GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיר ברקוביץ:
לו יצויר שעכשיו יבוא המעביד, שחושב שעכשיו הוא כבר היה צריך לבקש.
מאיר ברקוביץ:
הוא יבוא לעובד שלו.
מאיר ברקוביץ:
העובד שיודע שהוא הורשע בעבירת מין והוא כבר עובד במוסד, מה הוא אמור לעשות?
מאיר ברקוביץ:
להגיד: "סליחה, יש לי באמת בעיה להביא לך אישור, תן לי הזדמנות לפנות לוועדת פטור".
מאיר ברקוביץ:
נניח שהוא גם יגיד לו שהחוק מאפשר 3 חודשים.
מאיר ברקוביץ:
אתה רואה מעביד שמשאיר אותו במוסד שלו?
מאיר ברקוביץ:
כל ההוראה של ועדת הפטור נועדה בעיקרה לא למצב שאחרי שהאדם פוטר הוא ילך לוועדת פטור.
מאיר ברקוביץ:
אני לא רואה מעסיק שיקבל אותו חזרה כי הוא סידר את האישור הזה.
מאיר ברקוביץ:
זה נועד למצב שבו אדם יודע מראש שיש חוק כזה.
מאיר ברקוביץ:
הפרוצדורה הרי יכולה להיות ארוכה.
מאיר ברקוביץ:
הוא לא מעוניין שהמעביד ידע שזאת הבעיה.
מאיר ברקוביץ:
זה בעיקר נועד לזה שהאדם יודע שהוא יצטרך להביא אישור העסקה והוא יודע שיש בעיה, לפני שהוא יגיש מועמדות, הוא יטפל מול ועדת הפטור ויקבל את האישור.
מאיר ברקוביץ:
אם הוא נמצא כבר במערכת, אז כך או כך הוא נמצא בתוך המלכוד הזה.
מאיר ברקוביץ:
נקודה נוספת וגם היא חשובה.
מאיר ברקוביץ:
בהתחלה החוק חל על מי שהיתה לו שנת מאסר.
מאיר ברקוביץ:
אחר-כך זה הורחב למי שהורשע.
מאיר ברקוביץ:
זה הכניס אוכלוסיה מאוד משמעותית, עם השלכות מאוד מאוד חמורות.
מאיר ברקוביץ:
לא נעשתה הוראת מעבר שאמרה שצריך לאזן, כי הכנסנו את אלה שהורשעו ולא ישבו במאסר.
מאיר ברקוביץ:
אני לא חושב שיש צורך בשום הוראת מעבר.
מאיר ברקוביץ:
האפשרות לפנות לוועדת פטור קיימת גם היום והיא תהיה קיימת אחרי כן.
מאיר ברקוביץ:
3 חודשים לא יפתרו כלום, כי רק הפרוצדורה של הפנייה לוועדת הפטור תארך זמן רב.
מאיר ברקוביץ:
הוועדה צריכה לקבל את המידע מהמשטרה.
מאיר ברקוביץ:
היא צריכה אפשרות לפנות ליועץ המשפטי לממשלה או לנציגו להופיע בפני הוועדה ולשמוע את טענותיו.
מאיר ברקוביץ:
היא צריכה לעשות הערכת מסוכנות.
מאיר ברקוביץ:
היא צריכה לקבוע שהיא נותנת לו אישור רק אם היא יכולה לחתום על זה – תראו לי כמה פעמים ועדה שבודקת בצורה הזאת תוכל באמת לחתום על זה שהוא לא יסכן את הילדים במוסד הזה.
מאיר ברקוביץ:
זאת לא פרוצדורה של 3 חודשים, זה לא יפתור את העניין.
מאיר ברקוביץ:
ונקודה אחרונה.
מאיר ברקוביץ:
יש את סעיף 11 בחוק הזה, שיכול להיות שהוא היה מייתר בכלל את התיקון אבל אני לא אומר שנחזור לשם עכשיו.
מאיר ברקוביץ:
שר המשפטים יכול היה להרחיב את הגדרת המוסדות פה בהסכמת ועדת חקיקה בלי שום תיקון חקיקה.
מאיר ברקוביץ:
ברור שאם הוא היה מרחיב את המוסדות, זה בלי שום הוראות מעבר, כי זה הרי בצו של שר המשפטים שוועדת חוקה תאשר.
מאיר ברקוביץ:
בשום מקום אף אחד לא הניח - - -
אורלי לוי אבקסיס:
זאת טענה שהיית צריך להעלות לפני הקריאה הראשונה.
אורלי לוי אבקסיס:
אבל, לחברי כנסת יש להם את הזכות ואת החובה לתקן אותם, כאשר הם רואים לקונות.
אורלי לוי אבקסיס:
חיי היום-יום מזמנים לנו מקרים כאלה.
מאיר ברקוביץ:
אני משתמש בזה לצורך אחר.
מאיר ברקוביץ:
אמרתי מראש, אני לא אומר שזאת סיבה לא לחוקק.
מאיר ברקוביץ:
אני רק אומר שהחוק הניח מראש שיכולה להיות הרחבה של המוסדות בקונספט הקיים והוא לא חשב על הוראת מעבר.
מאיר ברקוביץ:
הוא גם ביצע הרחבות בחקיקה ולא קבע שום הוראות מעבר.
מאיר ברקוביץ:
לא נראה לי שאנחנו מחויבים עכשיו באיזה הוראות מעבר במה שאנחנו מרחיבים עכשיו, באותם מוסדות, באותם גופים, לאוכלוסיה שנפלה לנו בין הכיסאות.
