GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: תבין, על-פי הערתו הברוכה של חבר הכנסת בילסקי, האיש היום יחד עם עוד כמה חברים פה כל דקה וכל שעה מקדישים כדי לעזור לניצולים כל עוד הם פה אתנו.
זאב בילסקי: האם אדוני מוכן לפרט את תרומתו של בילסקי קצת יותר ממה שאמר במשפט האחרון...
אברהם מיכאלי: אני תמיד שמח לחזור על התרומה שלו, כי אנשים כמוהו שעסקו בזה בעבר וגם בכנסת עוסקים בזה הם יודעים איפה הבעיה.
אברהם מיכאלי: אתה מתאר את הבעיה הכאובה של התרופות, ולכן צריך לברך את ממשלת ישראל שבסוף עשתה צעד טוב.
אברהם מיכאלי: אנחנו קואליציה-אופוזיציה, אבל לפעמים כשעושים דברים טובים, מברכים על דברים טובים.
אברהם מיכאלי: אני רוצה שהדברים הטובים האלה יתורגמו למעשה, לכן "הקשיתי" איך הספיקו כבר לפרסם את המודעות לפני הצו, אבל אני מברך אותם על זה שפרסמו את המודעות, כי כל הפרסומים האלה גם מעוררים את התודעה אצל אנשים, שחלק מהם יודעים לקרוא, אם לא, בני המשפחה שלהם יודעים לקרוא.
אברהם מיכאלי: חלק לא יודעים, ביקשתי שיפרסמו גם ברוסית.
אברהם מיכאלי: מר ויזל, כל הכוונה שלנו בצו הזה כרגע היא לאשרר את מה שהממשלה החליטה, ובנוסף לקופות חולים הוספנו בצו גם ארגונים להשבת רכוש, שגם שהם יהיו זכאים לקבל את אותם פרטים, שלא יטענו נגדם את הטענה של צנעת הפרט.
מרדכי ויזל: אני בכל זאת רוצה להביא בפני כבוד היושב-ראש מה שקראתי בעיתון היום.
מרדכי ויזל: ניצולת שואה הגישה תביעה לקופת חולים, היא דרשה לא פחות ולא יותר 700 מיליון שקלים פיצוי.
מרדכי ויזל: מה הטענה שלה?
מרדכי ויזל: גרמניה משנת 67 מעבירה כספים לקופת חולים ישירות ולא דרך ממשלת ישראל.
מרדכי ויזל: קופת חולים לדעתי נפלה בפח.
מרדכי ויזל: מה היא עשתה?
מרדכי ויזל: הציעה לאישה הזאת צ'ק על 18,000 שקלים.
מרדכי ויזל: זאת אומרת, יש משהו בגו'.
מרדכי ויזל: אני לא יודע אם זה המקום.
אברהם מיכאלי: לא פה המקום.
אברהם מיכאלי: תמיד הדלת שלנו פתוחה בפניכם להעלות כל טענה.
אברהם מיכאלי: בכל ועדה בכנסת אתם תמיד בסדר עדיפות עליון, כדי שתציפו אם יש תקלה כזאת או אחרת או בעיה כזאת אחרת כדי שנוכל לפתור.
מרדכי ויזל: אנחנו נציג בפניך.
אברהם מיכאלי: כרגע בצו הזה אנחנו נותנים את הכיוון המעשי להחלטת הממשלה.
מרדכי ויזל: לפי העיתונות, ב-1 במאי הצו הזה יתפוס.
מרדכי ויזל: האם שוב יגידו כך וכך?
אברהם מיכאלי: מתי הצו הזה ייכנס?
דורית ואג: מרגע שהשר יחתום וזה יפורסם.
אברהם מיכאלי: אם נאשר היום, השר יחתום על זה מהר מאוד.
מרדכי ויזל: אולי אתם מכירים יותר, אבל אני מכיר טוב מאוד את סוג האוכלוסייה.
מרדכי ויזל: אני הייתי בן 15 כשהייתי במחנות, ועכשיו אני בן 81 עוד מעט, זה המינימום.
אברהם מיכאלי: מר ויזל, יש לנו שר משפטים שהוא נחרץ בעניין הצו הזה.
מרדכי ויזל: מתי זה יהיה?
אברהם מיכאלי: אנחנו כרגע סוגרים את הצו פה בוועדה, וזה חוזר אליו לחתימה.
מרדכי ויזל: אנשים יבואו אלי.
אברהם מיכאלי: משרד המשפטים, תוכלו להרגיע את מר ויזל מבחינת העיתוי של החתימה?
שי סומך: קודם כול, ההסדר אמור לפעול ב-10 במאי, כי יש צורך לאפשר לאנשים להתנגד.
שי סומך: הצו, אני מקווה, יתפרסם בזמן הקרוב ביותר.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו מאשרים את זה בוועדה היום , ובעזרת השם אנחנו נאשר, יש תקופת מעבר שאתם חייבים לחתימת הצו?
שי סומך: נעשה כל מאמץ שהפרסום יהיה הכי מהיר שאפשר.
מרדכי ויזל: מה זה נקרא "הכי מהיר"?
דורית ואג: אדוני, הגג של פרסום הוא עשרה ימים, אם הוא אומר "הכי מהיר", זה יהיה ב-10 במאי.
