GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אתם מבינים, זאת שיטת ה"סמוך" כשכל אחד זורק את הכדור לצד השני, ואת האמת אני יודע.
דוד רותם: היה רצון של המשרד לביטחון הפנים להוסיף שם עוד דברים, והיועץ המשפטי לממשלה עיכב את זה ורק שחרר את זה בשבוע שעבר.
דוד רותם: זה לא שהם חיכו לתוצאות ולא אתם חיכיתם לכספים – הכול סיפורים.
דוד רותם: זאת הסיבה היחידה.
דוד רותם: ד"ר סנטו, אפשר לדעת מה מתקדם?
יואב סנטו: מבחינת המחקר הגדלנו בשנה האחרונה את מספר התצפיות שעשינו בדיוני יום שני, והיום מספרם מגיע ל-3,160.
יואב סנטו: המספר הזה הוא הבסיס המרכזי להערכת הפרויקט.
יואב סנטו: במסגרת התצפיות האלה 233 דיונים היו בהיוועדות חזותית, והיתר היו דיונים פרונטאליים, פנים אל פנים.
יואב סנטו: ניתוח של התצפיות האלה מעלה שאין הבדל בין תוצאת המשפט, תוצאת הדיון ודיוני פנים אל פנים או דיונים פרונטאליים ביחס לשחרור מערובה או חלופת מעצר, מעצר בית או הארכת מעצר.
יואב סנטו: זאת אומרת, שיעור התוצאות האלה בהיוועדות חזותית דומה לשיעורם בדיונים פרונטאליים.
דוד רותם: האם בדקתם גם מה יהיו התוצאות אם הנאשם לא יהיה בכלל ולא יהיה לא סנגור?
דוד רותם: זה היה משתנה?
יואב סנטו: היו מצבים של ייצוג עצמי של הנאשם, אבל לא היו מצבים של ייצוג עצמי בהיוועדות חזותית- -
דרורה נחמני רוט: זה לא נאשם, זה חשוד.
יואב סנטו: החוק לא מאפשר לקיים דיון בהיוועדות חזותית ללא ייצוג של סנגור.
יואב סנטו: היו מספר מקרים של ייצוג עצמי כאשר הדיון היה פרונטאלי, ושם בדרך כלל הוארך המעצר.
יואב סנטו: אנחנו ניתחנו עשרות מאפיינים של הדיון בין שתי הקבוצות האלה, משך הדיון, סוג העבירה, האם זה דיון ראשון או בקשה חוזרת וכן הלאה.
יואב סנטו: יש במחקר בסיס רחב של מידע בתחומים האלה, והדוח מייעד פרק שלם רק לנושא הזה.
דוד רותם: מתי יהיה לנו דוח סופי?
יואב סנטו: הדוח הסופי מתוכנן ל-15 באוקטובר 2010.
דוד רותם: על-פי מקום אחד, משום שלא עשו עוד אתר למרות כל מיני התחייבויות ואף על פי שהצהירו במפורש שיעשו עוד אתר.
יואב סנטו: עבדך הנאמן חוקר את מה שיש – למה יש מה שיש.
יואב סנטו: מבחינת שביעות רצון מהדיון אנחנו ממשיכים לגלות את אותה נטייה: שביעות הרצון מהדיון בהיוועדות חזותית גבוהה יותר מאשר שביעות הרצון בדיון פרונטאלי.
יואב סנטו: הסיבות הן בדרך כלל שהאסיר אומר שהייתה לו הזדמנות לקבל את יומו בבית המשפט בשיעור גבוה יותר מאשר בדיונים פרונטאליים.
דוד רותם: כן, זה בטוח.
דוד רותם: גם לא טרטרו אותו ביום חמישי עם הזינזנה לתא מעצר מרכזי, ואחר כך הביאו אותו לבית המשפט, וכך ארבעה ימים הוא צריך להיטלטל בדרך.
יואב סנטו: יש עוד סיבות, כמו למשל, אני לבד עם השופט.
יואב סנטו: זה בדרך כלל אני והוא.
יואב סנטו: זה לא שאני יושב בתא למטה ומאחוריי יש עוד 20 עצורים וכולם דוחקים עליו לזוז, אלא הרגשה שזה אני והוא.
יואב סנטו: השופט לעיתים קרובות מדבר איתו; שואל אותו, אתה שומע אותי?
יואב סנטו: אתה רואה אותי?
יואב סנטו: מה שלומך?
יואב סנטו: אז גם אם התוצאה היא אותה תוצאה העצור מרגיש טוב יותר.
יואב סנטו: היו גם טענות מעניינות נגד, אמנם לא בשכיחות גבוהה.
יואב סנטו: זה נותן יותר כבוד למערכת כשהחשוד נמצא פנים מול פנים, התמונה פחות מכבדת את בית המשפט; טענה נוספת שנאמרה: אני רוצה לראות את "הלבן" של השופט, אני רוצה שהוא יראה אותי.
יואב סנטו: ההרגשה הזאת חשובה למספר אנשים.
יואב סנטו: הקשר הבלתי אמצעי עם בית המשפט חשוב.
דוד רותם: אבל הם יכולים לסרב.
יואב סנטו: נכון.
יואב סנטו: יש חלוקה: זה הארכת מעצר, אני מעדיף את זה בוידיאו.
יואב סנטו: אם אני יודע שזאת הארכת מעצר, אז בסדר; אם אני חושב שזה שחרור – לא אכפת לי.