לילך וגנר:
אני רק רוצה לדייק, בתיקון 4 היתה הוראת מעבר בסעיף 15ג'.
מאיר ברקוביץ:
מה היתה הוראת המעבר?
לילך וגנר:
"הוראות חוק זה לא יחולו על בגיר המועסק במוסד לעניין המשך העסקתו באותו מוסד אם הורשע לפני תחילתו של חוק למניעת העסקת עברייני מין (תיקון 4) ובלבד שביום תחילתו של התיקון יש בידו אישור המשטרה להעסקתו באותו מוסד".
לילך וגנר:
זאת אומרת שהסתפקו באישורים הקודמים.
מאיר ברקוביץ:
זאת לא הוראת מעבר.
מאיר ברקוביץ:
לא יצרו עליהם איזה כלל חדש שלא קיים בחוק.
מאיר ברקוביץ:
הם כולם נספרו, גם כשזה עבר לשלב של ממאסר להרשעה.
מאיר ברקוביץ:
עד כמה שאני זוכר, כולם חל עליהם משנת 1998.
מאיר ברקוביץ:
לא קרה שום דבר ועכשיו הרחבנו את זה.
אברהם מיכאלי:
לפי ההצעה של היום זה גם יחול משנת 1998.
מאיר ברקוביץ:
לא תהיה שום דרך לדעת.
מאיר ברקוביץ:
המוסד יבוא וירצה לבקש.
מאיר ברקוביץ:
המוסדות שאנחנו מרחיבים עכשיו יכולים חלקם לחול גם לפי החוק הקיים וגם לפי ההרחבה עכשיו.
מאיר ברקוביץ:
אי-אפשר יהיה לדעת את הדבר הזה.
מאיר ברקוביץ:
תסתכלו על ההגדרות, חוץ מליווי משפטי של קטינים, שזה באופן מובהק תוספת, כל השאר זה בעצם ניסיון לסתום פרצות.
חלי אלדר:
העניין היה לא רק סתימת פרצות.
חלי אלדר:
אנחנו מחילים כאן גופים נוספים שלא היו קיימים בחוק המקורי.
חלי אלדר:
בחוק המקורי עיקר הגופים שהיו קיימים אלה גופים שעיקר העיסוק שלהם היה ילדים.
חלי אלדר:
ישבנו ודיברנו על כל מיני אפשרויות בהן יתכנו חפיפות.
חלי אלדר:
אני לא אומרת שלא יהיה מקרה שיהיו בו חפיפות, אבל הדברים היו מכוונים ספציפית לקטינים, מוסדות שמיועדים לקטינים.
קריאה:
לא נכון, מרכזי תרבות, נוער וספורט.
מאיר ברקוביץ:
מכוני כושר שגם קטינים מתאמנים בהם.
אורלי לוי אבקסיס:
לפי מה שאני מבינה, זה כמו שעשינו את ההפרדה בין מקום לבין פונקציה.
אורלי לוי אבקסיס:
פה מדובר יותר על מקום כי פה לא נכנסת החונכות.
אורלי לוי אבקסיס:
"פרח", למשל, לא נכנס פה במשתמע.
אורלי לוי אבקסיס:
ישנן עמותות שגם הן לא נכנסות להגדרה ולכן ההרחבה באמת מתבקשת והיא לא סתימת פרצות כמו שאתה אומר.
אורלי לוי אבקסיס:
היא באה ליצור אוכלוסיה חדשה.
אורלי לוי אבקסיס:
היא מחילה את עצמה על גופים חדשים - - -
מאיר ברקוביץ:
אבל שנמצאת כל הזמן - - -
אורלי לוי אבקסיס:
אנחנו לא יצרנו יש מאין.
אורלי לוי אבקסיס:
החוק העיקרי לא נתן דעתו בדיוק על אותם גופים.
אורלי לוי אבקסיס:
למשל, תיאטרון ילדים לא נכנסו פה ובתיקון הם כן נכנסו.
מאיר ברקוביץ:
אין בינינו מחלוקת.
מאיר ברקוביץ:
לא אמרתי שזה לסתום חורים כדי לגרוע.
מאיר ברקוביץ:
להיפך, אמרתי שזה עשה דבר נכון.
מאיר ברקוביץ:
מבחינתי סתימת חורים זה גם בזה שאם עד היום זה חל על גופים ולא חל על עמותות, אז מבחינתי זה סתימת חור חשובה.
אברהם מיכאלי:
כרגע אנחנו מתייחסים להערה שלך לגבי תחולה, אם צריך או לא.
חלי אלדר:
גם בהוראה שבוטלה היתה הוראת תחולה שבוטלה לא מטעמים מהותיים אלא בעיקר מטעמים טכניים.
חלי אלדר:
זה שבעבר לא היו הוראות תחולה על דברים מסוימים, זה לא טיעון מספיק כבד כדי לא לעשות הוראת תחולה עכשיו.
חלי אלדר:
יכולה הוועדה לקבל החלטה שבעבר היה משהו ועכשיו היא חושבת שלא נכון לנהוג כך הפעם ולקבוע הוראת תחולה אחרת.
חלי אלדר:
לעניין סעיף 11, שאתה מתייחס אליו, הוא לא בהכרח תקף לעכשיו.
חלי אלדר:
השר יכול היה להוסיף עוד גופים.
חלי אלדר:
אגב, הגופים האלה היו צריכים להיות גופים שמתייחסים ספציפית, "מוסדות נוספים המיועדים למתן שירות לקטינים או לאנשים עם מוגבלות שכלית".
