו בקפריסין ותשלם סנט פחות.
דוד רותם: מתחילים להסביר לו מהי עלות הצוות וכדומה.
דוד רותם: תאמינו לי, הוא שואל: כמה זה עולה?
דוד רותם: וזה מה שמעניין אותו.
אביגיל זרביב: הייתי רוצה להציע הצעה לעניין המחקרי.
אביגיל זרביב: להשאיר את שיקול או להסמיך את מנהל הרשות לפטור חברות מסוימות, תכף נגיד מה יהיו השיקולים, ממינוי של בעל תואר שני במסלול מחקרי.
אביגיל זרביב: כלומר, הכלל הוא מחקרי ומנהל הרשות יהיה רשאי לפטור אם מצא שהיקף עסקיה, המורכבת וכדומה אינם מחייבים.
יריב לוין: זה לא יפתור.
דוד רותם: יש לי הצעה אחרת.
דוד רותם: הרי בסופו של דבר יש ועדה, שהיועץ המשפטי מממנה אותה.
רוני טלמור: את היושב ראש הוא ממנה ואת החברים ממנים שר המשפטים ושר האוצר.
דוד רותם: איזה סוג של אנשים יושבים בוועדה הזאת?
אביגיל זרביב: יש מגוון של אנשים.
אביגיל זרביב: הם בעלי כשירות של יו"ר חברה ממשלתית.
אביגיל זרביב: זה צריך להיות בכשירות של שופט מחוזי.
דוד רותם: האם אתם לא סומכים עליהם שכשאני אגיש את המסמכים שלי והם יראו שאני למדתי יידיש באוניברסיטת לטביה לתואר שני לא מחקרי.
דוד רותם: אז הם יבדקו ויגידו: אדוני, לך הביתה.
אביגיל זרביב: אם נכתוב את זה כך, זאת אפשרות.
רוני טלמור: אתה אומר שלוועדה תהיה סמכות לא להכיר בתואר?
דוד רותם: הם חייבים למנות אותי?
רוני טלמור: אם דירקטור עומד בדרישות הכשירות ובהוראות נוספות רלוונטיות, אז בעצם הם צריכים לאשר את הכשירות.
רוני טלמור: יש להם שיקול דעת לייעץ לשרים.
רוני טלמור: לעצה שלהם יש משקל נכבד, אבל יש הבדל ברור, שהפסיקה גם התייחסה אליו, בין הסמכות לאשר מינוי, לפי תנאי הכשירות לבין האפשרות לייעץ לגבי האם כדאי או לא כדאי להשלים את המינוי.
אביגיל זרביב: אני לא מדברת כרגע על הטכניקה איך נעשה אבל אם היינו משאירים את זה לשיקול דעתה של הוועדה - - -
יריב לוין: זה לא בא בחשבון.
דוד רותם: אם במקום המסלול נכתוב את התחום המתאים לפעילות החברה?
חלי גיא-אלדר: זה כבר קיים היום.
דוד רותם: בתואר ראשון יש לנו מקצועות מסוימים.
יריב לוין: אז זרקת את כל החוק.
אביגיל זרביב: חבר הכנסת לוין, כמו שאני מגלה הבנה לרעיונות שאתה פה משמיע, שאתה תבין את החשש שאנחנו מדברים עליו.
אביגיל זרביב: אני לא מדברת על חשש מעשרה דירקטורים בעלי תואר שני, אנשים מאוד רציניים, אפילו אם זה לא באחד המקצועות המקובלים המסורתיים.
אביגיל זרביב: אבל אני בהחלט חוששת מאותו אדם שגמר תואר ראשון, הלך מהר ועשה תואר שני שבהרבה אוניברסיטאות, מטעמים מסחריים-כלכליים, מציעים מסלול שאתה יכול לסיים תוך שנה או שנה וחצי.
אביגיל זרביב: מבחינה אקדמית הם כקליפת השום.
אביגיל זרביב: הוא גם לא התנסה או שיפר את דרכי החשיבה.
אביגיל זרביב: האדם הזה מחר יכול להיות כמו כלום דירקטור.
יריב לוין: זה מה שקורה לנו היום עם תואר ראשון במשפטים בכל המקומות.
אביגיל זרביב: אגב, אם זאת סוגיה שצריך לטפל בה, אז צריך לטפל בה.
אביגיל זרביב: כשהחוק הזה חוקק זה לא היה מצב של תארים במשפטים.