אברהם מיכאלי: אנחנו מבחינתנו, כוועדה, בוודאי לא צריכים לדרבן את השר, שהוא זה שביקש מאתנו להכניס את אישור הצו, אפילו מחוץ לסדר-היום.
אברהם מיכאלי: הניצולים יקבלו את הבשורה שהוועדה אישרה, שר המשפטים חותם מהיום להיום, כי זה עניין טכני.
שי סומך: נעשה כל מאמץ שזה יהיה השבוע.
מרדכי ויזל: לפי כל הפרסומים שיש, כולם מבינים זאת וכולם מתכוננים, לא רוצים לקחת תרופות, אלא רק מה-1 במאי.
מרדכי ויזל: אני מכיר את האנשים אישית- - -
זאב בילסקי: תגיד להם שייקחו תרופות, כי זה לא יהיה ב-1 במאי, שלא יהיה נזק לאנשים.
מרדכי ויזל: הפרסומים שכחו את עצמם.
מרדכי ויזל: אני אומר לכם בפירוש, רבותי, צריך להודיע תאריך מדויק, כי אנשים הולכים כמו חולמים.
מרדכי ויזל: צריך מאוד לשים לב.
מרדכי ויזל: זו נקודה מאוד חשובה.
אברהם מיכאלי: אם אני מבין, העיתוי של ה-1 לחודש, לגבי קבוצת מקבלי התרופות הקבועים זה חשוב, כי הם מקבלים הרי תרופות לחודש.
אברהם מיכאלי: אם הם לא באים ב-1 לחודש, הם יצטרכו לחכות.
אברהם מיכאלי: השאלה היא כמה.
זאב בילסקי: עופרה רוס, אחרי האישור פה ושהשר יחתום, כשאת יודעת בדיוק מתי התאריך, כדאי לצאת במודעות ולהגיד מאיזה תאריך הצו מתחיל.
מרדכי ויזל: או ברדיו.
עופרה רוס: אנחנו נודיע.
זאב בילסקי: אנשים שעולה להם 500 שקלים, לפעמים בשביל לחסוך את ה-500 שקלים- - -
עופרה רוס: אני מקווה מאוד שהצו יתפרסם והכול ייגמר.
עופרה רוס: אנחנו כבר מכינים את ההסכמים עם קופות החולים, ההעברה היא טכנית, זה באמת לא בעיה, ואני מקווה שעד ה-15 במאי הכול ייסגר.
עופרה רוס: ברגע שאני אראה שהכול נסגר, נצא בפרסום, נודיע לכולם את התאריך.
אברהם מיכאלי: השאלה איך פותרים את הבעיה של ה-1 לחודש?
אברהם מיכאלי: אפשר לקחת לתקופה חלקית?
מרדכי ויזל: אני משלם 200 שקלים לתרופה אחת, אז אמרתי לעצמי: אני לא אוציא עכשיו, אני אוציא ב-1 לחודש, אותו דבר עשרות.
מרדכי ויזל: אתם לא יודעים איזה תגובות קשות יש לאנשים.
מרדכי ויזל: חבר'ה, צריכה להיות הפעם דייקנות ויציבות.
אברהם מיכאלי: ההערה שלך חשובה מאוד.
אברהם מיכאלי: אפילו מחוץ לסדר-היום הכנסנו את הצו הזה, כדי לאשר אותו היום.
אברהם מיכאלי: החברים הנכבדים ממשרד המשפטים כבר ייקחו את האישור שלנו, יריצו לשר לחתום, אחרי זה זו פרוצדורה של פרסום.
עופרה רוס: אני לא רוצה להתחייב, כי לא דיברתי עם קופות החולים – אבל ננסה לעשות מהלך כזה: נדבר עם קופות החולים ונאמר להם שמאחר שאנחנו משערים שכל הפרוצדורה תסתיים עד ה-15 לחודש, אותם אנשים שברשימות שנעביר, ושילמו משהו, שקופת החולים תחזיר להם.
חלי גיא-אלדר: מתחילת מאי?
אברהם מיכאלי: או לחילופין אולי כבר יקנו להם את התרופה הזאת.
עופרה רוס: הם לא יודעים מי האוכלוסייה.
עופרה רוס: הם יזהו את האוכלוסייה אחרי שהם יקבלו את הקובץ שלנו.
מרדכי ויזל: זה רעיון טוב אם זה יהיה לביצוע.
זאב בילסקי: אולי קופות החולים, מכיוון שהם כל כך אסירי תודה לנו שעשינו את זה, אולי הם מוכנים לעשות את זה מה-1 לחודש, וכבר לכבד- - -
עופרה רוס: הם לא יכולים לדעת מי האוכלוסייה.
עופרה רוס: ברגע שהם יקבלו את הקובץ, הם יכולים לזכות.
אברהם מיכאלי: חברי ממשרד המשפטים, אני חושב עם היועצת המשפטית שלנו שהתחולה תהיה מה-1 במאי, ותחתמו עוד עשרה ימים.
אברהם מיכאלי: זה לא יפריע, כי ממילא מגיע להם רטרואקטיבית, ואז לא תהיה בעיה של החזרים.
עופרה רוס: אני מציעה שנדבר קודם עם הקופות לפני שאנחנו קובעים משהו שאחר כך לא יהיה ישים.
עופרה רוס: אם זה במהלך מאי, זה אותו חודש, ואם נצליח להגיע אתם להסכמה שמי שישלם ושמו יופיע בקובץ מאוחר יותר, הם יזכו אותו בסכום הזה.