חלי אלדר:
אנחנו הוספנו גופים שהם לא מיועדים בהכרח לשירות לקטינים ולאנשים עם מוגבלות אלא גופים שמתייחסים לאוכלוסייה שלמה, גם לבוגרים, גם אנשים אחרים ובהם יש שירות גם לאותם אנשים.
חלי אלדר:
בכל מקרה, אנחנו מדברים פה על הרחבה של האוכלוסייה גם מעבר לסמכות שניתנה בסעיף 11.
חלי אלדר:
אגב, גם אם סעיף 11 היה תקף, עדיין הוועדה יכולה להחליט שבהצעות פרטיות היא מקבלת החלטה - - -
אורלי לוי אבקסיס:
אגב, איפה שרשום "רשאי", אין חובה ופה אנחנו רוצים לעשות חובה.
אברהם מיכאלי:
אני מתייחס להערה שלך בכובד ראש.
אברהם מיכאלי:
יחד עם זאת, אני רוצה שנבין.
אברהם מיכאלי:
לכל תיקון יש שני צדדים.
אברהם מיכאלי:
בעצם פה אנחנו הולכים לתקן דבר שהוא מאוד חשוב לאותן אוכלוסיות שאנחנו רוצים להתחשב בהן, דהיינו, קטינים ומוגבלים.
אברהם מיכאלי:
אבל, יש גם את הצד של אנשים שהם כבר עובדים.
אברהם מיכאלי:
אני לא יודע איך מישהו שעבר עבירה כל-כך חמורה הצליח להיכנס למערכת והיא לא ידעה על כך.
אברהם מיכאלי:
צריך לחשוב איך המערכת לא ידעה מזה, הרי הוא ממלא טפסים.
מאיר ברקוביץ:
זה קורה כל יום.
מאיר ברקוביץ:
אנחנו מקבלים מכתבים מהמועצה לשלום הילד.
אברהם מיכאלי:
אני מדבר לפני התיקון.
אברהם מיכאלי:
בעצם התיקון הזה בא למנוע את המצבים האלה וטוב שאנחנו עושים את התיקון.
מאיר ברקוביץ:
כבר היום יש מקומות שאנשים מועסקים ולא ביקשו את האישורים.
אברהם מיכאלי:
אנחנו הולכים להיות די מדתיים.
אברהם מיכאלי:
כשאני שומע את הדברים של משרד המשפטים אני מתחיל להבין את ההיגיון של הדברים ואני מתחיל אפילו להשתכנע שזה הכרחי.
אברהם מיכאלי:
אני רציתי ללכת לכיוון יותר קיצוני מבחינת התחולה.
אברהם מיכאלי:
אותי לא מטריד הניסיון שבוטל.
אברהם מיכאלי:
אדם שעובד במערכת מצבו שונה ממצבו של אדם שבא לחפש עבודה.
אברהם מיכאלי:
הוא כבר עובד, יש לו את חופש העיסוק ואת המשפחה שלו.
אברהם מיכאלי:
אני לא מאמין שאנחנו מתייחסים לעבריינים מועדים כי עבריין מועד לא יגיש בקשה לוועדה.
מאיר ברקוביץ:
העבריין הורשע.
אברהם מיכאלי:
גם לאדם שהורשע יש זכות לחזור לאורח חיים תקין.
מאיר ברקוביץ:
למה שיעבוד עם ילדים?
אברהם מיכאלי:
לכן המחוקק קבע בזמנו שתהיה ועדה.
אברהם מיכאלי:
לוועדה ניתנה הזכות לבדוק האם המקרה נכנס לפטור או לא.
אברהם מיכאלי:
אני לא נכנס לזה כי בחוק יש אפשרות להגיע לוועדה והחוק גם לא הגביל מי יגיע לוועדה.
אברהם מיכאלי:
אבל, לא יכול להיות מצב שמעביד יודיע לאדם מהיום להיום בגלל התיקון החדש.
אברהם מיכאלי:
אני רוצה לתת כלי לוועדה וזה מאוד לגיטימי, שאם אדם מגיש בקשה וטכנית לא מתאפשר להם לדון בזה, לא יכול להיות שבינתיים האדם הזה יפוטר.
קריאה:
אז שידונו מהר יותר.
אברהם מיכאלי:
אנחנו חיים בתוך מציאות.
אברהם מיכאלי:
אני לא בא להקל עליהם ולא אומר שהם לא יתכנסו פעם ביומיים.
אורלי לוי אבקסיס:
הם בעצמם אומרים שיכול להיות שהם יוכלו לעמוד בזה, אז למה לתת הארכה?
אברהם מיכאלי:
אני לא נותן הארכה.
אברהם מיכאלי:
אנחנו עם ההצעה של משרד המשפטים.
אברהם מיכאלי:
צריך לדאוג שלא ייווצר מצב שהוועדה לא תעמוד בלחץ.
אברהם מיכאלי:
השאלה, מה יקרה בזמן הביניים?
אורלי לוי אבקסיס:
אני חושבת שזה בעייתי.
אורלי לוי אבקסיס:
אנחנו מסתכנים וגם מסכנים את הילדים שלנו וילדים של אחרים.
אורלי לוי אבקסיס:
אני חושבת שאיך שזה מופיע פה זה בהחלט מספק.
אברהם מיכאלי:
אנחנו רוצים להגיע למצב שהוועדה תעבוד כי לשם כך היא הוקמה.
אברהם מיכאלי:
מצד שני, יכול להיות שאנחנו נכתוב שנעשה איזה מעקב.
אברהם מיכאלי:
בעוד כמה חודשים אני רוצה לשמוע מה קורה בוועדה.