חני גיא-אלדר: אבל אם המועצה להשכלה גבוהה הרגישה שנתנו אישורים בצורה גורפת במיליון אחד מוסדות, זה לא המקום להסדיר את הדירוג של מוסדות ההשכלה הגבוהה בארץ.
חני גיא-אלדר: ביררתי וקיבלתי גם את כל החלטות המועצה להשכלה גבוהה, שנוגעות למה זה תואר שני עם תזה.
חני גיא-אלדר: ההבדל הוא לא בתכנית הלימודים.
חני גיא-אלדר: להיפך, מי שהולך למסלול שהוא אותו תזה, עושה את התואר קצת יותר מורחב.
חני גיא-אלדר: הוא עושה יותר שיעורים.
חני גיא-אלדר: ההגדרה שלהם היא, שמטרת מסלול לתואר ללא תזה היא העמקת ידע, הרחבתו וככזה הוא לומד יותר.
חני גיא-אלדר: ההבדל היחיד הוא ההבדל הוא של מה יש בגוף המוסד עצמו.
חני גיא-אלדר: זה אומר שצריכים להיות להם כמות פרסומים מסוימת, ספריה מסוימת, איקס פרופסורים וכדומה.
חני גיא-אלדר: לא בוחנים את האדם עצמו בהקשר של מה שאמרת אלא בוחנים את המוסד.
חני גיא-אלדר: נניח שהיום יש 4-5 מכללות שנכנסות.
רוני טלמור: בגלל שהמוסד הוא זה שבוחן את העומק של התזה ומאשר אותה.
חלי גיא-אלדר: כן, אבל הם לא בוחנים - - -
רוני טלמור: אתה גוף מספיק רציני בשביל לאשר אנשים עם תזה ולא רק עם קורסים.
רוני טלמור: אגב, גם הקורסים יכולים להיות לא רציניים.
רוני טלמור: המל"ג אומר למוסד אקדמי: אתה מספיק רציני בעיניי כדי שאני אוכל לסמוך על זה שהמדענים שלך, שהחוקרים שלך, יכולים לאשר שעבודת מחקר מסוימת היא מספיק רצינית.
חלי גיא-אלדר: זה אומר לעשות מעין דירוג של המוסדות, ואיזה מוסדות יוכלו להיכנס, וזאת בלי לקרוא לילד בשמו.
חלי גיא-אלדר: השאלה אם זה המקום לעשות את זה.
חלי גיא-אלדר: מה שבעצם נעשה, זאת הבחנה בין מוסדות.
נמרוד ספיר: חשוב לי להגיד משהו בשם נציגו של שר האוצר.
דורית ואג: לא נרשמת.
נמרוד ספיר: העניין של תואר שני מחקרי לא מקובל על השר.
נמרוד ספיר: השר רואה שתואר שני מספיק.
נמרוד ספיר: אנחנו גם לא מבינים את ההבדל בין תואר שני מחקרי לתואר שני לא מחקרי.
נמרוד ספיר: אנחנו כן מוכנים לבדוק קריטריון של ניסיון.
נמרוד ספיר: אני יועץ השר.
אורי צורף: אני עוזר מנהלת רשות החברות.
אורי צורף: תנאי הכשירות של תואר שני לא מחייב.
אורי צורף: הוועדה בכל מקרה הרי תשקול את השיקולים.
רוני טלמור: זה נכון לגבי כל דירקטור שמגיע לוועדה.
רוני טלמור: אפשר להמליץ עליו.
רוני טלמור: גם אם יש לו תואר שלישי במשפטים ובמנהל עסקים וגם בכלכלה, עדיין מסיבות כאלה ואחרות, למשל, דוח מבקר המדינה כזה או אחר, הוועדה יכולה להמליץ שלא למנות אותו.
רוני טלמור: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול שאלה ולהציע הצעה.
רוני טלמור: אם אנחנו נסכים להתגמש בנושא של התואר המחקרי, האם אנחנו נוכל לסמוך על זה שסעיף 16א(2) יהיה בנוסח?
רוני טלמור: הסעיף שמדבר על הכשירות הפיננסית.
רוני טלמור: אנחנו נבקש שזה יהיו שניים ואנחנו נסכים שלמנהל הרשות - - -
דוד רותם: אני אעשה לכם את זה הרבה יותר קל.
דוד רותם: למה אני צריך הסכמות?
דוד רותם: אני אקריא לכם נוסח שאני הולך להעביר בקריאה ראשונה.
