GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: רבותיי, אני לא אבוא לעשות את זה בהכנה לקריאה שניה ושלישית.
פיני שחר: הבעיה היא שעושים את התיקון העקיף הזה לסעיף 39, עכשיו, מה שזה עושה – זה מצמצם את כל הסמכות של המפקח על הביטוח לקבוע כללים לגבי עיצוב של פוליסות הקיימות היום.
פיני שחר: לכן צריך להבין את המשמעות של הדבר.
דוד רותם: עד היום – מי כוב שמפקח, שר האוצר?
פיני שחר: שר האוצר.
דוד רותם: ואתם רוצים עכשיו לכתוב "המפקח"?
דוד רותם: תגישו הצעת חוק ממשלתית, ונעביר אותה, אבל אני לא אעשה את זה בהכנה לקריאה שניה ושלישית.
דוד רותם: זה נושא חדש לגמרי.
דוד רותם: עכשיו יתחילו פה דיונים של שעות על הנושא הזה – האם רוצים לתת את הסמכויות למפקח.
פיני שחר: אנחנו מדברים רק על עניין של עיצוב פוליסה.
פיני שחר: כל הסעיף מדבר על עיצוב של פוליסה, גודל אותיות.
פיני שחר: אנחנו לא מדברם פה על משהו מהותי, כמו, לדוגמה, קביעת הון עצמי של חברות ביטוח, קביעת - -
דוד רותם: בוודאי שלו.
דוד רותם: בדברים כאלה אני לא מתעסק.
דוד רותם: זה ועדת הכספים.
ירון אליאס: אני נציג איגוד חברותה ביטוח.
ירון אליאס: אנחנו חושבים שלתיקון כזה יש משמעויות מרחיקות לכת, והיינו רוצים לפחות שאם הממשלה מתכוונת לעשות צעד כזה של העברת סמכויות משמעותיות משר האוצר למפקח על הביטוח, שזה ייעשה בצורה מסודרת.
פיני שחר: גודל אותיות – זה לא סמכות רצינית - -
דוד רותם: בוא נאמר ככה: עצם העובדה שזה עד היום זה בידי שר האוצר – אתם רוצים להעביר את זה, אפשר, זו לא בעיה.
דוד רותם: תקבלו החלטה מה אתם רוצים להעביר, תוגש הצעת חוק ממשלתית של סעיף אחד וזה ייגמר צ'יק-צ'אק.
דוד רותם: אצלי שום דבר לא מתעכב, נכון?
דוד רותם: הלוואי שזה היה מתעכב במשרד המשפטים ובניסוח החוק ובתזכירים כמו שזה מתעכב אצלי.
פיני שחר: בכל מקרה, ההערה שלי לגבי המילים "אופן ניסוחם" – אופן ניסוחם לא מתאים לכל העיקרון של הסעיף עצמו - - בחוק הפיקוח.
פיני שחר: אם אנחנו כבר משאירים את זה אצל שר האוצר, 39, בין כה וכה שר האוצר ב- 38 קובע את אופן הניסוח של סעיפים בפוליסה.
דוד רותם: אז אתה אומר שזה כתוב פעמיים.
דוד רותם: לא צריך לכתוב פעמיים את מה שכתוב ממילא.
פיני שחר: אם כבר הולכים למודל, אז בוא נלך למודל נקי, שבו סעיף אחד מדבר על מהות, סעיף אחר מדבר על עיצוב - -
דוד רותם: אתה צודק במאת האחוזים, העניין הוא שהחוק הזה כבר עבר דיונים עם משרד המשפטים ועם משרד האוצר - -
שירלי אבנר: אני מסכימה להערה הזו.
דוד רותם: אני יודע שאת מסכימה להערה הזו.
שירלי אבנר: אני פשוט לא הייתי מודעת לדקות הזו, אני מודה.
דוד רותם: גברתי המציעה?
פניה קירשנבאום: מבחינתי, אם זה לא משנה את המהות וזה מעוגן בסעיף 38 אז יכול להיות - -
23591: אני חושב שאם עושים את זה, אז שהניסוח יההי לפחות אחיד, גם בבנקים וגם בבנקאות.
שירלי אבנר: אבל הניסוח לא ממש אחיד, כי יש - - שאנחנו הקפדנו עליהן, באבחנה בין חוק הבנקאות, להתאים גם את המינוחים לחקיקה השונה.
שירלי אבנר: פאינה קירשנבאום: אבל מצד שני, אם אנחנו בסך הכל חוזרים על אותו סעיף ואנחנו לא משנים, אז למה שזה לא יישאר כמו שזה כתוב עכשיו.
שירלי אבנר: אז יש סעיף 38 שמדבר על זה, ויש סעיף 39 שמדגיש את זה.
שירלי אבנר: כי זה לא מקובל, פשוט, לעשות את זה.
דוד רותם: זה לא מקובל, זה נכון, אבל השאלה אם זה משנה.
דוד רותם: אני מסתכל על המהות – האם יש בזה משהו מהותי, או שאנחנו מדברים על טכניקות?
דוד רותם: טכניקה זה דבר ש - -
פיני שחר: משהו מהותי – כן, כי עכשיו שר האוצר יכול - -
דוד רותם: זה הוא יכול גם היום, לפי סעיף 38.
פיני שחר: אם עד עכשיו הוא הוציא תקנות לפי 38 אז עכשיו הוא יכול להוציא את התקנות גם לפי סעיף 39 בלבד.