מאיר ברקוביץ:
אני רוצה להציע משהו במקום השלושה חודשים.
מאיר ברקוביץ:
מצד אחד, לקבוע את התחולה שלו לעוד חצי שנה ומצד שני לקבוע הוראה שתגיד שהאפשרות לפנות לוועדה, על מי שהחוק הזה יחול, חל מיום פרסומו.
אורלי לוי אבקסיס:
זאת ההצעה.
לילך וגנר:
זה למועמד חדש.
לילך וגנר:
למה הפרדנו בין שלושה חודשים לשנה?
לילך וגנר:
כי כשמישהו חדש בא זה יחול אחרי 3 חודשים.
אברהם מיכאלי:
בואו נבהיר את הכוונה ואחר-כך ננסח.
אברהם מיכאלי:
ההצעה שלנו היא: לתת לחדשים 3 חודשים לצורך התארגנות מיום פרסום החוק.
אברהם מיכאלי:
כשאומרים "תחילתו של חוק זה מיום פרסומו" זה לחדשים ואז מיידעים את מי שצריך.
אברהם מיכאלי:
6 חודשים לגבי אלה שעובדים מיום פרסום החוק.
אברהם מיכאלי:
כנראה שהוועדה תוצף בתקופה הזאת.
אורלי לוי אבקסיס:
אנשים לא יחשפו את זה.
אברהם מיכאלי:
אם היא לא תוצף אז מצבנו מצוין.
אברהם מיכאלי:
אחרי חצי שנה אני רוצה דיווח, אם בכלל התפתח משהו כתוצאה מהתיקון הזה.
אברהם מיכאלי:
זה גם על-מנת לדאוג לכם ולראות אם הוועדה עומדת בכל העומסים.
טלי עדן:
מניסיוני כמטפלת ומאבחנת עברייני מין, יש הרבה מאוד אנשים שעובדים עם קטינים.
טלי עדן:
זה קצת מפתיע אותי שאין פניות.
טלי עדן:
אמרת קודם שאם לא יהיו פניות זה סימן טוב.
טלי עדן:
אני חושבת שצריכות להיות הרבה מאוד פניות כי זה אומר שהחוק יעבוד.
טלי עדן:
אם החוק יעבוד ויהיו הרבה פניות אז נצטרך להיערך לזה בהתאם.
טלי עדן:
זה שאנשים לא פונים, זה יותר ממדאיג.
אורי אריאל:
כמה תקנים אתם צריכים לזה?
טלי עדן:
אני לא יודעת, קשה להיערך.
טלי עדן:
כרגע יש 3 אנשים.
אברהם מיכאלי:
מרכז נגה לא הגיעו.
חלי אלדר:
כמו שחברת הכנסת לוי אמרה, חייבים לדאוג לנושא של הפרסום.
חלי אלדר:
לדעתנו נכון לעשות פרסום בשתי רמות.
חלי אלדר:
נכון שהשר לביטחון פנים אחראי לביצוע החוק כולו אבל הסעיף שמדבר על נושא של וועדות פטור הוא באחריות שר המשפטים.
חלי אלדר:
צריך לתת לשר המשפטים חובה לפרסם את זה לציבור.
חלי אלדר:
לדעתי אנשים לא יודעים שזה קיים.
חלי אלדר:
באותה הזדמנות אפשר לומר לציבור שהחוק הזה קיים ושיש ועדות פטור וגם לתת התייחסות לעניין שנוספו מוסדות נוספים.
חלי אלדר:
צריך לציין מהם המוסדות שנוספו, לציין את הסעיף ואת החצי שנה הזאת שבמהלכה הם יכולים לפנות לוועדת הפטור, על-אף שעדיין לא חל עליהם איסור.
חלי אלדר:
במקביל, אותם בעלי עסק שיחול עליהם האיסור – לא להטיל עליהם אחריות פלילית, אבל כן לציין סעיף בחוק שתחול עליהם החובה לתלות יידוע בנושא הזה בבית העסק שלהם.
חלי אלדר:
זה קיים בנושא של הטרדות מיניות וזה נועד לאפשר לאנשים שבתוך העסק להיות מודעים לנושא הזה.
רינת וייגלר:
קודם שבעלי העסק יעשו את מה שהם צריכים לעשות.
אורלי לוי אבקסיס:
זה כמו במשקאות חריפים, בסיגריות ובהטרדה מינית בעבודה, יש את התקנון שצריך לתלות.
ורד וינדמן:
מדברים על הפרסום של ועדות פטור.
ורד וינדמן:
החוק מ-2001.
ורד וינדמן:
תסתכלו בנתונים כמה חקירות נפתחו בנושא של העסקה של עברייני מין וכמה הרשעות יש.
ורד וינדמן:
גם את זה אפשר לספור על כף יד אחת, אם בכלל.
ורד וינדמן:
כשמדברים על פרסום צריך לזכור שיש הרבה מאוד מעסיקים במדינת ישראל שלא מכירים את החוק הזה, שמעסיקים גם עברייני מין.
ורד וינדמן:
אגב, זאת עבירה פלילית להעסיק מישהו שהוא לא עבריין מין, אם לא התקבל אישור עבורו.
ורד וינדמן:
צריך לזכור שאנחנו מדברים לא רק על פרסום של ועדות הפטור.
אברהם מיכאלי:
מה את מציעה?
ורד וינדמן:
אני תומכת בזה שתהיה חובה לכלל הרשויות לדאוג לפרסום ולהפצה של החוק הזה.
ורד וינדמן:
אני פונה בהזדמנות הזאת למשטרה.