יואב סנטו: יש גם טענות שאומרות, חשוב לי לצאת מבית הסוהר, חשוב לי לראות את המשפחה, לשמוע מה קרה – והיציאה מבית המעצר עוזרת לו בתהליכים האלה.
יואב סנטו: אבל בגדול העצורים יותר מרוצים גם מסיבות של נוחיות וגם מרגישים טוב יותר עם התהליך.
דוד רותם: זאת אומרת שב-15 באוקטובר יהיה לנו דוח סופי.
דרורה נחמני רוט: רציתי רק להוסיף על מה שאמר ד"ר סנטו, שלפי הנתונים, 70% שקיימו video conference פעם אחת חזרו וקיימו את הדיונים בהמשך.
דרורה נחמני רוט: זה מראה על שביעות רצון.
יואב סנטו: בדוחות אני מתייחס לבעיה של מיצוי נמוך של היוועדות חזותית: 6.8% מכל דיוני המעצרים היו בהיוועדות חזותית.
יואב סנטו: אני קורא לזה מיצוי נמוך, ויש לזה מספר סיבות שכדאי לפרטן: עצורים שנעצרים אחרי 21:00 לא רואים עורך דין.
יואב סנטו: עד שהוא מגיע לתחנה הוא כבר לא מספיק לראות סנגור.
יואב סנטו: אם הוא לא רואה סנגור אי אפשר לקבל את ההסכמה של הסנגור, ולכן 40% מכל העצורים לא יכולים לקיים למחרת היום דיון בהיוועדות חזותית.
יואב סנטו: זה שיעור גבוה יחסית.
דוד רותם: את זה אפשר לפתור בקלות.
דוד רותם: למשטרת ישראל אין בעיה להפסיק לעצור אנשים אחרי 21:00.
דוד רותם: יחכו עד למחרת בבוקר.
יואב סנטו: אפשר לפתור את זה בכל מיני שיטות.
דוד רותם: יש שיטה מפורסמת: אפשר לעכב את הבן אדם; מעכבים אותו לצורך חקירה ולצורך בדיקה, ועוצרים אותו רק למחרת או באותו ערב.
יואב סנטו: קטונתי מלהציע למשטרה דרכי פעולה.
יואב סנטו: שנית, בלא מעט שיחות עם סנגורים עלה שהסנגורים מעדיפים שהעצור יהיה סמוך על אוזנם, הם יכולים לדבר איתו.
יואב סנטו: השיח הטלפוני יותר קשה.
דוד רותם: מה מספר התקלות בשיח טלפוני?
דוד רותם: יותר מהתקלה שמה שאני מדבר עם הסנגור שלי נשמע בכל בית המשפט?
יואב סנטו: התקלה הזאת- -
דוד רותם: הייתה בפעם הקודמת.
יואב סנטו: היא דווחה בפעם הקודמת.
יואב סנטו: אני לא הצלחתי לאתר אותה, אבל זה לא אומר שהיא לא הייתה.
דוד רותם: לא הצלחת לאתר אותה?
דוד רותם: כנראה, מישהו שכח לרשום- - -
יואב סנטו: יש תקלות טלפוניות מעת לעת.
יואב סנטו: שיעורן הוא פחות מ-18%, רובן הן מכיוון שלא מדברים מספיק קרוב למיקרופון או שהטוען המשטרתי זז מנקודת הטיעון שלו אל השופט, לא לוקח את המיקרופון לנייד, ואז לא שומעים היטב מה הוא אומר.
יואב סנטו: אותו דבר עם סנגור, ולפעמים גם השופט לא מדבר אל המיקרופון, ואז לא שומעים את דבריו.
יואב סנטו: היו מצבים של תקלות תמונה, למשל, המסך הגדול הוחשך ולא פעל במשך מספר ימים, עד שאיתרו את זה, החליפו מנורה, החליפו מסך – הדברים תוקנו.
דוד רותם: והמשיכו לעשות היוועדות חזותית אף על פי שהמסך היה מקולקל?
דוד רותם: המשיכו לעשות משום שהמסכים לפני השופטים, לפני הסנגורים, לפני הטוענים ולפני העצור – פעלו.
דוד רותם: מה שלא פעל זה המסך לציבור.
דוד רותם: זאת אומרת שזאת הייתה הארכת מעצר לא בפומבי.
יואב סנטו: כן.
יואב סנטו: זה היה דיון מעצרים לא בפומבי.
יואב סנטו: מבחינת תקלות המערכת עובדת לא רע.
יואב סנטו: יש תקלות מעת לעת, זה לא חף מכל תקלה, אבל היום הטכנאי של המערכת נמצא בבית המשפט, והוא זמין.
יואב סנטו: אם קורה משהו קוראים לו והוא במקום מטפל בבעיה הזאת.
יואב סנטו: כלומר בהשוואה לשנה הראשונה, השנה השלישית הרבה יותר מתקתקת.
יואב סנטו: יש לפעמים תקלות בתיאום בין המשטרה לבין שב"ס, טופס הסכמה לא מגיע לשב"ס ובמקום זה העצור מובא לבית המשפט במקום להיות בוידיאו.
יואב סנטו: זה קורה אחד לאלפים.
יואב סנטו: בגדול הדיונים פועלים כסדרם, לפי התכנון.