עופרה רוס: זה עדיף.
עופרה רוס: ננסה להגיע אתם להסדר מהסוג הזה.
עופרה רוס: אני לא מתחייבת.
עופרה רוס: נעשה את המקסימום.
אברהם מיכאלי: מה שכן, מוסכם על כולנו, שמרגע שנאשר את הצו נעשה את כל המאמצים שההסדר הזה ייכנס לתוקף הכי מהר- -
עופרה רוס: גם אנחנו וכל המערכת.
אברהם מיכאלי: - -כדי ששום זכאית או זכאי לא יוציאו מכיסם עוד מאות שקלים.
אברהם מיכאלי: באמת מדובר במאות שקלים.
אברהם מיכאלי: מי שקונה תרופות לחודש, צריך להוציא מאות שקלים.
מרדכי ויזל: 5,000 שקל תרופות לשנה.
זאב בילסקי: בדקנו את הממוצע, זה בין 150 ל-500 שקלים לחודש.
זאב בילסקי: היושב-ראש, מותר לי להוסיף עוד משהו?
זאב בילסקי: מרוב התלהבות שכחתי את האנשים שתרמו ועשו הרבה מאוד, כולל ישיבות שבועיות בנושא הזה: השר הרצוג ומנכ"ל המשרד איצקוביץ, שהייתי בקשר ישיר אתו, והפעילות הנחרצת שלהם הביאה לכך שהיום אנחנו יכולים לאשר את הצו.
זאב בילסקי: ברשותך, אני רוצה שהוועדה תודה גם להם על המאמץ שהם עשו בנושא.
אברהם מיכאלי: מצטרף לברכות.
אברהם מיכאלי: לא ביקשתי מנציגת משרד הגמלאים להביא את עמדתה.
אברהם מיכאלי: גם למשרד הגמלאים מגיע יישר כוח.
שרה היפש: אנחנו כמובן תומכים מאוד בכל מה שנעשה פה.
מרדכי ויזל: אני שואל, כדי שיהיה לי ברור, שאני אגיד לאנשים ברורות.
מרדכי ויזל: זכאים – נכי רשות הזכויות לניצולי השואה זה דבר אחד, במקום הלשכה לשיקום נכים.
אברהם מיכאלי: עופרה רוס, שאלו אותי שאלות, ואני לא בקיא בכל ההגדרות.
מרדכי ויזל: אני רוצה לדעת בדיוק מי יהיה זכאי.
מרדכי ויזל: נכים ברשות לזכויות ניצולי השואה זה ברור לי.
מרדכי ויזל: מה בקשר לוועידת התביעות?
עופרה רוס: סעיף 2 גם יקבלו, ועידת התביעות- - -
מרדכי ויזל: מה עם אלו שמקבלים BEG מגרמניה, שהם לא מקבלים שום דבר?
מרדכי ויזל: זה סוג של ניצולים, אחוז די ניכר.
מרדכי ויזל: אולי הם מקבלים כמה גרושים יותר מהגרמנים לאור ועדת דורנר, אבל אלו אנשים במצב קשה מאוד, והם לא מקבלים שום דבר.
מרדכי ויזל: מה יהיה אתם?
אברהם מיכאלי: מה הגדרת התחולה, זה לא כל כך נוגע לצו, אבל אני מתאר לעצמי שכבר דנתם בזה בוועדת הכספים.
אברהם מיכאלי: איפה דנתם בזה?
זאב בילסקי: בוועדת הכספים.
אברהם מיכאלי: מר ויזל שואל לגבי קבוצה מסוימת, מקבלי רנטה מגרמניה.
מרדכי ויזל: BEG.
מרדכי ויזל: מגרמניה ישירות.
זאב בילסקי: פה מדובר על המעגל הראשון, פה מדובר על 80,000 איש.
זאב בילסקי: מוטק'ה, נער הייתי וגם זקנתי, גם לא ראיתי צדיק נעזב, לא ראיתי את זרעו מבקש לחם, אבל גם ראיתי את הפעולה פה.
זאב בילסקי: בוא נצא עכשיו עם מה שיש לנו פה, זה שיא בין-לאומי, מייד אחר כך נתכנס ונמשיך הלאה.
זאב בילסקי: יהיו לנו כספים מוועדת התביעות, ועדת התביעות תהיה מוכנה, לפי הערכתי, לתת לנו 10 מיליוני שקלים לעשר שנים, כל שנה 10 מיליוני שקלים, יהיו לנו 20 מיליוני שקלים מהחברה להשבת רכוש.
זאב בילסקי: הם הולכים לקבל הרבה מאוד כסף מבנק לאומי עוד מעט, יהיה להם כסף גם בשביל זה.
זאב בילסקי: תאמין לי, אחד הדברים הכי עצובים שראיתי בחיי הציבוריים, אדוני היושב-ראש, זה הנושא הזה.
זאב בילסקי: זה לא ייאמן איך שנתיים.
זאב בילסקי: אם לא היו פה אנשים שפרסמו כתבות, שהלכו ודחפו את העניין הזה וחברי כנסת נמרצים, העסק הזה היה עוד שוקע בתהום הנשייה.
זאב בילסקי: נפטרו כבר מאות ניצולי שואה שלא זכו במה שהממשלה החליטה לתת להם.
זאב בילסקי: יש החלטה של הממשלה לתת להם את זה.