ורד וינדמן:
אי-אפשר לדון בחוק הזה ולא לפנות למשטרה, לדאוג לאכיפה יותר מאסיבית של החוק הזה.
חלי אלדר:
אגב, כמה מבקשים מכם אישורים?
מאיר ברקוביץ:
ב-2009 ניתנו 50,000 אישורים, אבל זה תעודות זהות.
מאיר ברקוביץ:
משרד החינוך פנה על 10,000 אנשים.
אורלי לוי אבקסיס:
אז אתה אומר שזה יכול להיות מספר גופים מצומצם עם הרבה יותר אנשים.
רינת וייגלר:
הבעיה היא בגופים הפרטיים.
אברהם מיכאלי:
בשביל זה אנחנו מרחיבים את החוק.
ורד וינדמן:
אכיפה שתפורסם יהיה לה ערך.
אברהם מיכאלי:
בכל חוק שמחוקקים, אם אין אכיפה ואם אין מעקב אחרי אכיפה, אין לזה ערך.
אורלי לוי אבקסיס:
המשטרה בודקת כאשר יש תלונה.
אורלי לוי אבקסיס:
אם אין תלונה, מה היא תבדוק?
אורלי לוי אבקסיס:
פה זה באמת לא אשמתה.
מאיר ברקוביץ:
כשיש תלונה אז בודקים.
מאיר ברקוביץ:
נתחיל מהשאלה, מי התלונן?
מאיר ברקוביץ:
חוץ מהמועצה לשלום הילד, שלזכותה ייאמר שהיא נלחמת בזה והיא מעבירה לנו תלונות אז והדברים האלה נבדקים.
מאיר ברקוביץ:
גם כשהם נבדקים, הדבר הזה מאוד מסובך בגלל כל ההתחכמויות, האם זה חל אם זה לא חל, האם זה חל על המוסד או לא.
מאיר ברקוביץ:
הדברים האלה מסתבכים ויש מעט מאוד תיקים כאלה.
מאיר ברקוביץ:
לחשוב שהמשטרה תעשה סריקה במוסדות, זה לא מעשי, זה צריך להיות בהתאם לתלונות.
מאיר ברקוביץ:
המקום המרכזי הוא ללכת לגורמים הגדולים, כמו הרשויות המקומיות, ששם יש הרבה עמותות והרבה גופים שעוברים מכרזים ושצריכים לאשר אותם ברישיונות.
אברהם מיכאלי:
אתה אומר שאתם לא יכולים לעקוב אם אין תלונה.
מאיר ברקוביץ:
אם אני אפנה למוסד שלך, אתה תגיד לי למה לא בחרתי את המוסד שלו.
טל פז-מזרחי:
אדוני, זה מעבר ליכולת.
טל פז-מזרחי:
למשטרה אין סמכות לבצע פעולות של פיקוח ובקרה על מוסדות.
טל פז-מזרחי:
למשטרה יש סמכויות לחקור כשיש חשד לביצוע עבירה.
אברהם מיכאלי:
אני מבין את זה.
אברהם מיכאלי:
אם אין לכם תלונה או צו כלשהו לבוא ולחפש משהו, אתם לא יכולים לעשות את זה.
ורד וינדמן:
יש ערך ליידוע של הציבור עצמו.
אברהם מיכאלי:
אנחנו חושבים איך לבצע את היידוע באופן מעשי ולא להשאיר את זה כאות מתה בספר החוקים.
רינת וייגלר:
אני מהלשכה המשפטית במשרד הרווחה.
רינת וייגלר:
אני רוצה לומר שאנחנו צריכים לחשוב איך לעשות את ההסברה לא רק מול הגופים המעסיקים והגופים שיש להם חובה לבקש את האישור אלא מול הציבור, במובן הזה שהציבור הוא צרכן השירות.
רינת וייגלר:
אולי הציבור שיושב פה פחות מתלונן אבל הורה ששולח ילד למסגרת, הוא צרכן השירות והוא צריך לדעת שיש חוק כזה.
רינת וייגלר:
הוא צריך לדעת שכאשר הוא רושם את הילד לקייטנה הוא צריך לשאול האם מארגני הקייטנה ביקשו את האישור.
רינת וייגלר:
פרסום כלפי הציבור יכול להביא לפניות נוספות ולא רק מהמועצה לשלום הילד שמכירה את החוק אלא גם מהורים שמגלים שהחוק הזה קיים.
אברהם מיכאלי:
כל הממשלה יושבת פה.
אברהם מיכאלי:
אני לא מטיל אחריות על גוף אחד.
אברהם מיכאלי:
אנחנו מזמנים לכאן את כל הגופים כדי שנחשוב יחד איך כל אחד לוקח אחריות על המעורבות שלו.
אברהם מיכאלי:
לא צריך לחפש למה אין תקציב לפרסום.
אברהם מיכאלי:
ביום יום כל אחד עושה את הפעילות הספציפית הזאת.
אברהם מיכאלי:
אם נצטרך לכתוב איך נדאג לכך שהמחוקק יחייב גוף לפרסם, אז האוצר יגיד שיש פה עניין תקציבי.
אברהם מיכאלי:
יגידו שזה סעיף תקציבי והחוק לא יעבור.
אברהם מיכאלי:
אני רוצה לסכם בעניין הזה.
אברהם מיכאלי:
מבחינת אחריות צריך גוף שיוביל, אבל כמעט כל גוף עוסק באוכלוסיה הזאת.
אברהם מיכאלי:
הפרסום של הדבר הזה בציבור הוא הכרחי.
אברהם מיכאלי:
אנחנו לא יכולים לבקש מהמשטרה לעשות את הדברים האלה.