דוד רותם: אחר-כך אני צריך להעביר אותה גם בקריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: זה לא יקודם בשנייה ושלישית בלי הסכמות.
דוד רותם: אדוני ממשרד האוצר, תגיד לשר שלך שיש בממשלת ישראל, בשולחן רחב, יושב שם אחד שקוראים לו שר המשפטים ויושב שם אחד שקוראים לו שר החינוך, ושתי כסאות ימינה יושב שם אחד שהוא יושב ראש הקואליציה – שיתאם איתם ויגיד להם מה הוא חושב.
דוד רותם: אי-אפשר שוועדת שרים, שהוא חבר בה, מחליטה דבר אחד ואחר-כך הוא שולח לי את היועצים שלו להגיד לי פה דברים הפוכים.
דוד רותם: החלטות ועדת השרים והקואליציה מחייבים אותי?
מאיר נריה: אותך לא אבל זה פשוט יגרום לזה שהצעות חוק אחרות שמיועדות לוועדת חוקה לא יעברו.
דוד רותם: אני יכול לקבל הבטחה כזאת לפרוטוקול?
יריב לוין: אתה יודע כמה בעיות זה יפתור לו?
דוד רותם: אני יכול לקבל הבטחה כזאת?
רוני טלמור: אדוני, אנחנו לא צריכים לשאת אל כל המאבקים הפוליטיים על גב של הצעת חוק שמאוד חשובה לנו מבחינה מקצועית.
דוד רותם: הכול היה בצחוק.
רוני טלמור: אפשר לשמוע את ההצעה לפני שמצביעים עליה?
דוד רותם: "16א(1).
דוד רותם: על אף האמור בסעיף 16א כשיר לכהן כדירקטור בחברה ממשלתית גם מי שהוא בעל תואר שני או שלישי.
דוד רותם: בחברה שהמדינה ממנה בה לא יותר מ-6 דירקטורים, לא יעלה מספר הדירקטורים כאמור בסעיף קטן א' על 1 ובחברה שהממשלה ממנה בה 7 דירקטורים לפחות על שני דירקטורים.
דוד רותם: ואולם, בחברה כאמור שהיא חברה לתועלת הציבור, יכול שאחד" - - -
חלי גיא-אלדר: אז אתה רוצה ללכת לחברה שהיא לתועלת הציבור?
רוני טלמור: לא, את זה מוחקים.
דוד רותם: אתם רוצים למחוק?
חלי גיא-אלדר: כן, כי זה מהצעת הפשרה של אתמול.
דוד רותם: "16א(2) מבלי לגרוע מיתר הוראות חוק זה - - -
רוני טלמור: סליחה, מה קורה כשיש 7 דירקטורים ומעלה?
דוד רותם: על שני דירקטורים.
חלי גיא-אלדר: ואחד מהם יהיה תואר שני?
חלי גיא-אלדר: בהצעה החדשה - - -
דוד רותם: אני עכשיו מדבר על מה שאני מביא לקריאה ראשונה.
דוד רותם: אני הולך להצעה הקודמת.
חלי גיא-אלדר: הוא מדבר על ההצעה שהיתה נכון לאתמול בבוקר.
דוד רותם: חברה עם שני דירקטורים – שניים.
רוני טלמור: כשאפשר למנות אחד, הסיכום הוא שהוא צריך להיות בעל תואר שלישי וכשיש שניים - - -
דוד רותם: כל הסיכומים האלה מתחילים להתערבב.
דוד רותם: אני אומר שבקריאה ראשונה אין חשיבות כי בשנייה ושלישית אני צריך לעשות את התיקונים.
דוד רותם: אני רק לא רוצה שמישהו יטען לי עניין חדש.
דוד רותם: לכן אני מכניס את זה.
דוד רותם: רבותיי, קודם כל הגבלתי את מספר הדירקטורים.
דוד רותם: אחר-כך תתאמו איתו, אחד תואר שני, אחד תואר שלישי.
יריב לוין: אני אומר מראש שאני מסכים לזה.
רוני טלמור: אז למה לא להכניס את זה לנוסח?
יריב לוין: על זה אני לא מתווכח, אין בעיה בכלל.
דוד רותם: בחברה שהמדינה ממנה בה 7 דירקטורים, שאחד מהם לפחות - - -
רוני טלמור: "אחד מהם יכול שיהיה" לא "לפחות".
יריב לוין: המילה לפחות צריכה לבוא לפני 7.
דוד רותם: רבותיי, לפחות אחד יהיה בעל תואר שלישי.