זאב בילסקי: גם היום, כשאנחנו עושים מה שאנחנו עושים, ובלית ברירה אנחנו מתפשרים על ה-90%, על ה-80%, כי יש כסף נוסף.
זאב בילסקי: בחיים שלי לא ראיתי שיש גם החלטה וגם כסף, תמיד בבניין הזה יש או החלטה ואין כסף, או יש כסף ואין החלטה.
זאב בילסקי: פה מ-2008 החלטת ממשלה שקבעה את הנושא הזה של התרופות.
זאב בילסקי: אני עוד זוכר שבהחלטת הממשלה כתוב שמנכ"ל משרד הבריאות בתוך 120 יום יסדר את עניין הרשימות.
זאב בילסקי: אני לא מאמין.
זאב בילסקי: התעמקתי בעניין הזה, מוטק'ה ויזל, ולא ראיתי אף פעם דבר כל כך זועק כמו הנושא הזה.
זאב בילסקי: לכן מה שאני מציע עכשיו, נברך על הטוב.
זאב בילסקי: יש לנו היום ברוך השם יושב-ראש פה שעוזב הכול כדי לעשות את הדבר הזה.
זאב בילסקי: בוא נצא מפה עם אישור של הצו, מכאן נלך לשר המשפטים, היום במליאה אני אעמוד לידו, אני אבדוק אם הוא כבר חתם על הצו, ובצורה כזאת נצא.
זאב בילסקי: איך שנסיים את זה נמשיך הלאה עם כל האחרים.
אברהם מיכאלי: מר ויזל, שתהיו בריאים עד 120.
אברהם מיכאלי: בואו נקרא את הצו, למען הפרוטוקול, ואז נצביע עליו.
חלי גיא-אלדר: צו הגנת הפרטיות (קביעת גופים ציבוריים) (תיקון), התש"ע-2010 "בתוקף סמכותי לפי פסקה (2) בהגדרה "גוף ציבורי" שבסעיף 23 לחוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981, ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, אני מצווה לאמור: בסעיף 1 לצו הגנת הפרטיות (קביעת גופים ציבוריים), התשמ"ו-1986, בפסקה (2) בטור ב', אחרי פסקת משנה ג יבוא: "ד.
חלי גיא-אלדר: לגבי מי שנמנה עם חברי אותה קופת חולים והוא ניצול שואה הזכאי להטבות מקופת החולים לפי דין או הסכם, למעט ניצול שואה שהודיע בכתב לגוף הציבורי אשר מעביר את המידע על התנגדותו למסירת המידע - שם משפחה, שם פרטי, ומס' תעודת זיהוי; בפסקת משנה זו, "הסכם" - הסכם בין מדינת ישראל לבין קופת חולים, וכן הסכם אחר, לרבות הסכם עם החברה להשבת נכסים של נספי שואה, שאישר שר המשפטים לעניין פסקת משנה זו בהודעה ברשומות.
חלי גיא-אלדר: "
אברהם מיכאלי: האם לא צריך את ההרחבה גם בחלק העליון?
חלי גיא-אלדר: לא, משום שבחלק העליון כתבנו רק הסכם.
חלי גיא-אלדר: אני רק רוצה להדגיש שוב ואמרתי את זה לחבר הכנסת בילסקי, שימו לב שגם ההסכם עם החברה להשבת נכסים של נספי שואה טעון אישור של שר המשפטים.
אברהם מיכאלי: למען הסר ספק הכנסנו את זה בפנים.
אברהם מיכאלי: מי בעד?
אברהם מיכאלי: הצבעה בעד אישור ההסכם - פה אחד צו הגנת הפרטיות (קביעת גופים ציבוריים) (תיקון), התש"ע-2010 אושר, בכפוף לשינויים
אברהם מיכאלי: פה אחד.
אברהם מיכאלי: אנחנו מברכים את הממשלה ואת היוזמים שהגענו למצב הזה, ואני מקווה שהנזקקים יחיו עד 120, שלפחות יהיו בריאים, אבל לתרופות שיזדקקו שיהיה.
דוד רותם: על סדר היום הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מס' 7), התשס"ט-2010, הצעתו של חבר הכנסת זבולון אורלב, בקשה להחלת דין רציפות.
זבולון אורלב: בכנסת הקודמת חברתי חברת הכנסת קולט אביטל ואנכי הגשנו שתי הצעות חוק נפרדות שיתקנו את חוק האימוץ.
זבולון אורלב: תחילת העניין היה האפשרות לחזור מהסכמה בעקבות פרשה שהתפרסמה.
זבולון אורלב: ועדת החוקה עבדה קשה מאוד במהלך הכנסת הקודמת אבל לצערנו הקריאה הראשונה הייתה בשלהי הכנסת הקודמת ולכן ביקשתי להחיל את הרציפות.
זבולון אורלב: אני מודה לוועדת השרים על שאישרה את החלת הרציפות ואני מודה לך אדוני על שהזדרזת להעמיד את הנושא על סדר היום כך שנוכל להשלים את זה בכנסת הנוכחית.
זבולון אורלב: חשוב לומר שאמנם אין אלפי אימוצים במדינת ישראל, אבל כל אימוץ הוא עולם ומלואו.
זבולון אורלב: כלומר, אם אומרים שכל אדם הוא עולם ומלואו, בוודאי סוגיית האימוץ היא עולם ומלואו ואלה ממש דיני נפשות.