דוד רותם: אז מה הבעיה, שאתה חושב ששר האוצר יוציא תקנות סותרות?
פניה קירשנבאום: אבל המפקח ממילא יושב באוצר - -
דוד רותם: מה החשש, ששר האוצר יוציא תקנות סותרות?
23591: זו כבר סמכות כפולה.
23591: באותו חוק, בסעיף אחר, אחד אחרי השני, נותנים את אותה סמכות כפולה - -
ירון אליאס: אני לא בטוח שזה מדויק להגיד שבסעיף 38 יש את אותה סמכות.
ירון אליאס: לדעתי, סעיף 38 מכוון לסמכות של שר האוצר לקבוע תנאים וחוזה ביטוח במובן הזה של לקבוע פוליסות תקניות.
ירון אליאס: ופה ההתייחסות היא יותר לאופן ניסוח של תנאים בחוזה ספציפי.
עינת ברכה: אני סמנכ"ל ארגון "אמון הציבור".
עינת ברכה: יש כאן משהו מאד מהותי ואיזושהי הסתכלות במקשה אחת על החוזה, על רשימת התנאים, על אופן ההבלטה, אופן הניסוח.
עינת ברכה: יש כאן איזושהי הסתכלות שהשר צריך להסתכל- -
דוד רותם: זה מופיע בסעיף 38?
דוד רותם: ב- 38 יש את אופן הניסוח?
עינת ברכה: הכוונה היא אחרת.
עינת ברכה: כאן המטרה היא להסתכל ולראות לא במובן הפורמלי – אלא לראות איך מעבירים את המסר המהותי, איך בונים שקיפות בצורה כזו שהצרכן יודע מה הם התנאים המהותיים, איך מבליטים אותם, איך מדגישים אותם, איך מנסחים אותם בהיבט שיהיה פה איזשהו מסר מילולי פשוט ומובן ושקוף לצרכן, וההקשר הוא אחר לגמרי.
עינת ברכה: וההקשר הזה משנה את הקונטקסט - -
שירלי אבנר: אבל למרות המטרה הזו תסכימי אתי שלא מקובל לחזור - -
עינת ברכה: אבל זו לא חזרה, זה איזשהו הקשר אחר.
שירלי אבנר: זו חזרה.
שירלי אבנר: אני אקריא את סעיף 38, אם זה יעזור.
שירלי אבנר: סעיף 38 קובע כך: "שר האוצר רשאי לקבוע בתקנות לכל ענפי הביטוח ולענפי ביטוח מסוימים, הוראות בדבר תנאים שבחוזה ביטוח וניסוחם.
שירלי אבנר: הסדר הסותר תנאי שיש לקבעו על פי תקנות שהותקנו כאמור לא ינהגו לפיו ויראו כאילו הותנה במקומו תנאי שיש לקבוע כאמור, -- על פי ההסדר ולטובת המבוטח.
שירלי אבנר: אין בהוראה זו כדי לגרוע מאחריותו הפלילית של המבטח".
שירלי אבנר: זה אפילו יותר טוב.
עינת ברכה: את הקראת סעיף שמדבר על הזכויות המהותיות- סמכויות של המפקח לגבי זכויות מהותיות וכוח מהותי שלו.
עינת ברכה: פה זה עניין זמני.
פיני שחר: כל מה שבנוי סביב הדבר הזה, ב- 38, כמו, לדוגמה: "אין בהוראות - - כדי ..." - -
דוד רותם: לא ביקשתי שזה יחול.
דוד רותם: 38 – הוא יעשה את זה בתקנות, והוא יחליט מה שהוא רוצה.
דוד רותם: 39 – הוא מקסימים לא יפעיל את הסמכות שלו.
דוד רותם: זה לא מעלה ולא מוריד.
23591: "תחילה 5.
23591: תחילתו של חוק זה שישה חודשים מים פרסומו (להלן- יום התחילה)".
סוזנה רבינוביץ: בקשר לתחילתו של החוק –קודם קבענו שהשר יקבע את סוגי הספקים לעניין מי צריך בעצם – על מי יחול החוק.
סוזנה רבינוביץ: אם השר יקבע את זה כמה ימים לפני תחילתו של החוק לתוקף אז לחברות האלה אין מספיק זמן להיערך.
דוד רותם: אז יגישו בג"ץ נגד השר על דבר שהוא לא מידתי ולא הגיוני, כי את אותה שאלה, גם אם אני אכתוב כי תחילתו של חוק זה בעוד 28 חודש – את יכולה לשאול את אותה שאלה.
סוזנה רבינוביץ: לכן אני כן חושבת וחוזרת שכן, זה צריך להיות בתקנות, באיזשהו הליך שגם הציבור שעליו חלה החובה יוחל להשמיע את מה שיש לו להגיד.
דוד רותם: את זה לא הבנתי – מה הקשר ממתי החוק הזה יחול לעניין שהוא - -
סוזנה רבינוביץ: כי עכשיו השר יכול לקבוע על מי זה יחול בלי שאותן חברות יכולות להביע את דעתן או להשמיע את דעתן בוועדה.
23591: ההערה שלך נכונה, אבל לתקנות עצמן – להוראות התחילה והוראות המעבר שיקבעו באותן תקנות.
סוזנה רבינוביץ: אבל אין תקנות, כי כרגע - - "השר יקבע".