יואב סנטו: למעשה, אם אני צריך לתת את ההמלצה שלי כבר עכשיו – היוועדות חזותית היא חלופה ראויה לדיון פנים אל פנים.
יואב סנטו: זאת השורה התחתונה.
דוד רותם: אתה לא צריך עוד מקום, מספיק לך אחד.
יואב סנטו: אני יכול לומר את מסקנתי הזאת על בסיס מקום אחד.
יואב סנטו: כמובן, אם יש שניים יש לזה תקפות רבה יותר.
דרורה נחמני רוט: ליש לזה חידוש השנה במחקר.
דרורה נחמני רוט: היה תיאום בין הנהלת בתי המשפט לבין החוקר לשוחח גם עם שופטים, ואם יש צורך להתרשם מזה, אפשר.
יואב סנטו: אני נפגשתי עם נשיאות בית משפט השלום המחוזית תל-אביב ומרכז ונפגשתי עם נשיאת בית המשפט העליון דורית בייניש.
יואב סנטו: עדיין לא קיבלתי את הסכמתה בפרוטוקול, אבל עמדתה היא שראוי להמשיך בניסוי וכן ראוי לשקול את הגבולות – איפה כן ואיפה לא להשתמש בהיוועדות חזותית במסגרת תהליך החקיקה.
דוד רותם: סנגוריה?
ישי שרון: אנחנו לא מתנגדים להארכה של ההוראה.
ישי שרון: שני דברים חשובים: קודם כול אם ממשיכים עם זה הלאה חשוב לשמור על האלמנט של דרישת ההסכמה, כמובן- -
דוד רותם: אין שום שינוי מהחוק הקודם.
דוד רותם: גם סעיף 2 יורד.
דוד רותם: אין לי שום כוונה לתת את זה ככה בלי דיון רציני.
דרורה נחמני רוט: אנחנו נסכים לזה גם.
דוד רותם: אני גם לא מתכוון לתת שנה.
דוד רותם: אני לא נותן שנה – יואל, שלא תצחק – כמחאה על אזלת ידכם שהגשתם את זה בדקה ה-90, ואתם לא נותנים אפשרות לקיים דיון מהיר.
דוד רותם: מכיוון שהדוח יהיה מוכן ב-15 באוקטובר אתם לא צריכים שנה.
דוד רותם: ב-18 באוקטובר תעבירו אלינו את הדוח.
דוד רותם: הרי ממילא כבר לא תעשו את זה בעוד מקום כי חבל לכם על הכסף, ויש לכם ויכוח עם בתי המשפט ועם משרד המשפטים מי צריך לממן את זה- -
דרורה נחמני רוט: אולי כדאי לשמוע את הנהלת בתי המשפט לגבי מקום נוסף, כי הייתה התארגנות לנצרת.
דוד רותם: אין שום בעיה, הייתה התארגנות לנצרת.
ישי שרון: אני רוצה לסיים את דבריי: העניין השני שהוא קריטי יותר מבחינתנו הוא אופן היישום והתקלות והליקויים שמתגלים.
דוד רותם: אני קראתי את המכתב שלכם.
דוד רותם: אתם תעבירו תוך שבוע ליואל הדר את כל הבעיות שאתם יודעים עליהן.
דוד רותם: יש ליואל הדר 30 יום לענות לכם על כל תקלה ותקלה, ושניכם שולחים אליי העתקים.
דוד רותם: אוקיי?
דרורה נחמני רוט: בעניין הזה רציתי לציין שכל טענה ותלונה של הסנגוריה הציבורית שהייתה קונקרטית, נבדקה, ובשנה האחרונה לא היו כל טענות קונקרטיות.
דרורה נחמני רוט: הן היו נבדקות- - -
דוד רותם: דרורה, יש לי בעיה.
דוד רותם: כשאומר לי ד"ר סנטו שהועלתה טענה שהרמקול היה פתוח, וכולם שמעו את השיחה בין הסנגור לבין החשוד- -
דרורה נחמני רוט: זה לא הוא אמר, זה היה בישיבה הקודמת.
דוד רותם: בישיבה הקודמת הועלתה טענה כזאת.
דרורה נחמני רוט: רחל תורן אמרה את זה.
דוד רותם: הוא בדק ולא מצא את האירוע הזה.
דרורה נחמני רוט: אנחנו ביקשנו פרטים ולא קיבלנו.
דוד רותם: אני קצת מכיר את רחל תורן; היא לא תבוא ותמסור- -
דרורה נחמני רוט: אנחנו לא טוענים שזה לא נכון, אבל לא יכולנו לבדוק את זה.
דוד רותם: מה זה, לא יכולתם לבדוק את זה?
דוד רותם: יש לכם מקום אחד שזה נמצא, והיה צריך לבדוק האם במקום הזה הייתה תקלה כזאת.
יואב סנטו: אני שוחחתי עם הטכנאים, ושאלתי אותם אם הם ערים לזה.
יואב סנטו: הם אמרו שלא.
יואב סנטו: לא הצלחתי לאתר את העצור ואת הסנגור שלו, רציתי לשאול את הסנגור שלו.
יואב סנטו: לא יכולתי לאתר את הסנגור שלו משום שלא יכולתי לאתר את הדיון.
ישי שרון: יש לי שתי נקודות קצרות לגבי העלאת הטענות.
ישי שרון: הטענות הועלו בפירוט בהערכה האחרונה, ואנחנו לא זומנו מאז לדיונים נוספים בנושא.