זבולון אורלב: אני מאמין שנוכל להשלים את החקיקה.
דוד רותם: אדוני יודע מהי החלטת ועדת השרים בנושא הרציפות?
דוד רותם: ההחלטה היא בכפוף להשמטת סעיף 8 ותיאום הליכי החקיקה עם משרדי המשפטים, הרווחה והשירותים החברתיים והאוצר.
זבולון אורלב: מקובל עלי.
זבולון אורלב: סעיף 8 דן בסוגיית הייצוג, מייצג נפרד למאומץ.
דוד רותם: זה מקובל עליך.
דוד רותם: ההתחייבות שלך לפניכם.
זבולון אורלב: היא שלי כלפי הממשלה.
זבולון אורלב: זה מה שהתבקשתי.
דוד רותם: ברור שזאת לא התחייבות של הוועדה.
זבולון אורלב: הוועדה עצמאית.
דוד רותם: אני מאוד מודה לך.
ליאורה אברמוביץ: אנחנו מסכימים להחלת רציפות בכפוף להורדת סעיף 8, סעיף הייצוג, וכמו תמיד, בתיאום עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.
זבולון אורלב: ביקשתם להשמיט את הסעיף הזה גם לקראת הקריאה הראשונה?
זבולון אורלב: אין לי ברירה.
זבולון אורלב: אני לא הולך על השיטה של הכל או לא כלום.
דוד רותם: אתם מסכימים לרציפות בכפוף להסכמתו של חבר הכנסת אורלב להוריד את סעיף 8 ולתאם.
דוד רותם: אתם גם יודעים שזה לא מחייב את הוועדה.
דוד רותם: ה צ ב ע ה הבקשה להחיל דין רציפות - אושרה הצעת הוועדה להחיל דין רציפות על הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקון מספר 7) – אושרה.
דוד רותם: הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 6) (הרחבת התחולה על מוסדות נוספים), התש"ע-2010, של חברי הכנסת אורלי לוי-אבקסיס ואורי אריאל.
חלי גיא-אלדר: הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 6) (הרחבת התחולה על מוסדות נוספים), התש"ע–2010 תיקון סעיף 1 "1.
חלי גיא-אלדר: בחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, התשס"א–2001, בסעיף 1, בהגדרה "מוסד", אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) גוף אחר, שבין עיסוקיו מתן שירותי חונכות, הדרכה, הוראה, בידור או אבחון לקטינים או לבני אדם עם מוגבלות שכלית או התפתחותית, טיפול בקטינים או בבני אדם עם מוגבלות שכלית או התפתחותית, השגחה עליהם או ליווי שלהם בהליכים משפטיים;"" שימו לב שהוספנו את הביטוי מהדיון הקודם "השגחה עליהם".
דוד רותם: יש איזו בעיה עם הסעיף?
דוד רותם: 2 – תחילה והוראות מעבר
דוד רותם: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), הוראות סעיף 2 לחוק העיקרי יחולו על בגיר המועסק במוסד כאמור בסעיף 1 לחוק זה, שישה חודשים מיום פרסומו של חוק זה; על אף האמור בסעיף 4(ב) לחוק העיקרי, ועדת מומחים מוסמכת להעריך את הצורך באיסור וליתן פטור מן האיסור, כאמור באותו סעיף, אף בטרם חל על המבקש האיסור הקבוע בסעיף 2 לחוק העיקרי; בסעיף קטן זה: "מועסק" – מי שמועסק במוסד בעת פרסומו של חוק זה.
דוד רותם: פה צריך להוסיף את הסיפה "הגיש אדם בקשה כאמור לוועדת המומחים, לא תופסק העסקתו בשל הוראות החוק העיקרי עד למתן החלטה בבקשה".
לילך וגנר: אנחנו סבורים שאין צורך בסיפה, היא גם בעייתית ליישום מבחינה פרקטית.
לילך וגנר: המעסיק לא אמור להיות מודע לפנייה של בן-אדם לוועדת הפטור, ואין קשר בין ועדת הפטור למעסיק.
לילך וגנר: הפנייה היא של המועסק, ולכן ועדת הפטור לא יכולה לספק בידיו שום אישור שהוא מעביר למעסיק.
לילך וגנר: הדבר היחיד שוועדת הפטור יכולה לעשות זה לפטור אותו או שלא לפטור אותו.
לילך וגנר: אנחנו גם סבורים שלא יהיה נכון לעשות את זה, כי זה יתמרץ אנשים להגיש את הבקשה סמוך לתום התקופה.
לילך וגנר: תקופה של חצי שנה, כשאנחנו מבקשים מהוועדה שתחליט במסגרת שלושה חודשים, כפי שנקרא עוד מעט, אני חושבת שזאת מסגרת מספיק מגבילה שתאפשר למועסקים להמשיך להיות מועסקים אם הם פנו בזמן לוועדת הפטור.
דוד רותם: מכיוון שאני עומד להגביל גם את החלטות ועדת הפטור, ועדת הפטור תצטרך להחליט.
דוד רותם: אני עובד באיזה מקום, אני עובד שם כבר עשר שנים ועכשיו מתברר לי שמטילים עלי מגבלה, אני רוצה לפנות לוועדת הפטור ולהגיד להם: רבותי, הגשתי בקשה.