23591: כשהשר יקבע את התקנות הוא - -
סוזנה רבינוביץ: אבל לא כתוב שהוא יקבע בתקנות.
23591: "יקבע" - הכוונה יקבע בתקנות.
23591: כשהשר קובע, כשנותנים סמכות לשר לקבוע משהו, זה לקבוע בתקנות.
23591: וכשהוא יקבע בתקנות הוא יהיה חייב להידרש לשאלת התחילה של התקנות והוראות המעבר של התקנות.
סוזנה רבינוביץ: והתקנות האלה גם יובאו לאישור הוועדה?
דוד רותם: מה, אני לא סומך על שר האוצר?
דוד רותם: אני צריך לאשר אותו?
דוד רותם: יש לו ייעוץ משפטי, יש את פרקליטות המדינה, יש בג"ץ, יש בתי משפט מנהליים.
סוזנה רבינוביץ: אנחנו לא רוצים להגיע לשם.
סוזנה רבינוביץ: כאן זה המקום.
דוד רותם: אתם רוצים להגיע אלי?
סוזנה רבינוביץ: כן.
דוד רותם: כאן זה יותר גרוע, תאמינו לי.
23591: "הוראות מעבר 6.
23591: חוק זה לא יחול על חוזים אחידים שנכרתו לפני יום התחילה".
דוד רותם: אושר לקריאה שניה ושלישית פה אחד.
דוד רותם: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.
אברהם מיכאלי: אנחנו פותחים ישיבה חדשה של ועדת החוקה, חוק ומשפט.
אברהם מיכאלי: הנושא הוא אישור צו הגנת הפרטיות (קביעת גופים ציבוריים) (תיקון), התש"ע-2010.
אברהם מיכאלי: בקשת משרד המשפטים.
אברהם מיכאלי: מי מציג את הבקשה?
שי סומך: כידוע, הממשלה גיבשה הסדר שמקנה הנחות לניצולי שואה בתרופות שנכללות בסל הבריאות.
שי סומך: ההסדר הזה מופעל על-ידי הרשות לזכויות ניצולי שואה במשרד האוצר.
שי סומך: ואני מציע, ברשותו של אדוני היושב-ראש, שאחרי שאני אסיים את דברי, מנהלת הרשות, הגברת עופרה רוס תציג את ההסדר.
שי סומך: יישום ההסדר מחייב העברת מידע ממשרד האוצר אל קופות החולים.
שי סומך: מדובר בהעברת מידע מגוף ממשלתי לגוף פרטי.
שי סומך: העברת מידע כזאת מצריכה התקנה של צו, לפי חוק הגנת הפרטיות, והצו שמונח לפניכם הוא הצו שמאפשר את העברת המידע.
שי סומך: בצו הזה אפשרנו לניצול שואה שמבקש להתנגד להעברת המידע להתנגד בכתב, ואם הוא יתנגד, המידע לא יועבר.
שי סומך: משמעות ההתנגדות היא שהוא גם מוותר על הזכויות שלו, כי אי-אפשר להפעיל את ההסדר בלי העברת המידע.
שי סומך: עוד כללנו בצו אפשרות להעביר מידע גם בהסדרים עתידיים, ואנחנו מבינים שעשויים להיות הסדרים כאלה, שיקנו הנחות בתרופות לניצולי שואה, כאשר יהיה מדובר בהסכם בין למשל החברה הממשלתית להשבת הרכוש לבין קופות החולים.
שי סומך: אנחנו מבקשים שיהיה אישור של שר המשפטים להסכם הזה, כדי להבטיח שתישלח הודעה לניצולי השואה, ובהודעה הזאת ייאמר שיש להם אפשרות להתנגד להעברת המידע, אם יש צורך בהודעה כזאת.
שי סומך: יכול להיות שלא יהיה צורך בהודעה כזאת, בהתאם לנסיבות של כל הסכם והסכם.
שי סומך: זה הצו שאנחנו מבקשים לאשר.
זאב בילסקי: אין לנו הרבה קליינטים כאלה שאנחנו הולכים להעביר להם רשימות.
זאב בילסקי: פה מדובר על קופות החולים והחברה להשבת רכוש.
זאב בילסקי: האם הצו הזה כבר כולל את הפתרון להעברת רשימות לחברה להשבת רכוש, או שצריך לעשות הכול מחדש?
שי סומך: קודם כול, החברה להשבת רכוש מקבלת את המידע שמאפשר מתן המענק השנתי.
שי סומך: זה סיפור אחר, שלא טיפלנו בו, זה נושא פחות דחוף.
שי סומך: כאשר החברה להשבת הרכוש תיתן הנחה בתרופות – וצריך מידע און-ליין, לחברה הממשלתית אין מידע כל רגע ורגע מי זכאי – הצו הזה יאפשר את העברת המידע ממשרד האוצר אל קופות החולים, כדי לאפשר את מתן ההנחות שימומנו על-ידי החברה הממשלתית.
זאב בילסקי: כלומר, לך אין התנגדות במקום שכתוב "קופות החולים" שנוסיף "והחברה להשבת רכוש"?
שי סומך: אין צורך בזה.
שי סומך: המידע יועבר ממשרד האוצר אל קופות החולים, לצורך ההסכם שהחברה הממשלתית היא צד בו.
זאב בילסקי: מכיוון ששנתיים לא עשיתם שום דבר בעניין הזה.
זאב בילסקי: העניין הזה שכב.