ישי שרון: אני בכלל לא יודע אם קוימו דיונים נוספים בנושא.
ישי שרון: בעבר היה פורום שהיה מתכנס מעת לעת באופן שגרתי, והיום הוא לא מכונס.
ישי שרון: גם במחקר לא שותפנו באופן אפקטיבי.
ישי שרון: היו לנו השגות על חלק משיטות מחקר ההערכה, לא קיבלנו שום טיוטות של דוחות הביניים, ורק השבוע ראינו את הדוח כמעט הסופי שחולק.
ישי שרון: אחד הליקויים המרכזיים הוא היעדר מתן הודעה אפקטיבית מהמשטרה – האם זה היעדר הודעה או הודעה לא מדויקת על מיקום העצור, מה שגורם גם לטרטור של סנגורים וגם לפגיעה באפשרות לתקשר איתם.
ישי שרון: לגבי הרחבות לבתי משפט נוספים, לדעתנו, אין לזה הצדקה במצב הנוכחי.
ישי שרון: קודם כול אנחנו מבינים שיש סימן שאלה גדול מאוד על החיסכון התקציבי, כך שאין הצדקה עכשיו להשקיע משאבים על הקמה ועל תחזוקה בבית משפט אחר, מה גם שעדיין לא מיצינו את אפשרויות התפעול הקיימות של הפיילוט הנוכחי.
לאה רקובר: מקובל על הנהלת בתי המשפט להרחיב את הפיילוט לבית המשפט בנצרת.
לאה רקובר: הוקם צוות משותף להנהלת בתי המשפט, לשב"ס ולגורמים.
לאה רקובר: נערכה עבודה והושגה הסכמה.
לאה רקובר: כמו כן נמסר לי שיש הסכמה עקרונית- -
דוד רותם: הושגה הסכמה למה?
לאה רקובר: להרחיב את הפיילוט לנצרת.
דוד רותם: מי מממן?
דוד רותם: לאה רקובר: כפי הנראה, יש הסכמה עקרונית לגבי הצד התקציבי, אם כי לא הסכמה מפורטת.
דוד רותם: מי אמור לממן?
לאה רקובר: אני יודעת שיש הסכמה, אני לא יודעת מי.
לאה רקובר: בין אגף התקציבים במשרד האוצר לבין הנהלת בתי המשפט.
לאה רקובר: כפי הנראה, זה מתואם עם השב"ס.
לאה רקובר: השב"ס פה, הם יכולים להגיד.
דוד רותם: אני יודעת שלמשרד לביטחון פנים יש צרות עם התקציב הנוכחי שלו, אז הוא עוד יכול לממן חלקים מפה?
דרורה נחמני רוט: אפשר לשמוע את הגברת דובדבני?
ענת דובדבני: לגבי הרחבה סוכם שהשב"ס יישא את הוצאות ההרחבה, למעט תקנון התקנים.
ענת דובדבני: זאת אומרת, הוא יממן את התקנים, ולא ייתן את התקנים.
ענת דובדבני: יש הבדל.
ענת דובדבני: זה הסיכום עם הנהלת בתי המשפט; הסיכום הזה קרה כבר בעבר- -
דוד רותם: מתי קרה הסיכום הזה?
ענת דובדבני: זה התחיל בתל-אביב, כך אנחנו פועלים שם- -
לאה רקובר: בהתחלה הייתה לנו בעיה עם הדבר הזה, אני חייבת להגיד.
דוד רותם: מתי היה הסיכום לגבי נצרת?
ענת דובדבני: אנחנו הצענו את נצרת והמתנו להסכמת הנהלת בתי המשפט- -
דוד רותם: מתי קיבלתם את ההסכמה?
ענת דובדבני: עכשיו אני שומעת זאת לראשונה.
לאה רקובר: זה לא נכון.
דוד רותם: לא, היא אומרת לך שעדיין אין הסכמה, זה רק עקרוני.
לאה רקובר: יש פה מכתב של עו"ד לייזר מיום 10 ביוני 2010.
לאה רקובר: הוא אומר- -
ענת דובדבני: לא קיבלתי את זה.
לאה רקובר: מה?
ענת דובדבני: בסדר.
לאה רקובר: חבל שאנחנו מנהלים את הדיון הממשלתי הזה פה, אבל באופן כללי- -
דוד רותם: זה בסדר, אנחנו רגילים לזה שאתם מנהלים את הדיון- -
לאה רקובר: כשאמרתי את זה הבנתי - -
דוד רותם: הבנת שלא היית צריכה להגיד את זה.
לאה רקובר: אבל בכל זאת כל פרוטוקול נקרא בנפרד.
דוד רותם: כך נדמה לך.
לאה רקובר: בכל אופן, מבחינת הנהלת בתי המשפט הוקם צוות אחרי שהנהלת בתי המשפט התרעמה על כך שיש התקדמות בפרויקט הזה, וקביעת בתי המשפט ללא תיאום עם ההנהלה.
לאה רקובר: הוקם צוות, הם היו בנצרת, והתקבלה הסכמה עקרונית, ואני מבינה שגם על הנושא התקציבי.
לאה רקובר: לגבי התִקנון אני לא יכולה לאשר כאן שהנהלת בתי המשפט לקחה על עצמה - -
דוד רותם: נניח שהגעתם להסכמה לגבי הכול – כמה זמן לוקח לעשות את זה?