דוד רותם: כאשר יבואו לפטר אותי, אני אבוא למעסיק ואגיד לו: אדוני, הנה הבקשה שהגשתי לוועדת הפטור, היא טרם נתנה החלטה, ולכן אתה לא צריך לפטר אותי ואין פה עבירה פלילית.
דוד רותם: העובדה שאנשים יגישו בקשות סרק זה יאריך להם את תקופת ההעסקה בשישה חודשים.
דוד רותם: כמה זמן החוק הזה בתוקף?
לילך וגנר: משנת 2001.
דוד רותם: כמה אנשים כבר פוטרו בגלל החוק הזה?
דוד רותם: כמה מעסיקים יודעים שיש חוק כזה?
דוד רותם: קראתי עיתונים רק לפני חודש בערך על מישהו בבית חולים שהועסק, והיה ויכוח, והסבירו לי: המעסיקים לא יודעים על החוק הזה, לא יודעים מי המועסק, לא יודעים מי המעסיק, לא יודעים מי אחראי ומי לא אחראי.
דוד רותם: לכן ברגע שאדם הגיש בקשה, הפיטורים שלו צריכים להיות מוקפאים, אני לא רוצה שמישהו יעבור עבירה פלילית באותו שלב.
דוד רותם: לכן הוא יגיש בקשה, יבואו לפטר אותו, הוא יגיד למעסיק: הנה הבקשה שהגשתי, חכה עם זה.
לילך וגנר: זו לא הצעה.
לילך וגנר: ההצעה יכולה- - -
דוד רותם: "הגיש אדם בקשה כאמור לוועדת המומחים, לא תופסק העסקתו בשל הוראות החוק.
לילך וגנר: המשך העסקה יוכל להיות לנצח.
דוד רותם: הוא לא יהיה לנצח, כי בסעיף הבא אני אקבע בתוך כמה זמן ועדת המומחים תיתן את ההחלטה שלה, לחיוב או לשלילה.
לילך וגנר: אני לא מצליחה להבין את הצורך.
לילך וגנר: אם ועדת המומחים צריכה לתת את זה במסגרת הזמן של החצי שנה שממילא אנחנו מאפשרים לאותו מועסק להמשיך להיות מועסק במקום העבודה, אין צורך במתן אפשרות להודיע למעסיק שהוא פנה לוועדת מומחים, כי ממילא ההחלטה תינתן במסגרת חצי השנה.
לילך וגנר: כל מה שזה יעשה, זה יתמרץ אותם להגיד שבסמוך לתום התקופה.
דוד רותם: הם לא יוכלו להגיש, תיכף נטפל בזה.
דוד רותם: אני לא יכול לשלוט בוועדת המומחים, ואני לא יכול להביא לכך שאם היא לא תיתן החלטה בתוך שישה חודשים, להפוך את זה לעבירה פלילית.
דוד רותם: אם באה ועדת המומחים ואומרת: יש פה מקרה מסובך, שאני צריכה לבדוק אותו יותר זמן, והיא תחליט שהיא תיתן את ההחלטה לא בעוד שישה חודשים, אלא בעוד שמונה חודשים, כי זה לוקח לה זמן, ואחר כך היא תיתן לו גם אישור, בינתיים האיש יפוטר?
דוד רותם: אני רוצה להגן גם על המועסקים, לא רק על המעסיקים.
ורד וינדמן: על הילדים.
דוד רותם: על הילדים אני מאוד רוצה להגן, ולכן אני מקווה שוועדת המומחים תעבוד בזמן.
דוד רותם: אבל יכול להיות מקרה שיש בו בעיה.
דוד רותם: זה לא יקרה בדיוק בחודשיים האלה שוועדת המומחים טרם החליטה שהאיש יעשה עוד פעם עבירה.
ורד וינדמן: או שכן או שלא.
דוד רותם: אם הוא לא עשה בשישה החודשים הראשונים, הוא לא יעשה בחודשיים האלה.
דוד רותם: בסופו של דבר אנחנו עוסקים באנשים.
דוד רותם: אי-אפשר לקחת רק צד אחד ולהגיד: אני צריך להגן על הילדים ועל המוגבלים.
דוד רותם: אני מסכים שצריך להגן עליהם, ולהגן עליהם בכל הכוח, הלוואי שהיו מגנים עליהם עד היום, בתקופה של החודשיים האלה, שזאת הבעיה.
ורד וינדמן: אני רוצה לתת דוגמה.
ורד וינדמן: למשל התיקון שיזם משרד החינוך בזמן האחרון, בהקשרים שהם לא עבירות פליליות, כשרוצים להרחיק תלמידים לצמיתות מבית הספר ויש ועדת ערר.
ורד וינדמן: זה תיקון שיזם משרד החינוך.
ורד וינדמן: במקרה כזה מרחיקים אותם מייד ולצמיתות ומחכים להחלטת ועדת הערר.
ורד וינדמן: זאת אומרת, בהקשרים הרבה פחות דרמטיים המחוקק קבע שקודם כול מרחיקים, בודקים את הטענות, ואז אם יש צורך מחזירים.
אורלי לוי אבקסיס: זו טעות פטלית של משרד החינוך.
דוד רותם: בינתיים מה שקורה, שאני צריך להסביר לאשתי ולילדים שלי למה הרחיקו אותי, ואני גם את זה לא קונה.
ורד וינדמן: אני מזכירה שאנחנו בקונטקסט.