זאב בילסקי: מאז החלטת הממשלה לתת הנחה לניצולי שואה בתרופות לא נעשה פה שום דבר, רק בימים האחרונים פה.
זאב בילסקי: ותיכף נברך על זה, אבל לפני שמברכים צריך להגיד גם את האמת.
זאב בילסקי: מה שקורה היום שההנחה שנותנים להם היא לא המקסימלית, היא הנחה לאחוזים, פירטתם את זה פה.
זאב בילסקי: יש לנו היום גוף, שנקרא "החברה להשבת רכוש", ששם בצד 25 מיליוני שקלים, או 20 מיליוני שקלים, אל תתפוס אותי במלה.
זאב בילסקי: הכסף מוכן אתמול, שלשום, לפני חודש, מחר.
זאב בילסקי: מה יקרה?
זאב בילסקי: ברגע שנאשר את זה, נבוא ונגיד: יש עוד גוף שיש לו כל כך הרבה כסף, הוא גם רוצה להשתתף בעניין הזה.
זאב בילסקי: למה שכבר עכשיו לא נסיים את כל הסיפור ונגיד "קופות החולים והחברה להשבת רכוש"?
אברהם מיכאלי: לא הבנתי למה אתה אומר שלא צריך?
שי סומך: הצו יאפשר.
שי סומך: אין צורך שמשרד האוצר יעביר לחברה להשבת רכוש את המידע לגבי הניצולים.
שי סומך: הוא בעצמו יכול כבר בערוץ המידע שיש לו להעביר לקופות החולים את המידע לגבי הניצולים שלגביהם תינתן ההנחה.
שי סומך: אין צורך שמשרד האוצר יעביר להשבת רכוש והחברה להשבת רכוש תעביר לקופות החולים.
שי סומך: דיברתי עם מרים רובינשטיין מהחברה להשבת רכוש, הם רצו לוודא שהצו יאפשר את מתן ההנחות, והיא השתכנעה שהצו יאפשר את מתן ההנחות.
אברהם מיכאלי: השאלה אם התוספת או ההוספה, זה כל המוסיף גורע או משהו מפריע לכם מעבר לזה?
שי סומך: אין דבר כזה.
ליאת בן-מאיר - שלום: הצו שמובא היום לאישורה של הוועדה כולל גם את ההרחבה הנוספת.
ליאת בן-מאיר - שלום: זה בדיוק מה שאמר חברי.
ליאת בן-מאיר - שלום: תוכלו לראות, כולל "הסכם בין מדינת ישראל לבין קופת חולים, וכן הסכם אחר שאישר שר המשפטים לעניין פסקת משנה זו בהודעה ברשומות".
ליאת בן-מאיר - שלום: למה הכוונה?
ליאת בן-מאיר - שלום: ככל שבעתיד יהיה הסכם.
אברהם מיכאלי: השר כבר אישר את הגוף שחבר הכנסת בילסקי מדבר עליו?
שי סומך: עדיין אין הסדר.
ליאת בן-מאיר - שלום: ככל שיהיה הסכם שהחברה תעניק הנחות לתרופות, ההסכם הזה יוכל להיות מאושר על-ידי שר המשפטים, ואז הוא נכלל בהסדר של הצו, זאת אומרת, זה "ניצול שואה שזכאי להטבות מקופת חולים לפי דין או הסכם".
ליאת בן-מאיר - שלום: זו בדיוק ההרחבה.
אברהם מיכאלי: השאלה אם צריך עוד פעם את ועדת החוקה כדי לאשר.
ליאת בן-מאיר - שלום: לא.
ליאת בן-מאיר - שלום: אני שוב אנסה להסביר.
ליאת בן-מאיר - שלום: קופת החולים כבר היום מוגדרת בצו הגנת הפרטיות כגוף ציבורי לעניין פרטי מידע מסוימים.
ליאת בן-מאיר - שלום: המבנה של צו הגנת הפרטיות הוא כזה שמגדיר גופים מסוימים כגופים ציבוריים שזכאים לקבל מידע, אבל מגדיר פרטי מידע מסוימים.
ליאת בן-מאיר - שלום: ההצעה כאן היא לכלול, לצורך מתן ההנחות בתרופות, פרטי מידע נוספים שיועברו במקרה הזה ממשרד האוצר לקופות החולים, כאשר זה לצורך אותן הנחות בתרופות שהממשלה החליטה לגביהן.
ליאת בן-מאיר - שלום: הצו כולל גם אפשרות להסכם עתידי, לרבות הסכם שיהיה בין החברה לבין קופות החולים.
ליאת בן-מאיר - שלום: הסכם כזה יוכל להיות מאושר על-ידי שר המשפטים, הוא לא יצטרך לשוב לוועדה, ואז אפשר יהיה להעביר את המידע.
זאב בילסקי: ההבדל בין שנינו שלך זה ברור ואני בעל הניסיון.
זאב בילסקי: כשדיברתי עם ידידי הטוב מהאוצר, הוא אמר לי: בילסקי, שמע, אני יודע לטפל בתקציב האוצר.
זאב בילסקי: לזה אני מומחה.
זאב בילסקי: תן לי כסף מהאוצר, אני יודע לטפל.
זאב בילסקי: אתה מספר לי על ציפורים על העץ- - -
2200: מניסיון הגמלאים זה לא כל כך בטוח.
זאב בילסקי: נניח שכן.