לאה רקובר: לפי מה שהבנתי, ואני רוצה להיות זהירה, יש עבודות בינוי שיש לערוך – התאמה של אולם- -
דוד רותם: ודאי, הכול.
לאה רקובר: לפי דעתי, זה ייקח מספר חודשים.
דוד רותם: כמה חודשים?
יואב סנטו: בין ארבעה לשישה.
דוד רותם: בואו נגיד – שישה חודשים, כי גם אתם צריכים לעשות בינוי- -
ענת דובדבני: כן.
ענת דובדבני: אצלנו הבינוי אמור לקחת ארבעה חודשים.
דוד רותם: אז אצלכם זה ייקח שישה חודשים כי להם יש בינוי פנימי, ואתם צריכים מכרזים וכל הדברים.
דוד רותם: ואז בעוד שישה חודשים הדוח יהיה ממילא חצי שנה אחורה, וכבר יהיה מאוחר מדי.
דוד רותם: אז יכול להיות שהסנגוריה צודקת, שלא צריך- -
דרורה נחמני רוט: יש לי עוד הערה לגבי הדוח.
דרורה נחמני רוט: הדוח הוא סופי כי המנדט שיש לחוקר הוא בינתיים עד אוקטובר.
דרורה נחמני רוט: אנחנו מעוניינים מאוד, וזה יידון בהקדם, להנחתי, שהמחקר המלווה גם ילווה הלאה ולא יפסיק.
דרורה נחמני רוט: לכן זה לא יהיה סופי, ככל הנראה.
דוד רותם: זה יהיה סופי לפחות לגבי המצב הקיים.
יואב סנטו: לגבי 2010.
דרורה נחמני רוט: לגבי 2010.
דוד רותם: לא חשוב מה ההחלטה שנקבל היום, הרי בעוד שנה אתם תבקשו עוד ארכה.
יואב סנטו: לא.
דוד רותם: אתה אומר לי "לא"?
דוד רותם: ד"ר סנטו, בוא נאמר ככה, אני בוועדה הזאת כבר שלוש שנים.
דוד רותם: תאמין לי, כשהם באים עם שנה אני בדרך כלל נותן להם שנתיים, ואני אומר להם שאני מכיר אותם, הם לא יגמרו בשנה.
דוד רותם: אבל הפעם מכיוון שאני רוצה לקיים דיון רציני בדוח שלך, ואני חושב שצריך לקיים על זה דיון רציני, ומכיוון שהם הגיעו בדקה ה-90, ובעוד 10 דקות אני צריך להיכנס לישיבה אחרת, והם רוצים להביא את זה עוד היום, ואני לא יודע אם הם ביקשו פטור מחובת הנחה ואם הם טיפלו בדברים האלה- -
יואל הדר: - - -
דוד רותם: אני כבר אמרתי לך ביום רביעי, שתתחילו לטפל בעניין הזה כי אני לא עושה בשבילכם כלום בנושא הזה.
יואל הדר: עכשיו אנחנו צריכים לעשות את זה, לא שלא טיפלנו בזה.
יואל הדר: הוועדה צריכה לבקש את הפטור, לא אנחנו.
דוד רותם: הוועדה לא צריכה לבקש את הפטור, הממשלה צריכה לבקש את הפטור.
יואל הדר: רק לפני קריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: סליחה, הוועדה לא מבקשת שום פטור.
דוד רותם: אני אמרתי לך, תלכו, תבקשו בשמי, תעשו מה שאתם רוצים – אני לא אעשה כלום משום שאני לא מוכן לעבוד בשבילכם בדקה ה-90 כשאני רואה את ההתכתבות ביניכם, איך דרורה נותנת לך על הראש, אתה נותן לאורי על הראש, אורי נותן לך על הראש – זה בסדר – אני לא עובד בשיטה הזאת.
דוד רותם: נתחיל לקרוא את החוק: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה) (תיקון מס' 3), התש"ע-2010
דוד רותם: בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (היוועדות חזותית – הוראת שעה), התשס"ז-2007, בסעיף 1 –
דוד רותם: אני מציע לכם שבמקום שלוש שנים – יבוא "שלוש שנים ושמונה חודשים".
דוד רותם: אני רוצה אתכם פה בעוד שמונה חודשים אחרי שראיתי את הדוח ואחרי שהסנגוריה העבירה את נושא התקלות, ואני מקבל את המכתב שלהם.
דוד רותם: אני יודע, הערתם את כל התקלות, ואתם תעירו את זה שוב עם העתק אליי.
דוד רותם: יואל, יש לך 30 יום לבדוק ולהשיב.
דרורה נחמני רוט: אם הן יהיו קונקרטיות אפשר לבדוק.
דוד רותם: אם הן לא יהיו קונקרטיות – לכתוב: בנושא זה אין קונקרטיות, וכולי.
דוד רותם: אז נראה איך לטפל בזה.
יואב סנטו: יש לי בקשה: הערות מתודולוגיות לגבי המחקר תיכללנה בדוח הזה.
יואב סנטו: זאת אומרת, אני רוצה לדון בהערות הסנגוריה לפני הדוח הסופי.
דוד רותם: אם יש לכם הערות לגבי המתודולוגיה- -
ישי שרון: זה ייקח קצת יותר משבוע.
דוד רותם: זה ייקח יותר משבוע, אבל אני הרי יודע מה יקרה בעוד שמונה חודשים.