דוד רותם: "שאחד מהם לפחות בעל תואר שלישי".
מאיר נריה: אני רוצה להעיר משהו טכני.
מאיר נריה: זה עלול להיות סעיף ספציפי שדורש דוקטורט, למרות שבדברים אחרים מספיק תואר ראשון במשפטים.
רוני טלמור: זה בסדר.
רוני טלמור: בעניין הזה תסמוך על המשפטנים שהם יודעים את העבודה.
דוד רותם: זה אם אני ממנה שניים לפי הסעיף הקודם.
דוד רותם: "16(א)(2) מבלי לגרוע מיתר הוראות חוק זה, לכל חברה ממשלתית יתמנה דירקטור אחד לפחות שהוועדה לבדיקת מינויים מצאה שהוא בעל מומחיות".
חלי גיא-אלדר: אחד?
יריב לוין: אחד.
דוד רותם: יהיה פה עוד סעיף שייאמר בו במפורש, לגבי התחולה, שלא תהיה התניה בין הדברים.
דוד רותם: זאת אומרת, אם יש דירקטוריון שצריך למנות בו שניים, אז אי-אפשר יהיה להגיד: אדוני, עד שלא תמנה מומחה אני לא ממנה.
יריב לוין: אני מפסיק את המינויים בדירקטוריון.
רוני טלמור: אם אתה לא כותב שום דבר, אז אין התניה.
רוני טלמור: מה ההתניה?
דוד רותם: הפחד של חבר הכנסת לוין הוא שהוועדה תגיד לשר: קודם תמנה את המומחה ורק אחר-כך נמנה לך דירקטור.
יריב לוין: בכלל, כל דירקטור.
רוני טלמור: אדוני, יש במסגרת החוק סעיף שקובע את הסמכות של הוועדה לבדיקת מינויים, זה סעיף 18(ב)(ג)(3), שקובע "שתפקיד הוועדה לייעץ לשרים בדבר מידת התאמתו של המועמד לתפקיד בשים לב ביתר היתר לצרכיה המיוחדים של החברה, לגודלה ולהרכב הדירקטוריון בעת המינוי ובהתחשב ביכולתו של המועמד להקדיש את הזמן הראוי לתפקיד לו הוא מיועד".
רוני טלמור: המשמעות של מה שאתה מציע היא, זאת החרגה של הסעיף הזה ואנחנו לא נוכל להסכים לזה.
דוד רותם: אני רוצה להחריג את מה שהוא פוחד שהכנסת אתמול בסוף סעיף 2 בנוסח של אתמול.
רוני טלמור: זה לא אנחנו הכנסנו.
חלי גיא-אלדר: זאת לא היתה הכוונה.
דוד רותם: כתוב פה: "אך לא ניתן למנותו מחדש אלא אם כן מתקיימות באותה עת בו בדירקטור אחד מטעם המדינה הוראות" - - -
רוני טלמור: אנחנו מוכנים למחוק את זה.
רוני טלמור: לא ביקשנו את זה ולא רשות החברות ביקשה את זה.
רוני טלמור: אנחנו לא חושבים שצריך את הסעיף הזה.
רוני טלמור: אנחנו מבקשים לא להכניס במקומו - - -
יריב לוין: זה לא כל-כך פשוט.
יריב לוין: ההתנגדות שלהם, אני מבין אותה אבל אני לא יכול לקבל אותה.
יריב לוין: המצב הוא מאוד פשוט.
יריב לוין: כאשר אני קובע בחוק חובה שיישב בדירקטוריון דירקטור מסוים, הם יפרשו את סמכותם והם יוכלו לפרש את סמכותם ככזאת שאומרת: רבותיי, כל עוד לא מינית כאן, אנחנו לא מאשרים מינויים בדירקטוריון.
יריב לוין: לזה אני לא מוכן.
דוד רותם: אני יודע שאתה לא מוכן אבל אני נמצא בקריאה ראשונה.
דוד רותם: אדוני יבוא בשנייה.
דוד רותם: רבותיי, בשנייה ובשלישית תעשו.
דוד רותם: מה עמדתכם, אפשר להעביר את זה בקריאה ראשונה ואחר-כך בשנייה ובשלישית
רוני טלמור: אם אתה מוותר על ההצעה הזאת, אז מבחינתי כן.
דוד רותם: ויתרתי על זה.
דוד רותם: החוק עבר בוועדת השרים?
חלי גיא-אלדר: כן.
דוד רותם: היתה הסכמה לתיאום?