זאב בילסקי: בוא נאמר, הוא בחור אחראי, והוא אומר שהוא יודע לטפל בתקציב האוצר.
זאב בילסקי: אני אמרתי לו: למה לך ללכת רק על הכסף של האוצר, שהוא כסף שקשה לנו תמיד, כי הלוא אנחנו לוקחים אותו מאחד, מחסירים מהשני?
זאב בילסקי: אני נותן לך עוד שני מקורות, on the house: האחד זה החברה להשבת רכוש, והשני זה ועדת התביעות.
זאב בילסקי: הוא אומר: לצורך העניין, אם אתה רוצה לגמור מהר, אני יכול להסתמך על מה שיש לי.
זאב בילסקי: כיבדתי את זה.
זאב בילסקי: למה לכם להתנגד?
זאב בילסקי: אני אומר: בוא נכניס עכשיו- - -
אברהם מיכאלי: אתה אומר:
אברהם מיכאלי: נכניס את שני אלה וייוולדו חדשים.
זאב בילסקי: ייוולדו חדשים, נבוא- - -
שי סומך: לדעתנו זה נכלל גם עכשיו.
שי סומך: אם זה יניח את דעתכם, נוסיף.
זאב בילסקי: אני מודה לכם.
אברהם מיכאלי: אני באמת לא מבין את ההתנגדות.
שי סומך: אין התנגדות.
אברהם מיכאלי: אין לכם כוונה לשני גופים ידועים, כפי שחבר הכנסת בילסקי אמר.
זאב בילסקי: לדוגמה החברה להשבת רכוש תגיד לנציג האוצר: אני לא יכולה לתת לכולם.
זאב בילסקי: באג'נדה שלי אין לתת לכולם.
זאב בילסקי: הבן של רוטשילד יקבל השתתפות לתרופות?
זאב בילסקי: זה לא בשבילי.
זאב בילסקי: לא אספתי את כל הרכוש של ניצולי שואה כדי לתת את זה לבן של רוטשילד.
זאב בילסקי: אני רוצה להתמחות אך ורק באנשים שאני רוצה לתת להם.
זאב בילסקי: ניקח 7,000 איש.
זאב בילסקי: אם אני נציג האוצר, ואני מדבר בשמו עכשיו, אני אומר: אתה תיתן לאלה, אני אתן לאלה.
זאב בילסקי: לכן בואו נכניס את שני הגופים האלה בחבילה הזאת כבר עכשיו, שלא נצטרך לחזור לוועדה.
אברהם מיכאלי: מבלי לגרוע מסמכותו של שר המשפטים להוסיף עוד גופים כאלה ואחרים, שהלוואי שיוכלו לעזור.
חלי גיא-אלדר: השאלה מה המטרה.
חלי גיא-אלדר: החברה להשבת נכסים תשיב את הכסף לכל ניצול או שהיא בכל מקרה תעביר אותו לקופת החולים?
חלי גיא-אלדר: אם היא מעבירה לקופת החולים זה כבר נכלל.
שי סומך: אין לנו התנגדות להוסיף בהגדרת "הסכם" הסכם בין קופות החולים לבין החברה להשבת רכוש.
זאב בילסקי: אפשר גם להכניס את ועידת התביעות?
שי סומך: אני לא יכול לוודא שהם עושים מה שצריך.
שי סומך: זה גוף שאנחנו רוצים שיבוא אלינו ונבדוק אם הם באמת יידעו את ניצולי השואה על האפשרות להתנגד, ואז ניתן את האישור.
שי סומך: זה גוף זר, אבל הם יקבלו את האישור.
זאב בילסקי: חכמינו אמרו: תפסת מרובה, לא תפסת.
זאב בילסקי: אם הצלחתי עם החברה להשבת הרכוש- - -
חלי גיא-אלדר: איפה אתם רוצים להכניס את זה?
ליאת בן-מאיר - שלום: בהגדרת ההסכם.
שי סומך: בהגדרת ההסכם.
חלי גיא-אלדר: אתם רוצים בהגדרת ההסכם להכניס הסכם בין מדינת ישראל לבין החברה- - -
שי סומך: לא, בין החברה להשבת רכוש לבין קופות החולים.
אברהם מיכאלי: בנוסף לקופות החולים.
חלי גיא-אלדר: אין הסכם כזה כרגע.
אברהם מיכאלי: מה עוד רצית, זאביק?
אברהם מיכאלי: ועידת התביעות?
זאב בילסקי: רציתי גם את ועידת התביעות, אבל אני מפחד שאני אכשיל את הראשון אם אני אלחץ יותר מדי על השני, אז אני כבר לא יודע.
אברהם מיכאלי: מצד שני, אם יש לי פה הצהרה לפרוטוקול ששר המשפטים מתכוון לאשר את כל הגופים האלה, אני סומך גם על שר המשפטים קצת.
זאב בילסקי: הם יבואו אחר כך ויגידו: אתם צריכים להודיע מחדש בעיתונות, אתם צריכים להסכים.
אברהם מיכאלי: משרד המשפטים, איך כבר הצלחתם לפרסם את המודעות האלה בלי הצו?
אברהם מיכאלי: איך הצלחתם כבר לשלוח את כל המודעות לעיתונים?
שי סומך: זה לא אנחנו.
זאב בילסקי: אתה לא יודע מה הולך פה עכשיו.
זאב בילסקי: ההשגחה שלחה לנו בחורה בשם "עופרה רוס", תכף תשמע אותה.