ורד וינדמן: אני מסכימה עם חלק ממה שאדוני אומר- - -
דוד רותם: מה זה "אנחנו בקונטקסט"?
דוד רותם: באיזה קונטקסט?
ורד וינדמן: אני מביאה דוגמה של התפיסה של המחוקק בהקשרים הרבה פחות דרמטיים.
ורד וינדמן: פה אנחנו מדברים על עברייני מין מורשעים, על ילדים שנמצאים בפוטנציאל של סיכון, ולכן הדוגמה הזאת בעיני היא רלוונטית.
ורד וינדמן: אם הכיוון הוא באמת לא להפסיק העסקה, אז תקופת הזמן חייבת להיות מוגבלת מאוד-מאוד בדווקנות ולא להשאיר פתח למה שכתוב בהמשך "ככל הניתן".
דוד רותם: למה את הולכת להמשך?
ורד וינדמן: בעיני הא בהא תליא.
דוד רותם: הא בהא תליא זה בסדר.
דוד רותם: כשנגמור את הסעיף הבא, נחזור לזה.
לילך וגנר: אולי נקרא קודם את הסעיף הבא.
חלי גיא-אלדר: אני קוראת את הנוסח שהועבר גם למשרד המשפטים.
דוד רותם: אני לא מקבל את הנוסח הזה.
דוד רותם: "ככל הניתן" זה כמו פסק דין יינתן ככל הניתן בתוך 30 יום מיום גמר התיק, או כמו ככל הניתן יישמע מיום ליום.
דוד רותם: ועדת המומחים מורכבת ממי?
לילך וגנר: משופט ושני נציגים נוספים.
לילך וגנר: טלי עדן היתה פה בפעם הקודמת, והיא משתתפת בוועדה.
דוד רותם: אנחנו מדברים על תקופה של בערך שישה חודשים שבו הוועדה צריכה להחליט.
דוד רותם: כמה מקרים כאלה יהיו לוועדה בתוך שישה החודשים האלה להערכתכם?
לילך וגנר: כרגע אין לנו הערכה, כי אנחנו עוד לא יודעים על איזה גופים זה יחול.
דוד רותם: לברקו יש הערכה.
דוד רותם: ברקו, כמה יהיו?
דוד רותם: מה זה "אין לנו הערכה"?
דוד רותם: ברקו יכול להגיד לך פלוס מינוס.
מאיר ברקוביץ: זה גוף שלגמרי לא- - -
דוד רותם: עזוב את הגוף.
דוד רותם: אני שואל על מקרים.
דוד רותם: כמה מקרים להערכתך?
מאיר ברקוביץ: עד היום, מאז שזה קיים, אנחנו יודעים על מקרה אחד אולי.
מאיר ברקוביץ: אני לא יודע מה יקרה עכשיו.
מאיר ברקוביץ: עכשיו עושים פרסומים.
דוד רותם: כמה אתה מעריך?
מאיר ברקוביץ: אין לי הערכה.
מאיר ברקוביץ: על סמך מה אני אעריך?
דוד רותם: הרי אתם יודעים יותר מכולנו כמה אנשים שהורשעו בעבירות מין עובדים במקומות האלה.
דוד רותם: ברקו יודע הכול, אתם מבינים?
דוד רותם: אתם מנסים להוריד ממה שהוא יודע.
דוד רותם: תאמיני לי, הוא יודע.
דוד רותם: הוא רק צריך להגיד אם הוא רוצה להגיד או לא רוצה להגיד.
מאיר ברקוביץ: אני באמת לא יודע, לא שאני לא רוצה להגיד.
דוד רותם: אני יודע שאתה לא יודע, אבל בערך.
מאיר ברקוביץ: אין לי מושג.
מאיר ברקוביץ: אין לי שום דרך להעריך את זה.
דוד רותם: נעשה הערכה גסה כמה אנשים הורשעו בעבירות מין בחמש השנים האחרונות.
אסתי שדה: ידוע על 700 בשנה.
דוד רותם: נגיד ש-10% מכל האנשים האלה עובדים במקומות האלה.
דוד רותם: על 40, 50, 100 בקשות שיוגשו.
דוד רותם: בשישה חודשים, תאמינו לי, אפשר לגמור את זה.
דוד רותם: זה הרי לא דיון של בית המשפט העליון.
אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם נזרז את הוועדה.
דוד רותם: אני רוצה לקבוע שהוועדה תיתן את ההחלטה בצורה ברורה.
מאיר ברקוביץ: אני אגיד לך מה החיסרון פה.
מאיר ברקוביץ: הגבלה או לא הגבלה, זו החלטה שצריכה להתקבל פה, אבל בהנחה שיש אותו מספר של מקרים שאמרת, בתוך שישה חודשים להחליט לגביהם זה בסדר אם אתה יודע שביום שאתה מפרסם את החוק כל האנשים האלה פונים.
מאיר ברקוביץ: לוועדה אין שליטה על זה.
מאיר ברקוביץ: בן-אדם יכול לפנות אחרי שלושה חודשים או ארבעה חודשים.
מאיר ברקוביץ: הוועדה צריכה לתת החלטה.
מאיר ברקוביץ: מהפרסום זה יכול להשתנות מאדם לאדם.
דוד רותם: תיכף נקבע בתוך כמה זמן יגישו את הבקשות.
מאיר ברקוביץ: אתה צריך למדוד את זמן עבודת הוועדה מיום שאדם הגיש לא מיום שזה פורסם.