דוד רותם: הם לא קיבלו בזמן, אתם לא עניתם בזמן, וכולי וכולי.
דוד רותם: אני הרי מכיר את השיטה.
דרורה נחמני רוט: יש לי שאלה לאור הצעתו של אדוני, האם יש בכל זאת יכולת להאריך בעוד שנה ולקיים דיון בעוד שמונה חודשים.
דוד רותם: זה לא נותן לי כלום.
דרורה נחמני רוט: מדוע?
דוד רותם: אני מצטער, עשיתי את זה בשנה שעברה וביקשתי שתודיעו לי איך זה מתקדם.
דרורה נחמני רוט: אבל שייקבע כבר דיון.
דוד רותם: זה לא עוזר לי לקבוע כבר דיון.
דוד רותם: ד"ר סנטו עוד לא גמר, ולהם יש הערות על המתודולוגיה, ולו יש - - -
דרורה נחמני רוט: אז בעוד חצי שנה נביא דוח.
דוד רותם: לא, אתם לא תביאו בעוד חצי שנה.
דוד רותם: את הדוח אני מקבל מיד כשהוא מתפרסם ב-15 באוקטובר.
דרורה נחמני רוט: אבל דיווח על מה שקורה, אם יש מקום נוסף.
דוד רותם: אני לא יודע בשביל מה אתם עושים את המקום הנוסף כשהדוח כבר נגמר.
דרורה נחמני רוט: יש כוונה להאריך את המחקר.
דוד רותם: להאריך את המחקר ולראות איך הוא מתבצע, לא לבדוק האם זה נכון או לא נכון.
דוד רותם: אחר כך יהיה דוח נוסף שיהיה בעוד שישה חודשים שבו תגידו לי מה קרה ומה לא קרה.
דוד רותם: אני לא אתן לכם את השנה הזאת.
דוד רותם: אני כל כך כועס, אתם לא מתארים לעצמכם.
דוד רותם: זה שאני צריך לקיים ישיבה ב-8:30 בבוקר זה מספיק.
דוד רותם: את סעיף 2 אני מוחק.
דוד רותם: לא בשלב הזה.
דרורה נחמני רוט: אנחנו מסכימים.
דרורה נחמני רוט: יש הערה שאם לא יהיה סיפק בידינו להשיג פטור מהנחה אז נהיה בבעיה גדולה במובן הזה שזה יידחה עד לאחר הפגרה, ואז שלושה חודשים מתוך שמונת החודשים ילכו לאיבוד.
דוד רותם: אני הזהרתי אתכם כבר לפני שבוע, מיד כשהגיעה אליי הבקשה.
דוד רותם: הרמתי טלפון ליואל הדר, ואמרתי לו, אדוני, תדע לך, יש לכם בעיה עם היום האחרון – תתחילו לפעול.
דוד רותם: אתם צריכים לסגור את זה עם הנסח או כל דבר אחר – תתחילו לפעול משום שאחרת לא תקבלו את זה.
דורית ואג: ועדת הכנסת יושבת עכשיו.
דוד רותם: אני התריתי בהם.
דרורה נחמני רוט: אנחנו מקווים להצליח.
דרורה נחמני רוט: התקנות יפוגו ברגע שיפוג החוק.
דרורה נחמני רוט: אם לא הצלחנו לפרסם אותו ולהכין את הכול בתוך תוקפו, אנחנו מאבדים את התקנות, ואז נצטרך להגיע אחרי הפגרה, ולא נוכל להפעיל את זה.
דוד רותם: אז מה אתם רוצים שאני אעשה?
דרורה נחמני רוט: השאלה אם אפשר להכניס סעיף של רטרואקטיביות.
דרורה נחמני רוט: רק כדי לא לאבד את התקנות.
דוד רותם: זה לא יעזור לכם.
דוד רותם: מה זה סעיף של רטרואקטיביות?
דוד רותם: תעלו את זה היום.
דוד רותם: אתם תביאו את זה אחרי הפגרה?
דוד רותם: אם זה לא יעבור היום ותעבירו את זה אחרי הפגרה אתם תביאו אליי את החוק שוב מיד אחרי הפגרה- -
דרורה נחמני רוט: עם התקנות.
דוד רותם: עם התקנות.
דוד רותם: ואז אני אולי אעשה אותו רטרואקטיבי.
דוד רותם: אבל אני לא אעשה היום חוק שהוא רטרואקטיבי שאני לא יודע אם הוא עובר היום או לא.
דוד רותם: אתם דורשים לשים את העגלה לפני הסוסים – לא אצלי.
דרורה נחמני רוט: רק בגלל התקנות, כי אז אנחנו מאבדים אותן.
דוד רותם: אבל אני לא שם את העגלה לפני הסוסים, אני מצטער, דרורה, עם כל הכבוד.
אפרת חקק: אתה צריך להצביע על ההסתייגות של דב חנין.
דוד רותם: למה אני צריך להצביע?
דוד רותם: הוא לא בא.
דוד רותם: יש פה הסתייגות של חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוויד, דב חנין ועפו אגבאריה, שמבקשים שבמקום 4 שנים יבוא 3 שנים ו-3 חודשים.
דוד רותם: אני מקווה שאחרי שהם יבינו שזה ל-3 שנים ו-8 חודשים הם יורידו את ההסתייגות שלהם, אבל אם לא – זו ההסתייגות.