זאב בילסקי: אני לא ראיתי בחיים שלי, ואני מבקש שיועבר גם ליושב-ראש הכנסת, בחיים לא היה צו שעבר כל כך מהר כמו הצו הזה.
זאב בילסקי: אנחנו ישבנו בוועדת הכספים של הכנסת, והיושב-ראש, ידידי גפני, אמר: צו, זה ייקח שנה עד שיבואו.
אברהם מיכאלי: תגיד לגפני שאנחנו ועדת החוקה, לא ועדת הכספים.
זאב בילסקי: אני אגיד לו עכשיו וגם יש לנו את עופרה רוס.
אברהם מיכאלי: מה קרה עם הפרסומים?
אברהם מיכאלי: רצתם לעיתונים.
עופרה רוס: אנחנו רגילים לעבוד בקצב הזה, והמשכנו לעבוד בקצב שאנחנו רגילים לעבוד בו.
אברהם מיכאלי: לא שמתם לב שאין צו?
אברהם מיכאלי: השאלה אם אנחנו רוצים עוד כמה דברים.
אברהם מיכאלי: לגבי צנעת הפרט, אני רוצה קודם כול לשמוע את האדם הכי מומחה בנושא של הגמלאים.
אברהם מיכאלי: מה רצית לומר לי על צנעת הפרט?
2200: אני חושש שיש יותר ויותר ניצול לרעה של הנושא של צנעת הפרט.
2200: כל פעם כשרוצים להשיג יעד אחר לכיסוי ישבן של עורכי דין, מיד מכניסים את צנעת הפרט.
2200: במה דברים אמורים לגבי הגמלאים?
2200: הקרנות הוותיקות של הגמלאים, זה עניין של למעלה מ-200,000 גמלאים.
2200: אנחנו מבקשים רשימות, זה נקרא "עמיתים", הגוף שמשותף לכל הקרנות.
2200: אומרים לנו: לא, אי אפשר, זה צנעת הפרט.
2200: אנחנו אומרים שאנחנו לא מבקשים לדעת כמה אדם מקבל לפנסיה, מבקשים רק לדעת את הכתובת, את הטלפון שלו – דברים אלמנטריים, כדי שנוכל לטפל.
2200: למעשה ארגוני הגמלאים לקחו עליהם חלק מתפקיד המדינה, הם מטפלים בכל הבעיות של הפרט שקשורות בנושא הזה.
2200: העלינו את זה כמה פעמים במסגרת של העמיתים, ובכל פעם אומרים לנו: יש ועדה משפטית, יש פה, יש שם.
2200: כשקראתי שהוועדה עומדת לדון בעניין – בנושא אחר – חשבתי שמן הראוי בכלל להביא את הנושא לדיון, אולי ראוי שהוועדה תחליט להקדיש לזה דיון עם שר המשפטים.
2200: במה מדובר?
2200: הרי לא ייתכן שאם מדובר על גמלאים, וגמלאים כל הזמן מתווספים, שלא ייתנו רשימה של המתווספים מפני שזה צנעת הפרט.
2200: על מה מדובר?
2200: מדובר על ארגוני גמלאים, שהם גופים ציבוריים, הם גופים שמטפלים.
2200: אין להם שום אינטרס מסחרי או אחר.
אברהם מיכאלי: ההערה שלך נשמעה, וצריך לשקול את הסוגיה שאתה מעלה, אבל לא בצו הזה.
אברהם מיכאלי: שר המשפטים העביר לי צו, אם אני אתחיל לשנות, הוא יגיד לי: אני אמשוך את הצו, וזאביק יגיד: המסכנים בעוד שנתיים לא יקבלו את התרופות.
2200: חלילה.
2200: עסקתי ב"עלייה ב'", ואני נגד כל דבר כזה.
2200: זו היתה הזדמנות עבורי.
2200: אין בדרך כלל הרבה הזדמנויות לדון בזה.
2200: האם הוועדה מוכנה להכניס לסדר-יומה דיון בנושא הזה של צנעת הפרט?
2200: מהם הגבולות?
2200: מה מותר ומה אסור?
2200: הרי אי-אפשר להתעלל, לפעמים אנחנו לא יכולים רק משום שזה צנעת הפרט.
אברהם מיכאלי: רשמנו את זה בפנינו, ואני אעביר ליושב-ראש הקבוע של הוועדה ששווה לקיים דיון בסוגיה העקרונית הזאת של צנעת הפרט, מי הם הגופים שרשאים לטובת האזרחים לקבל את זה במסגרת סטטוס כזה או סטטוס אחר.
אברהם מיכאלי: ואני, בלי נדר, כשהיושב-ראש הקבוע יחזור, אני אגיד לו שיביא את זה לתשומת ליבו.
2200: אנחנו מוכנים גם שיפוי.
2200: אמרנו שאם מישהו יתבע, אנחנו נשלם, מוכנים גם לזה.
אברהם מיכאלי: נבחן את זה במסגרת הדיון העקרוני.
אברהם מיכאלי: שאלה נוספת שלי לנציגי משרד המשפטים.
אברהם מיכאלי: מה קורה לגבי אלה שלא רוצים ששמם ייכלל ברשימה של הזכאים?
אברהם מיכאלי: אתם הצעתם דרך להעביר ואז למחוק?
זאב בילסקי: הם פרסמו מודעות בעיתונים.