דוד רותם: נמשיך, ותראו גם איך זה ילך.
דוד רותם: נעבור לסעיף הבא.
חלי גיא-אלדר: לקרוא את הנוסח של המשרדים?
דוד רותם: את יכולה לקרוא את הנוסח שלי.
חלי גיא-אלדר: הנוסח של יושב-ראש הוועדה.
דוד רותם: אתם שמים לב שמכיוון שהוועדה הזאת היא פה אחד, אז הנוסח של יושב-ראש הוועדה זה נוסח הוועדה.
חלי גיא-אלדר: "3(א) השר לביטחון הפנים יפרסם בתוך 30 יום מיום פרסומו של חוק זה הודעה לציבור בדבר חוק זה, לרבות האמור בסעיף 2(ב); הפרסום ייעשה ברשת תקשורת המחשבים בשני עיתונים יומיים נפוצים לפחות, ובעיתון נפוץ בשפה הערבית ובשפה הרוסית.
חלי גיא-אלדר: הפרסום יהיה למשך לפחות עשרה ימים לא רציפים במהלך החודש הראשון.
ורד וינדמן: איפה זה?
דוד רותם: זה הנוסח שאני רוצה.
רינת וייגלר: אפשר לחזור עליו?
דוד רותם: אני אגיד לך בקצרה מה הוא אומר.
דוד רותם: הוא אומר שיפורסמו במקום בולט, בשני עיתונים יומיים בעברית, בעיתון ברוסית ובעיתון בערבית, למשך עשרה ימים לא רציפים, בחודש הראשון מאז פרסומו של החוק, הודעות.
דוד רותם: אין לי בעיה שהניסוח יאמר שאת כל הפרטים אפשר יהיה לראות באתר האינטרנט, כי זה מה שאוהבים לעשות, אבל אני רוצה שהציבור ידע שיש חוק כזה, כדי שאפשר יהיה להפעיל אותו.
דוד רותם: אחר כך אני גם אבקש מכם דוחות על מה שנעשה עם החוק הזה.
דוד רותם: זה לא כמו עם החוק שהיה קודם, ששכב באיזה מקום.
דוד רותם: איך אמרו לי, עוד אף פעם לא הגשנו תיקים, ואף אחד לא בודק את זה ואף אחד לא עושה עם זה, כי אף אחד לא יודע שיש חוק כזה בכלל.
דוד רותם: אז ידעו שיש חוק.
רפי עציון: אני מהמשרד לביטחון הפנים, יועץ משפטי.
רפי עציון: כבר דנו בדיון הקודם לגבי סימן שאלה באשר למדיניות של פרסומים של חוקי הכנסת שצריכים להגיע לידיעת הציבור.
רפי עציון: יש הרבה חוקים שצריכים להגיע לידיעת הציבור, ואני לא יודע אם זה לא מין פתיחת פתח לחובות פרסום של משרדים על כל דבר חקיקה שמתקבל.
רפי עציון: יש הרבה דברי חקיקה חשובים כמו דבר החקיקה הזה.
דוד רותם: יכול להיות שזה פתח.
דוד רותם: מה רע בפתח כזה?
רפי עציון: ברקו כבר אמר את זה בדיון הקודם אני חושב שאם כל סעיף של חוק עונשין שיתוקן יצטרך להתפרסם בצורה כזאת, תקציבי המשרדים יתכלו על הפרסומים האלה.
דוד רותם: מכיוון שהפרסום לא יעלה 5 מיליוני שקלים, זו לא הצעת חוק תקציבית, אז אני לא צריך לשאול אף אחד שאלות.
דוד רותם: יכול להיות שבכל חוק אני אבקש פרסום.
דוד רותם: לא כל כך נורא.
רפי עציון: לגבי האפקטיביות והעלות משני הצדדים.
רפי עציון: הפרסום של עשרה ימים הוא באמת יותר אפקטיבי מהפרסום המקובל, כמו בחוק חובת המכרזים או משהו כזה, שצריך לפרסם בשני עיתונים יומיים, אבל זה גורר עלות.
רפי עציון: בעניין הזה גם רצוי להעלות את נקודת הזהות של השר, זאת אומרת, השר לביטחון הפנים יפרסם "בדבר חוק זה", שזה כולל הוראות למעסיקים, שזה קשור אולי יותר לתמ"ת, ועדת הפטור היא באחריות משרד המשפטים, משרד הרווחה.
רפי עציון: אם זה פרסום כל כך גורף של עשרה ימים אולי יהיה משהו בשיתוף, ולאו דווקא השר לביטחון פנים, שאומנם הוא אחראי על החוק הזה, אבל אין לו קשר ספציפית להוראות פנייה לוועדת הפטור שהוא לא מפנה.
רפי עציון: יוצא שהשר לביטחון הפנים מפנה את הציבור לגשת לוועדה שהיא בכלל לא בתחום סמכותו.
דוד רותם: זה נכון, אבל מכיוון שיש פה עבירות פליליות, והשר לביטחון הפנים רוצה למנוע ביצוען של עבירות פליליות, הוא אומר: רבותי, דעו לכם, יש חוק כזה וכזה, יש עבירה פלילית על העסקה, מי שרוצה להינצל מעבירה פלילית ומתיק פלילי, כדי שהוא לא יצטרך אחר כך לפתוח לו תיק.