אברהם מיכאלי:
אם תביאו את זה לתודעה של הציבור, אז יפנו למשטרה והמשטרה תפנה.
אברהם מיכאלי:
אם האחריות בחוק היא על השר לביטחון פנים לבצע את החוק, זה אומר שמבחינתו הוא צריך להוביל את מה שצריך לעשות בנוגע לתודעה הציבורית.
אברהם מיכאלי:
אבל, מכיוון שכל משרדי הממשלה יושבים פה – אני רואה במשרד המשפטים הפרטנר הישיר לגבי יוזמת החוק.
אברהם מיכאלי:
זה חוק חשוב, ציבורי, לטובת אוכלוסיות חלשות ולכן כולם יחד צריכים להתגייס.
אברהם מיכאלי:
רבותיי, אתם עכשיו צרכנים של החוק הזה באמת בקייטנה הקרובה.
אברהם מיכאלי:
אתם צרכנים לזה כי גוף חשוב כמו "פרח" עוסק בהדרכת ילדים במשך כל השנה.
אברהם מיכאלי:
אתם צריכים להיות מודעים לזה כאזרחים.
אברהם מיכאלי:
אם נתחיל לבנות עכשיו תקציב לפרסום לא נגמור עם זה.
חלי אלדר:
לעניין האחריות לפרסום אני רק רוצה לציין שהשר לביטחון פנים אחראי לביצוע החוק כולו.
חלי אלדר:
הסעיף שמדבר על הערכה על-ידי ועדת מומחים הוא באחריות שר המשפטים.
חלי אלדר:
מאחר וזה הסעיף שאנחנו עוסקים בו עכשיו, נראה לי שכן יהיה נכון שהחובה לפרסם כן תהיה ספציפית על שר המשפטים.
אברהם מיכאלי:
כל משרדי הממשלה ייקחו את החלק שלהם עם הציבור שאיתו הם עובדים.
חלי אלדר:
שכל משרדי הממשלה יעשו מה שאפשר, כמובן באתרי האינטרנט.
אברהם מיכאלי:
האם מקובל לכתוב בחקיקה שבמסגרת החוק שר המשפטים ידאג לפרסום?
אברהם מיכאלי:
אני חושב שזה לא מקובל.
לילך וגנר:
אנחנו לא חושבים שהמקום של פרסום הוא בחקיקה, בטח לא בתיקון לחוק.
לילך וגנר:
אנחנו לא חושבים שצריך לקבוע הוראות מיוחדות לפרסום, גם לא על-ידי מעסיק במקום העבודה.
אורלי לוי אבקסיס:
אבל אנחנו באים לתקן פה בעיה של חוסר מודעות.
לילך וגנר:
אני חושבת שהרעיון של כבוד היושב ראש בעניין דיון מעקב במסגרת ה-6 חודשים האלה הוא רעיון נכון.
לילך וגנר:
בדיון המעקב נראה כיצד פורסם התיקון לחוק.
אברהם מיכאלי:
בפרוטוקול נרשם שכל משרדי הממשלה ישתפו פעולה בקטע שלהם.
אברהם מיכאלי:
ההובלה היא שלכם כי אתם המשרד הכי בכיר בעניין החקיקה.
לילך וגנר:
אני רק לא חושבת שצריך ליצור איזו חבות לפרסום בחוק.
לילך וגנר:
זה לא מקובל.
חלי אלדר:
בהטרדה מינית זאת לא היתה חובה בחוק?
לילך וגנר:
הנושא של הטרדה מינית בעיניי הוא שונה.
לילך וגנר:
הטרדה מינית זה עבירות מתמשכות במקום עבודה.
לילך וגנר:
המועסקים צריכים לדעת שאם קורה מקרה של הטרדה מינית יש להם אפשרות לפנות.
לילך וגנר:
הנושא של אישור, כרגע על-פי החוק, הוא נושא חד פעמי לפרק זמן מסוים עד שהעובדים מקבלים אישורי משטרה.
לילך וגנר:
כרגע אין לנו תוקף של האישורים.
לילך וגנר:
אנחנו לא חושבים שאנחנו רוצים להטיל על אותם מעסיקים, שממילא אנחנו מטילים עליהם חבות פלילית אם הם מעסיקים אנשים בלא אישור או שהם מעסיקים עברייני מין, אנחנו לא רוצים להטיל עליהם עוד חובה.
אורלי לוי אבקסיס:
אחת הסיבות שפורסם התקנון על איסור הטרדה מינית במקום העבודה ומה נחשב להטרדה מינית, זה על מנת שאותו בוס ואותו עובד יבינו שאם הוא אומר לך "יפה" ואת באוטונומיה הפנימית שלך מרגישה מוטרדת זה כבר נחשב כהטרדה מינית.
אורלי לוי אבקסיס:
זאת הידיעה וההבנה.
אורלי לוי אבקסיס:
זאת היתה הסיבה לפרסום.
אורלי לוי אבקסיס:
זה בדיוק אותו דבר גם פה.
אורלי לוי אבקסיס:
זה גם להבין שאסור לך להעסיק.
אורלי לוי אבקסיס:
אני לא מבינה למה זה שונה מזה.
אורלי לוי אבקסיס:
הטרדה מינית לא יכולה להיות חד פעמית?
לילך וגנר:
אני אומרת שהטרדה מינית במקום עבודה זאת תופעה שיכולה להתרחש על פני פרק זמן.
אורלי לוי אבקסיס:
כן, אבל היא יכולה להיות גם חד פעמית.
לילך וגנר:
בוודאי.