דוד רותם: הצבעה בעד ההסתייגות – אין נגד – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא התקבלה.
דוד רותם: אף אחד לא בעד ההסתייגות, נגד – פה אחד.
דוד רותם: אני מעלה את החוק כפי שהוא, סעיף 1: מי בעד?
דוד רותם: הצבעה בעד החוק – רוב נגד – אין נמנעים – אין החוק התקבל.
דוד רותם: פה אחד, אין מתנגדים, אין נמנעים.
דוד רותם: תודה רבה, החוק מוכן לקריאה השנייה והשלישית.
דוד רותם: יואל הדר, לך תטפל בזה.
דרורה נחמני רוט: אנחנו מודים לאדוני על הדיון.
דורית ואג: - - -
דוד רותם: ההסתייגות הוסרה.
דורית ואג: לא התקבלה עד סופה אז היא הופכת להסתייגות.
דוד רותם: אני פותח מחדש את ישיבת ועדת החוקה.
דוד רותם: יש בקשה שלי לרביזיה על סעיף אחד בחוק.
דוד רותם: זו רביזיה בחוק שעסקנו, החוק של דן יחיד.
דוד רותם: רביזיה על סעיף אחד.
23591: הרביזיה היא על בקשת משרד המשפטים להוסיף את סעיף 290, סעיף השוחד, לרשימת העבירות שעוברות לדיון בהרכב של דן יחיד.
דוד רותם: הצבעה בעד הרביזיה – פה אחד הרביזיה נתקבלה.
דוד רותם: הצבעה בעד אישור הצעת החוק – פה אחד אושרה הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 56) (דיון לפני דן יחיד או לפני הרכב), התשס"ט-2008 ותעבור לקריאה השנייה והשלישית במליאה.
דוד רותם: אנחנו מוסיפים את עבירת השוחד.
דוד רותם: הצעת החוק יכולה לעבור לקריאה השנייה והשלישית.
דוד רותם: אנחנו נגמור היום את סעיף 6, ואחר כך נעבור לנושא של ניגוד העניינים.
תמי סלע: למעשה, כבר תיאמנו את הדיון לגבי הביטול- -
דוד רותם: תקראי את הסעיף.
תמי סלע: יש פה שתי גרסאות חילופיות: אחת מופיעה בסעיף קטן (א) בפסקה (1), ואחת לאחר מכן בסעיף (א1).
תמי סלע: אני אתחיל להקריא מסעיף (א): "הגופים המנויים בסעיף קטן זה, לא יחליטו בנוגע לעברייני מין בעניינים המפורטים להלן, אלא לאחר קבלת הערכת מסוכנות עדכנית: (1) "בית משפט, לגבי מתן אחד מאלה: (א) גזר דין או החלטה בערעור על גזר הדין, לפי שיקול דעת בית המשפט" עמדת משרד המשפטים היא שזה קצת מבלבל כי זה סעיף חובה, ועדיף שסעיף שיקול הדעת יהיה נפרד; הגרסה השנייה מופיעה ב(א1)- -
דוד רותם: אני הייתי רוצה להוסיף: "לפי שיקול דעת בית המשפט כפי הנראה לו לעשיית הצדק".
תמי סלע: זה בגרסה הראשונה.
תמי סלע: הגרסה השנייה (א1) מנתקת את זה מהסעיף של החובה, ולפיה: "מבלי לגרוע מן האמור בסעיף קטן (א1) רשאי בית המשפט לבקש הערכת מסוכנות עדכנית לפני מתן גזר דין או לפני מתן החלטה בערעור על גזר דין אם סבר שהדבר דרוש בנסיבות העניין".
דוד רותם: קודם כול, זה לא "אם סבר שהדבר דרוש בנסיבות העניין", אלא "אם סבר שהדבר דרוש לעשיית הצדק".
תמי סלע: משרד המשפטים מעדיף את הגרסה השנייה.
דוד רותם: כי משרד המשפטים לא רוצה שזאת תהיה ברירת המחדל.
עמית מררי: אנחנו, כמובן, מקבלים את עמדת הוועדה שהדבר ייוותר לשיקול דעת בית המשפט, אולם אנחנו סבורים שמכיוון שהרישא של סעיף 6(א) מדבר על חובה לקבל, ולו מבחינה ניסוחית, עדיף לייחד סעיף נפרד לסעיף הזה שהוא סעיף שיקול דעת.
דוד רותם: כן, אבל אז יש לי הרגשה שכשהשופט יקרא את הסעיף, עד שהוא יגיע לסעיף הבא הוא כבר ישכח שהוא צריך לבקש את זה, וכבר יכתוב את פסק הדין.
עמית מררי: בתי המשפט מודעים לכך שהם צריכים לקבל הערכות מסוכנות, ולכן מבחינה ניסוחית אפשר גם ככה.
יצחק קדמן: השאלה היא מה ברירת המחדל.
דוד רותם: ברירת המחדל היא שהוא מבקש.
יצחק קדמן: הוא חייב.
דוד רותם: הוא לא חייב, זה בשיקול דעתו.
דוד רותם: אבל אני רוצה לרמוז לו לבקש.
תמי סלע: אם אתה רוצה לרמוז לו אז הגרסה הראשונה משיגה יותר את המטרה הזאת אף על פי שהיא בתוך סעיף שרוב המקרים בו הם מקרים של חובה.