זאב בילסקי: בכל העיתונים בשבועיים האחרונים היו מודעות, וכתוצאה מזה פנו אנשים שלא רצו, כלומר, ניתנה הודעה פומבית שכל מי שלא רוצה שהשם שלו יהיה ברשימה, והיו כמה כאלה, פנה, ולכן אנחנו היום יכולים לאשר את הצו, מכיוון שהשקיפות התבצעה, היתה הודעה לציבור.
עופרה רוס: בנוסף למודעות שפרסמנו פעמיים בשבוע, והקפדנו שההודעות יהיו ברורות, שלחנו לכל האוכלוסייה מכתבים, והם יכולים להתנגד.
עופרה רוס: כל מי שיתנגד, נוציא אותו מהקובץ שיועבר לקופת חולים.
אברהם מיכאלי: אפשר לדעת באיזה שפות פרסמתם?
עופרה רוס: פרסמנו בעברית.
אברהם מיכאלי: יש לנו פה הרבה מאוד זכאים שלצערם לא מדברים עברית, כמו קבוצה שעלתה מרוסיה.
עופרה רוס: מיידעים אותי שפרסמנו גם ברוסית.
אברהם מיכאלי: זאת הקבוצה הבולטת.
אברהם מיכאלי: יש עוד קבוצות, ותצטרכו לעמול קצת קשה כדי להגיע לאותם זכאים שלא דוברים לא עברית ולא רוסית.
אברהם מיכאלי: יש כמה קבוצות יוצאי צפון אפריקה, חלק מהם מבוגרים לצערנו, וגם לא יודעים לקרוא את השפה.
אברהם מיכאלי: מישהו צריך ליידע אותם.
אברהם מיכאלי: לא שאני חושב שיקרה חס ושלום אסון אם שמם יועבר, ואם הם לא ירצו, הם לא ייקחו את הזכאות שלהם.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו מאשרים את הצו, במסגרת ההקפדה, אתם תצטרכו ליידע אותם אנשים, שלא יבואו אליכם בטענות אחר כך שהם לא ידעו.
עופרה רוס: יכול מאוד להיות שבצו האחרון שאנחנו מוציאים, ביום שישי הקרוב, נחשוב איזה שפות כדאי להוסיף, ונפרסם גם בשפות האלה.
עופרה רוס: יצא פרסום בשפות נוספות.
עופרה רוס: באמת היה כאן פרסום מאוד רחב, כולל המכתבים לכולם.
עופרה רוס: אם חלילה תקרה טעות, ואני מקווה שלא תקרה טעות, תמיד אנחנו יכולים להוריד את האדם מהקובץ.
אברהם מיכאלי: השיטה תהיה להעביר את הפרטים שלהם, ולא ההפך, כלומר, תעבירו, ואז יימחקו.
אברהם מיכאלי: עורכת-הדין חלי גיא-אלדר, ההערות שלך.
חלי גיא-אלדר: בהקשר הזה אני רוצה לציין שכבר היום במודעות, בהמשך לשאלתך, הם ציינו שאפשר להתנגד להעברת המידע.
חלי גיא-אלדר: בחנו את הצו, זה צו מידתי גם מבחינת הפרטים שמתבקשים להעביר, שהם פרטים די מינוריים, גם מבחינת המטרה שלשמה מבקשים.
חלי גיא-אלדר: גם התוספת של ההסכם עם החברה להשבת נכסים כמובן מקובלת עלינו, אני רק מבינה שאין הסכם כזה עכשיו.
עידו בנימין: בימים אלה אנחנו עובדים על ההסכם הזה.
אברהם מיכאלי: אנחנו מאשרים בצו את העיקרון, שלא נצטרך עוד פעם להתווכח, או מישהו יביע הסתייגות כזאת או אחרת.
אברהם מיכאלי: אם נאשר את זה בצו, לכל הסכם שתגיעו אתם, אני מבין שהצו יכסה את זה.
חלי גיא-אלדר: אנחנו נכתוב, אם מקובל על כולם, "לרבות הסכם עם החברה להשבת נכסים", והשם המלא.
אברהם מיכאלי: זאביק, זה הגוף היחיד שביקשת?
זאב בילסקי: מה עם ה-"Claims", אתם בקשר אתם?
עופרה רוס: אנחנו בקשר עם ה-"Claims".
עופרה רוס: אתה מכיר אותי שאני לא אוהבת להקדים.
עופרה רוס: ברגע שיהיה מה להודיע, אנחנו נודיע.
עופרה רוס: כרגע אין תשובה מיוחדת.
זאב בילסקי: אגב, ועדת התביעות לא רק שמוכנה להיכנס, היא גם מוכנה להיכנס לתקופה ארוכה.
זאב בילסקי: אנחנו יכולים להגיע אתם להסכם למשל לעשר שנים.
זאב בילסקי: זה דבר פנטסטי, זה דבר מדהים.
זאב בילסקי: עם המדינה אי-אפשר להגיע להסכם לעשר שנים.
זאב בילסקי: עכשיו מדברים על שנתיים, אם נאשר במליאת הכנסת את התקציב הדו-שנתי.
זאב בילסקי: פה יש לך גוף שמוכן לחתום אתך לעשר שנים, גוף שעד היום עמד בכל המחויבויות שלו.
זאב בילסקי: אבל אם הם אומרים שרק החברה להשבת רכוש, ואחר כך זה, אני הולך אתם.