לילך וגנר:
הנושא של אישורים הוא נושא חד פעמי, במובן הזה שכל מעביד צריך לדאוג לאישור אחד על כל עובד.
לילך וגנר:
הוא לא צריך לדאוג למשהו מתמשך למעקב.
אורלי לוי אבקסיס:
אבל עובדים מתחלפים.
אורלי לוי אבקסיס:
הבעיה הגדולה של החוק הזה היא שלא יודעים עליו.
לילך וגנר:
זה באמת נושא שדורש פיתרון.
לילך וגנר:
אני מסכימה שנושא פרסום החוק דורש פיתרון.
לילך וגנר:
לכן אני חושב שהפיתרון שהציע היושב ראש הוא פיתרון יותר הולם.
לילך וגנר:
לא להטיל חובה ספציפית של פרסום על מעסיקים, שמילא אנחנו צריכים להגיע אליהם וליידע היום.
חלי אלדר:
היום מאוד מקובל להכניס חובת פרסום.
חלי אלדר:
יש את חוק לעידוד טוהר המידות שמציין חובת פרסום בכל מיני עיתונים, יש את חוק המפלגות.
חלי אלדר:
יש היום חוקים רבים ושונים שבהם זה נכנס ולא רק בחוק להטרדה מינית.
חלי אלדר:
למה זה היה בעידוד טוהר המידות?
חלי אלדר:
אמרו שהציבור לא יודע על האפשרויות שלו לפנות עם התלונות ולכן צריך ליידע אותו ולפרסם.
חלי אלדר:
היום זאת כבר הוראה בחוק שחוזרת על עצמה בשורה של חוקים שהם די שונים אחד מהשני.
מאיר ברקוביץ:
איך זה בוצע?
חלי אלדר:
יש חוקים שאומרים ספציפית שהשר צריך לפרסם בשני עיתונים יומיים ובאתר.
חלי אלדר:
בחוק המפלגות יש הנחייה כללית יותר "שהוא יביא את זה לידיעת הציבור בדרך רחבה".
חלי אלדר:
יש סוגים שונים של הוראות כאלה.
חלי אלדר:
יש דרכים שונות לכתוב את זה.
מאיר ברקוביץ:
הרבה מאוד מהגופים האלה, או שהם מקבלים רישיון מסוים, או שהם עוברים מכרז מסוים, או שיש פיקוח על מסמכי העמותה.
מאיר ברקוביץ:
למה שהם לא יהיו חייבים להראות שהעובדים שלהם נבדקו ואושרו?
מאיר ברקוביץ:
למשל, אני לא חושב שרשויות מקומיות שמעסיקות קייטנות עושות את הבדיקה הזאת.
מאיר ברקוביץ:
אני לא רוצה לומר באופן גורף, אבל ממקרים פרטיים שאני מכיר, לא בדקו את זה.
חלי אלדר:
הבעיה היא באכיפה.
חלי אלדר:
הרשויות המקומיות אמורות להיות מיודעות בחוק.
אברהם מיכאלי:
אני לא רוצה שנתקע דווקא בנקודה של מי דואג לפרסום.
אברהם מיכאלי:
אני רוצה להביא להבנה שפרסום חייב להיות.
אברהם מיכאלי:
השאלה, האם זה יהיה בניסוח בתוך החוק או בדרך אחרת.
אברהם מיכאלי:
כרגע האחריות היא על השר לביטחון פנים, כי זה מה שהמחוקק דורש.
אברהם מיכאלי:
כרגע השר לביטחון פנים בוודאי שלא יעשה את זה והוא גם לא יבקש ממני תקציב בשביל זה.
אברהם מיכאלי:
כל משרדי הממשלה נותנים יד.
מאיר ברקוביץ:
אנחנו כבר אומרים את זה.
מאיר ברקוביץ:
אם רוצים עכשיו להטיל - - -
אברהם מיכאלי:
איך תבצעו את החוק אם אתם לא דואגים לפרסום?
מאיר ברקוביץ:
מה זאת אומרת?
מאיר ברקוביץ:
כל פעם שיש תיקון בחוק העונשין אז המשטרה אחראית לפרסם את העבירה החדשה?
מאיר ברקוביץ:
לפי זה, כל תקציב המשרד לביטחון פנים יכול ללכת לנושא התקשורת.
אורלי לוי אבקסיס:
לא, יש פה בעיה.
אורלי לוי אבקסיס:
אני חושבת ששר המשפטים אחראי על פרסומים.
אברהם מיכאלי:
לא מדובר על פרסום ברשומות.
אברהם מיכאלי:
חלי העירה לגבי מחויבות ספציפית בחוק הזה לפרסום.
אברהם מיכאלי:
רבותיי, בואו נסגור כרגע את הסיכום של הסעיף השני דנו בו בשעה האחרונה.
אברהם מיכאלי:
אני רוצה שנסכם כרגע לגבי התחולה.
אברהם מיכאלי:
הכיוון הוא כזה: כפי שמשרד המשפטים מציע הולכים בשני שלבים.
אברהם מיכאלי:
אז נחיל על מעביד או על עובד חדש 3 חודשים ראשונים וחצי שנה על עובד קיים שהוא כבר עובד.
אברהם מיכאלי:
אז התחולה היא משנת 1998.
מאיר ברקוביץ:
חשוב לי שייאמר לפרוטוקול שאמנם החובה תחול על המעביד, אבל לנו אין דרך לדעת אם מי שפונה אלינו הוא עובד חדש או לא.
מאיר ברקוביץ:
אם יש חתימה של המעביד ויש הסכמה שלו להעביר את הנתונים עליו, זה עובר.