תמי סלע: עדיין כתוב "לפי שיקול דעת", וזה יותר משיג את המטרה שאתה רוצה להשיג.
דוד רותם: זה נכון, כי כתוב פה: "לא יחליטו, אלא לאחר קבלת הערכת מסוכנות עדכנית".
דוד רותם: ואז אני אומר לו, אתה יכול לבקש את זה רק אם אתה חושב שאתה צריך.
דוד רותם: זאת סתירה פנימית.
עמית מררי: יש סתירה עם הרישא.
דוד רותם: יש פה סתירה.
דוד רותם: לא אכפת לי שזה יהיה בסעיף נפרד, אבל בסוף אני מבקש לציין: "אם סבר שהדבר דרוש לעשיית הצדק".
תמי סלע: בסדר גמור, אז הגרסה השנייה.
תמי סלע: העניין הבא הוא מחיקת פסקה (ג) בסעיף קטן (1): "צו מבחן לפי פקודת המבחן" – זה חלק משלב גזר הדין, ולכן אותו דין שחל על גזר הדין, לא צריך לציין את זה בנפרד.
יצחק קדמן: זה רק טכני?
ורד וינדמן: אז מה המשמעות?
ורד וינדמן: זה גם בשיקול דעת?
תמי סלע: המשמעות היא שגם לפני מתן צו מבחן זה בעצם עניין של שיקול דעת כחלק משלב גזר הדין, וזה לא חובה.
יצחק קדמן: אבל זה לא נכון לכתוב פה (א1); זה צריך להיות: "מבלי לגרוע מן האמור בסעיף קטן (א)".
יצחק קדמן: דפנה ביינוול: לכן לא צריך, כי צו מבחן זה חלק מגזר דין.
דוד רותם: (א1) זה רק לגבי- - -.
דוד רותם: צריך למחוק את ה-1.
תמי סלע: פשוט (א1) הוא היחיד שמדבר על בית המשפט.
דוד רותם: אבל (א) מדבר על חובה.
יצחק קדמן: כאשר ניתן צו מבחן – יתקנו אותי אם אני טועה – ברוב המקרים האיש חוזר לקהילה- -
יצחק קדמן: אם האיש חוזר לקהילה צריכה להיות חובה- -
דפנה ביינוול: יש.
יצחק קדמן: - - ולא להשאיר את זה לשיקול דעת.
דפנה ביינוול: אין שיקול דעת.
יצחק קדמן: לא, בנוסח הזה שאת מציעה- -
דפנה ביינוול: לא, לפני צו מבחן.
יצחק קדמן: תחליטו ביניכם.
עמית מררי: דפנה, אתם מדברים על דברים שונים; את מדברת על מצב שנגזר דינו של אדם, נשלח לצו מבחן, ולאחר מכן לצורך צו פיקוח מתבקשת הערכת מסוכנות- -
דפנה ביינוול: חובה.
עמית מררי: לדעתי, ד"ר קדמן מדבר על שלב - - -
דפנה ביינוול: לא, הוא מדבר על זה.
דוד רותם: לדעתי, הוא צודק.
דפנה ביינוול: הוא הולך לקהילה, יש חובה לקבל הערכת מסוכנות לפני ששולחים אותו לקהילה.
דוד רותם: אז לא קראת את החוק.
דוד רותם: כי כשאתם מוחקים את המילים "צו מבחן" שפירושו של דבר שהאיש חוזר לקהילה, ואתם מוחקים את החובה- -
דפנה ביינוול: לפני.
דפנה ביינוול: צו מבחן הוא חלק מגזר הדין.
דפנה ביינוול: כשבית המשפט נותן גזר דין ומחליט לתת צו מבחן, כלומר שולח את האיש לקהילה, מיד אחרי זה יש הערכת מסוכנות חובה.
דפנה ביינוול: צו פיקוח- -
דוד רותם: אני לא מדבר על צו פיקוח.
דוד רותם: זה לא צו פיקוח.
תמי סלע: זה לא כתוב בשום מקום במפורש, זה נובע מכך שלפני הוצאת צו פיקוח חייבת להיות הערכת מסוכנות- -
יצחק קדמן: יכול להיות מאוד מסוכן.
תמי סלע: - - וכשיהיה צו מבחן שמשמעותו שחרור לקהילה, סומכים על כך שהרשות תבקש צו פיקוח מכיוון שהוא השתחרר לקהילה.
דוד רותם: אני מבקש לא למחוק את סעיף (ג).
עמית מררי: בדיון הראשון שהתקיים על סעיף 6 הייתה אופציה שנפסלה גם על-ידי אדוני וגם על-ידי הפרקליטות, לעשות הבחנה לגבי שיקול דעת בית המשפט בין מקרים שעבריין נשלח לקהילה לבין מקרים שלא.
עמית מררי: אדוני אמר – וכך גם הייתה עמדת הפרקליטות – שלא נכון לעשות הבחנה כזאת מאחר שבית המשפט יגלה דעתו שהוא שוקל לשלוח אדם לקהילה.
עמית מררי: למעשה, התרת צו מבחן בצמתים שבהם בית משפט חייב לקבל הערכת מסוכנות יגרום לאותה תוצאה, שבית משפט יגלה דעתו שבכוונתו לשקול צו מבחן.
דוד רותם: כלומר שלפי דעתכם, גם אם נותנים לו צו מבחן לא צריך לחייב הערכת מסוכנות.
דפנה ביינוול: לא, אין.