דוד רותם: משרד המשפטים, היה תיאום אתכם?
חלי גיא-אלדר: הם עדיין לא הגיעו.
דוד רותם: את משרד המשפטים?
לאה רקובר: אני הנהלת בתי המשפט.
דוד רותם: שאלתי אם את משרד המשפטים, לא שאלתי מי את.
דוד רותם: מי את, אני יודע.
אברהם מיכאלי: הנהלת בתי המשפט זה לא משרד המשפטים?
דוד רותם: שאלתי אם היה תיאום.
לאה רקובר: היתה לנו ישיבת הכנה- - -
דוד רותם: זה שמשרד המשפטים בתוכו לא יודע מה- - -
קריאה: אמורים להגיע נציגים אחרים.
דוד רותם: בוועדה הזאת בשעה 12:00 מתחילה הישיבה, ב-12:03 יש הצבעה אפילו בחוקים הרבה יותר כבדים מזה.
דוד רותם: אם אתם רוצים הוכחה, תסתכלו בעיתון.
דוד רותם: מה הבעיה של הנהלת בתי המשפט, כדי שאני לא אצטרך לבקש אחר כך רביזיה?
לאה רקובר: העניין הוא עניין יישומי.
לאה רקובר: הנהלת בתי המשפט, כמו גם משרד המשפטים, אנחנו מודעים לחוסר האיזון שנוצר בעקבות פרסום פסקי דין והחלטות של בית משפט באתרי אינטרנט וכמויות המידע שמועברות באמצעים קלים ביותר לכולי עלמא.
לאה רקובר: בעקבות זאת הוקמה ועדה בהנהלת בתי המשפט, שעכשיו מסיימת את עבודתה, והיא בדקה את הנגישות של בתי המשפט למחקר.
לאה רקובר: הוועדה אמורה להעביר את סיכום ההמלצות שלה בזמן הקרוב לשר המשפטים.
דוד רותם: מי זו הוועדה?
לאה רקובר: הוועדה מונתה על-ידי שר המשפטים.
חלי גיא-אלדר: מתי?
לאה רקובר: בערך לפני שנה.
דוד רותם: מי עומד בראש הוועדה?
לאה רקובר: השופט אלון גילון.
לאה רקובר: אני רוצה עוד לספר לכם.
דוד רותם: את לא צריכה לספר לנו.
דוד רותם: תעשו לי טובה, אתם שוכחים לפעמים שאני לא בא מתחום המחקר בפיזיקה, אני מכיר את הוועדות האלה שיושבות ויושבות ויושבות.
דוד רותם: אני חושב שיש בחוק הזה כל מיני שאלות שצריך להעלות.
לאה רקובר: אני אשמח שנעלה את הכול, אני רק אשלים משפט אחד.
לאה רקובר: אני יכולה?
דוד רותם: אם אני לא אתן לך להשלים משפט, אני אקבל אחר-כך נזיפה.
לאה רקובר: אני מקווה שאת העניין הזה סיימנו.
לאה רקובר: העניין הזה מוצה.
לאה רקובר: אני מצטערת על העניין הזה.
לאה רקובר: הרבה דברים עלו במהלך הדיונים תוך כדי הדיון, והמתנתי בסבלנות להעלות גם את הנושא הזה של תאריך התחילה.
לאה רקובר: לא ידעתי שאני צריכה מראש להפעיל את כל המכבשים מאחורה, זו תמימות שלי וזו היתה טעות שלי.
לאה רקובר: שיקול דעת מוטעה.
לאה רקובר: אני לא אחזור על זה.
דוד רותם: מכיוון שאני גם קורא פסקי דין, את לא היחידה שיש לה שיקול דעת מוטעה.
דוד רותם: על זה את לא תגיבי.
לאה רקובר: בכל אופן, מנהל בתי המשפט פנה כבר לפני מספר חודשים במכתב לשר המשפטים בבקשה לערוך בחינה יותר רחבה של הנושא של פגיעה בפרטיות בפרסומים באינטרנט ובכלל.
לאה רקובר: ואם תרצו, אני אקרא לכם קטעים מהמכתב.
לאה רקובר: השורה התחתונה – אני מבינה שהזמן קצר – ששר המשפטים עומד להקים ועדה, ואני העברתי ליועצת המשפטית של הוועדה את הפרטים.
לאה רקובר: עוד אין מינוי, המינוי צריך לצאת ממש היום או מחר.