מאיר ברקוביץ:
אם הוא עובד חדש או לא, אנחנו לא יכולים לדעת את זה.
אברהם מיכאלי:
העניין פה הוא הפטור ופחות העניין שלכם.
מאיר ברקוביץ:
המשמעות היא שמעוד 3 חודשים, כל מי שיפנה והוא בתוך המוסדות שהחוק חל עליהם, אנחנו ניתן אישר, גם אם לכאורה האדם הזה לא ידע, לא בדק או לא אמר למעביד.
אברהם מיכאלי:
זאת אומרת, שהאישור שלכם יינתן בלי קשר להיותו עובד חדש או לא חדש.
מאיר ברקוביץ:
מבחינתו מרגע - - -
אברהם מיכאלי:
זה לא גורע, כך נעלה על אותו אחד שהוא לא זכאי.
מאיר ברקוביץ:
זה רק לא מייצר את האיזונים שרציתם לעשות.
אברהם מיכאלי:
אנחנו יכולים עכשיו לנסח את התיקון של סעיף 2?
רפי עציון:
אם יורשה לי, אני מהמשרד לביטחון פנים.
רפי עציון:
מכיוון שזה חורג מהמטרה הספציפית של הרחבת המוסדות וגם חורג מהפרסום של ועדת הפטור כי מדובר על הבאת החוק כולו לידיעת הציבור, אולי דווקא התזכיר הממשלתי, שלילך דיברה עליו קודם, אולי זאת אכסניה ראויה יותר לדון האם כדאי לעשות את זה בחקיקה או בדרך אחרת.
חלי אלדר:
זה לא עונה לנו על האוכלוסיות החדשות שעומדות להיכנס.
חלי אלדר:
התזכיר יכול לבוא גם עוד חצי שנה או שנה.
לילך וגנר:
אני רוצה לחזק את רפי בעניין הזה, כי חלק מהתיקונים שמוצעים, כאמור, זה לתת תוקף לאישורים לשנתיים.
לילך וגנר:
ראש הוועדה העיר ובצדק שהיום ניתן אישור והוא חד פעמי.
לילך וגנר:
מה קורה אם אותו אדם עבר עבירות, אנחנו לא נדע מזה.
לילך וגנר:
אנחנו רוצים להגביל את האישור לתקופה של שנתיים.
לילך וגנר:
אז נצטרך ליידע בצורה הרבה יותר מאסיבית את הציבור על העניין של התוקף.
חלי אלדר:
יש הבדל בין ליידע את זה וליידע אותם שוב, לבין העובדה שעכשיו אנחנו מוסיפים אנשים חדשים שצריכים להימנות על זה ועל בתי עסק חדשים שצריכים לדרוש את האישור ואנחנו חייבים ליידע אותם.
חלי אלדר:
אנחנו נותנים לאנשים האלה אפשרות לגשת לוועדת פטור, דבר שלא היה בעבר.
חלי אלדר:
אין להם איסור עדיין ואנחנו חייבים ליידע לגבי זה.
חלי אלדר:
זה לא יעזור לאותם אנשים שבעוד שנתיים ייצא תזכיר ואז יפרסמו שיש את הדברים האלה.
אברהם מיכאלי:
אני רוצה לחדד את השאלה למשרד לביטחון פנים.
אברהם מיכאלי:
האחריות בחוק היא גם על המשרד לביטחון פנים.
אברהם מיכאלי:
איך תבואו בעוד חצי שנה ותדווחו לי מה התבצע בעקבות התיקון החדש, אם אתם אומרים כבר עכשיו שלא תיידעו את הציבור?
אברהם מיכאלי:
איך תיידעו את הציבור שאפשר לגשת לאותה ועדה?
אברהם מיכאלי:
מי יידע את הציבור?
אברהם מיכאלי:
אלא אם כן תגידו מראש שבמחלוקת בין המשרדים – חלי, איזה סעיף בחוק מדבר על משרד המשפטים?
לילך וגנר:
סעיף 12ב' אומר: "שר המשפטים בהתייעצות עם שר העבודה והרווחה ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת רשאי להתקין תקנות לביצוע סעיף 4.
לילך וגנר:
הכוונה היא לנהלים לפיהם עובדת ועדת הפטור, ועדת המומחים המיוחדת.
לילך וגנר:
שר המשפטים אינו ממונה על החוק, על הביצוע שלו או על הפרסום שלו.
לילך וגנר:
הוא ממונה על הנהלים של ועדת הפטור ששר המשפטים ממנה.
חלי אלדר:
בדקתם את העניין של הפרסום במשרד?
לילך וגנר:
אנחנו לא בדקנו פרסום לפני הישיבה הנוכחית.
לילך וגנר:
אנחנו נוכל לעשות את זה.
לילך וגנר:
זאת לא איזה חבות שצריכה לבוא בחוק.
אברהם מיכאלי:
מתי יהיה הניסוח של סעיף 2?
חלי אלדר:
היום או מחר.
אברהם מיכאלי:
אני רוצה שתחזירו לנו תשובה.
אברהם מיכאלי:
אני לא אצביע היום על החוק.
אברהם מיכאלי:
נצביע על-כך בישיבה הקרובה.
אברהם מיכאלי:
רבותיי, אני רוצה לעשות תיקון חקיקה ישים ולא שבעוד 6 חודשים תגידו שלא ידעתם איך לעשות את זה.
אברהם מיכאלי:
אני רוצה שתסכמו את העניין בשבועיים הקרובים, לקראת האישור בקריאה שנייה ושלישית.