GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שולמית מנדלמן-כהן: אגב, גם סיגריה לפעמים בהחלט יכולה להיות מקור להבערת אש הרבה יותר גדולה, וראוי ונכון- - -
דוד רותם: אני לא מדבר על זריקת הסיגריה הבוערת.
דוד רותם: יש לי מצית, או יש לי קופסת גפרורים, אני שם את הסיגריה בפה, מדליק את האש.
יפעת רווה: כיוון שזה חוזר על עצמו בחוקים, אולי באמת הדרך הנכונה היתה לעשות חוקי עזר לדוגמה.
יפעת רווה: ואם משרד הפנים ירצה, נסייע בכל פרויקט כזה.
יפעת רווה: מכל מקום, בעניין הזה לכולם ברור שהכוונה למדורה, ודבר כזה, ברור שנכנס בזוטי דברים.
דוד רותם: עברתי את בית המשפט המחוזי לאחרונה עם זוטי דברים.
דוד רותם: סעיף 15(א) אני לא מבין.
שולמית מנדלמן-כהן: סעיף 15(א) עוסק באיסור זיהום רשות הרבים.
דוד רותם: "לא ייעשה אדם צרכיו ברחוב, באולם ציבורי, בחדר המתנה ציבורי, במקום עינוג או במקום אחר אשר לציבור רשות כניסה אליו".
דוד רותם: הלכתי לקולנוע, ירדתי לשירותים ועשיתי את צרכי, לציבור יש זכות כניסה לשם, ואותו דבר בקניון.
דוד רותם: אתם מעתיקים חוקים ישנים שלא חשבו עליהם.
שולמית מנדלמן-כהן: המקומות שמתוארים בסעיף הם מקומות שהציבור שוהה בהם.
שולמית מנדלמן-כהן: לדעתי פרשנות של הסעיף שאדם שייכנס לחדר שנקרא "חדר שירותים"- - -
דוד רותם: זה "מקום אחר אשר לציבור רשות כניסה אליו".
שולמית מנדלמן-כהן: יכול להיות שהיה צריך לסייג, למעט מקום שמיועד לכך.
דוד רותם: "לא יירק בהם ולא יזהם אותם באופן אחר".
שולמית מנדלמן-כהן: רק לצורך המחשה, אדוני.
שולמית מנדלמן-כהן: חוק העזר לאיכות הסביבה של עיריית נס ציונה טופל קרוב ל-11 שנה דרך המשרדים הרלוונטיים.
שולמית מנדלמן-כהן: מאחר שזה חוק עזר לאיכות הסביבה, אז המשרד להגנת הסביבה, משרד המשפטים, משרד הפנים.
שולמית מנדלמן-כהן: עברנו- - -
דוד רותם: עורכת-הדין מנדלמן, הרי בדרך כלל את הצווים האלה הייתי צריך לאשר בדקה וחצי בלי לשאול אתכם שאלות, אבל אני יודע איך בודקים אותם במשרדי הממשלה.
דוד רותם: תאמיני לי, היה לנו פה תיק שעירייה שהוכרזה כעירייה עשר שנים לפני שהביאו לי את התקנות, הביאו לי את הצווים לפי מועצות מקומיות, וזה עבר גם את משרד הפנים וגם את משרד המשפטים.
דוד רותם: גברתי זוכרת על מה אני מדבר?
יפעת רווה: שמעתי על זה, אבל אני יודעת ששם נערכה התייעצות מקדימה בעניין הזה, זה לא משהו שמישהו לא שם לב.
דוד רותם: לא, לא שמו לב.
יפעת רווה: אני אומרת מידיעה.
יפעת רווה: הייתי בחופשת לידה אז והתייעצו אתי ושמעתי על הדבר הזה.
יפעת רווה: כן עשו התייעצות עם המחלקה לחקיקת משנה, והסתבר שזה מאוד מורכב ומסובך.
יפעת רווה: זה לא היה חוסר תשומת לב באותו מקרה.