לאה רקובר: בראש הוועדה השופט בדימוס אנגלרד, תשתתף בוועדה גם השופטת ברכה אופיר, ויש עוד שורה של חברים ממועצת העיתונות, מהאקדמיה, משרד המשפטים, הרשות למדע וטכנולוגיה, וגם הנהלת בתי המשפט.
לאה רקובר: הוועדה הזאת אמורה לבחון את המצב הנורמטיבי הנדרש לנוכח השינויים הטכנולוגיים.
לאה רקובר: במנדט של הוועדה, כפי שהגדרנו, ואם תרצו אני אקרא את המנדט שאנחנו מתכוונים לבקש משר המשפטים לתת לוועדה, לבדוק את הפגיעה בפרטיות שנגרמת כתוצאה מהפרסומים הדי קלים בעיתונות ובאמצעות האינטרנט.
לאה רקובר: הנושא הזה שמונח לפני הוועדה היום, הצעת החוק, היא בוודאי תיכלל במסגרת הזאת.
לאה רקובר: בבתי המשפט יש כמה סוגים של הליכים.
לאה רקובר: יש הליכים שהם סגורים מלכתחילה, למשל, משפחה ונוער.
לאה רקובר: יש סוגים פתוחים לגמרי.
לאה רקובר: ויש בעיות גם פה וגם פה.
לאה רקובר: גם בתיקים של משפחה שהם סגורים לגמרי יש חסימה גם מבחינת התקשורת, גם מבחינת מחקרים, וגם מבחינת בעלי הדין.
לאה רקובר: למשל, כאשר עורכי-דין מבקשים לעיין בתקדימים, יש קושי.
לאה רקובר: זה קושי אחד שגם אתו צריך להתמודד.
לאה רקובר: לעומת זאת, בפסקי דין בתיקים שהם פתוחים לציבור, כאשר הדברים מתנהלים באופן פומבי וההחלטות מועברות בתוך 72 שעות מקבלת ההחלטה על-ידי בית משפט לאתר האינטרנט של מערכת בתי המשפט, נוצרות בעיות אחרות, גם של מניפולציות מדי פעם, אבל גם של מידע שמצטבר.
לאה רקובר: המסה הגדולה של המידע לפעמים קובעת את הפגיעה בפרטיות.
לאה רקובר: כאשר מידע פה ומידע שם לפעמים הוא חסר משמעות, להצטברות של כל המידעים האלה עלולה להיות משמעות.
לאה רקובר: לכן סברנו, ושר המשפטים קיבל את העמדה שלנו, שצריכה לקום ועדה רצינית ביותר שתבדוק את המכלול, וזו אכן עומדת לקום.
לאה רקובר: אני לא יודעת איך הדיון הזה ימשיך, אבל אם אתה מאפשר לי, אני אגיד מה אנחנו יכולים מבחינת מערכת בתי המשפט.
לאה רקובר: מבחינת מערכת בתי המשפט, אם יש לנו מידע לגבי בעל דין שהוא קטין, המערכת יכולה לחסות את ההליך.
לאה רקובר: זה דבר שאנחנו יכולים לעשות.
לאה רקובר: זה לא מיידי.
לאה רקובר: אם לי יש כרגע מידע שבעל דין הוא קטין, אני יכולה לחסות את התיק, אבל נצטרך לעשות תיקון, נניח של תקנות סד"א ועוד הליכים אזרחיים שבמסגרתם בעלי דין ידווחו לנו על בעל דין שהוא קטין, ואז נוכל לחסות את ההליך.
לאה רקובר: זה דבר אחד.
דוד רותם: לא צריך שתחסו את ההליך.
דוד רותם: החוק אוסר פרסום.
דוד רותם: פירושו של דבר, שאם יש הליך שמתקיימים בו התנאים שכתובים בחוק הזה, אסור יהיה לפרסם את זה.
דוד רותם: העובדה שמסרתם מידע, או שאתם לא החסתם את ההליך, זה לא משנה, רק אסור לפרסם את ההליך.
לאה רקובר: אצלנו במערכת אין לנו מנגנונים- - -
דוד רותם: זה לא אתם.
דוד רותם: כן, ד"ר סגל, ברוך הבא.
דוד רותם: אני מוכרח לומר לך שהגברת רקובר הצילה אותך היום, כי בוועדה הזאת הדיון מתחיל ב-12:00, ההצבעה ב-12:03.
פרץ סגל: אני מתנצל, פשוט הסדרי החניה לקחו זמן.
דוד רותם: אין לי בעיה עם זה, אני רק אומר.