זאב בילסקי: היושב-ראש, מוכרחים לעשות פה משהו.
זאב בילסקי: הייתי מציע לך לפנות לשיאי גינס.
זאב בילסקי: אף פעם לא היה בכנסת צו שאושר כל כך מהר, ובאמת מגיע יישר כוח.
אברהם מיכאלי: תבוא בפעם הבאה לוועדת החוקה, תראה איך אנחנו עובדים פה.
זאב בילסקי: אדוני לא יתהדר, זה משרד- - -
אברהם מיכאלי: זה ייאמר לזכות היושב-ראש הקבוע ולזכות מנהלת הוועדה.
אברהם מיכאלי: יש לנו פה מנהלת ועדה שיודעת מה לשים לפני מה.
זאב בילסקי: איך היושב-ראש מפרגן לכם, אבל זה מגיע למשרד האוצר ולמשרד המשפטים.
עופרה רוס: משרד המשפטים עשה- -
זאב בילסקי: אם לא היה משרד המשפטים, לא היינו יושבים פה.
עופרה רוס: - -בראשותו של שי סומך.
אברהם מיכאלי: מי נמצא פה מהאוצר?
אברהם מיכאלי: אין פה נציגי אוצר.
אברהם מיכאלי: את נציגת האוצר?
אברהם מיכאלי: אין לך הסתייגויות, אני מבין.
עופרה רוס: לא, ממש לא.
אברהם מיכאלי: שלא יקרה שמישהו לא יביע את עמדתו.
אברהם מיכאלי: מי ממשרד הבריאות?
אברהם מיכאלי: מה עמדתכם?
ניר קידר: אנחנו תומכים בצו הזה.
אברהם מיכאלי: מי זה ממכבי שירותי בריאות?
יוסי קליימן: אני מהלשכה המשפטית.
יוסי קליימן: אין לנו הרבה התנגדות לצו הספציפי הזה.
יוסי קליימן: אני יודע שזה לא העניין פה, אבל אני מנצל את הבמה, בין היתר, בגלל העובדה שאנשים ממשרד המשפטים נמצאים, להעלות שוב את הנושא של נכי צה"ל.
יוסי קליימן: הוא נידון בזמנו בוועדה.
אברהם מיכאלי: זה לא בצו הזה.
יוסי קליימן: אני יודע.
יוסי קליימן: אמרתי מראש שאני יודע שזה לא בנושא.
דורית ואג: אתה מדבר על הצו לגבי ארגון נכי צה"ל.
זאב בילסקי: תעבירו את התיקון דרך האנשים שעשו את הצו הזה.
זאב בילסקי: תאמין לי, אתה גומר את זה בשבוע.
יוסי קליימן: אמרתי מראש שאני מנצל את הבמה בשביל להעלות את הנושא שוב, שכבר שלוש שנים הוא תקוע, ואף ניתנה לגביו המלצה של בג"ץ.
זאב בילסקי: תפקידי פה זה כל הדברים שתקועים, בוא נדבר אחר כך.
דורית ואג: זה הובא לוועדה, הוועדה שלחה את זה למשרד המשפטים, וארגון נכי צה"ל עשו- - -
אברהם מיכאלי: מכיוון שאנחנו מדברים כאן על אנשים שלצערנו כל שעה שחולפת, כל יום שחולף, הולך עוד אחד, אנחנו חייבים את הצו הזה בחרדת קודש לאשר, כדי שהאנשים האלה אולי יקבלו עוד איזה מינימום כדי שיוכלו- - -
2200: יש להם הרבה פנאי, אבל אין להם זמן.
יוסי קליימן: אני מסכים לחלוטין.
יוסי קליימן: העליתי את הנושא ההוא- - -
אברהם מיכאלי: קיבלת פה במה מאוד מכובדת שמשרד המשפטים ישמעו את הבקשה שלך, ואני מקווה שתתייחסו אל הבקשה בהתאם.
אברהם מיכאלי: מי נמצא פה מטעם מרכז הארגונים לניצולי שואה?
מרדכי ויזל: סליחה שאיחרתי, אבל השלטר אשם.
מרדכי ויזל: חצי שעה ומעלה חיכיתי.
מרדכי ויזל: אני יודע למה באתי ואני יודע על מה מדובר, אם אפשר בקיצור, יש לי מה להביע, כי אני מטפל בניצולי שואה משך חמישה ימים בשבוע, כמעט יום-יום, פרט ליום שני.
מרדכי ויזל: אני מטפל כמו עובד סוציאלי בנושא הזה, ואני מכיר את הבעיה הרפואית, ובעיית התרופות במיוחד.
מרדכי ויזל: יש לנו קשרים טובים מאוד עם הגברת רוס, ואנחנו מקבלים מהם את כל העזרה הדרושה, אבל גם הם לא יכולים לדעת הכול.
מרדכי ויזל: פה זה עניין תרופות.
מרדכי ויזל: שמעתי שיש הסתייגות.
מרדכי ויזל: אני לא יודע על מה מסתייגים.
מרדכי ויזל: אני יודע דבר אחד, אנשים מחכים לזה כמו למשיח.
אברהם מיכאלי: להיפך, הרחבנו.
מרדכי ויזל: רק תגידו כמה מלים שאדע על מה מדובר, ואולי יש לי הערות שלי.
אברהם מיכאלי: עוד מעט נקרא את הצו כולו, מר ויזל.