יפעת רווה: אני יכולה להגיד לך מידיעה.
דוד רותם: זה עוד יותר גרוע, אם כך.
דוד רותם: נתנו לראש עיר לחתום לפי סעיפים אלה ואלה לחוק המועצות המקומיות.
יפעת רווה: יש גם חוק הפרשנות, זה לא כל כך פשוט, וזה גם לא כל כך נורא.
שולמית מנדלמן-כהן: אדוני, אני רוצה לשים את הדגש על הסיפה של הסעיף, שזה נושא שמאוד מטופל- - -
דוד רותם: אני עדיין ביריקה.
שולמית מנדלמן-כהן: אגב, הסעיף של עבירת הקנס מסייג את היריקה.
דוד רותם: זאת אומרת, לא יחול על יריקות.
שולמית מנדלמן-כהן: למעט עניין יריקה.
שולמית מנדלמן-כהן: לירוק מותר.
יפעת רווה: שאדוני לא יגיד שמשרדי הממשלה לא נתנו שום הערות.
דוד רותם: "לא יפרסם אדם שילוט ולא ירשה לאחרים מטעמו לפרסמו, ולא יגרום לפרסומו, בתחום העיריה, אלא לפי רישיון שניתן כדין.
דוד רותם: " מאוד חשוב.
דוד רותם: חזרנו עוד פעם לאותה שאלה שאני רוצה שתסבירו לי "למעט - מודעות ושלטים המצויים בתוך בית עסק, בחנות, בדוכן וכיוצא באלה, ואינם מופנים אל מחוץ להם".
דוד רותם: יש לי חנות, יש לי חלון ראווה גדול, ואני שם שם שלט: מבצע מכירות.
דוד רותם: הוא חייב רישיון?
יפעת רווה: אם הוא מופנה כלפי חוץ או כלפי פנים?
דוד רותם: ודאי שהוא מופנה כלפי חוץ.
יפעת רווה: הוא מופנה מחוץ לו.
דוד רותם: הוא בתוך העסק.
דוד רותם: הוא מודבק על החלון מבפנים.
יפעת רווה: אבל כתוב פה "מודעות ושלטים המצויים בתוך בית עסק- - - ואינם מופנים אל מחוץ להם".
יפעת רווה: אפשר למצוא גיחוך בכל דבר, אבל העניין פה די ברור.
דוד רותם: שמתי על הבית שלי שלט "למכירה", אני חייב רישיון?
דוד רותם: אתם יודעים מה אתם עושים?
דוד רותם: אתם תגרמו לכך שהעיריות יקרסו מרוב בקשות מטופשות שיוגשו אליהן.
דוד רותם: אם על כל דבר כזה מישהו יגיש בקשה לרישיון, העיריות יקרסו, כי הן יצטרכו 100 פקידים בשביל לטפל בזה.
יפעת רווה: בזמנו, בוועדה הזאת עלה הנושא הזה.
דוד רותם: ואני מאוד כעסתי.
יפעת רווה: היו גם דיונים לפני שאתה היית שותף, וטענו עיריות שהן לא רוצות שלטים בבתים, כי זה מכער, והוועדה קיבלה את הטענה.
דוד רותם: למה בתוך המכונית כן?
יפעת רווה: אנחנו יכולים לסייג גם את זה.
יפעת רווה: אני בוודאי לא אמנע סיוג גם של הדבר הזה.
יפעת רווה: הוועדה הזאת קיבלה את זה.
דוד רותם: מודעות למכירת רכב המצויות בתוך הרכב, הן מופנות כלפי פנים או כלפי חוץ?
יפעת רווה: לא משנה לאיפה הן מופנות.
דוד רותם: אז למה ברכב אני לא צריך רישיון ובחנות שלי, כשאני עושה מבצע שהשבוע אני מוכר כל עוף בשקל, אני כן צריך?
יפעת רווה: מבחינתנו אפשר לסייג את זה עוד יותר.
שולמית מנדלמן-כהן: יש, אדוני, פטורים בחוק.
שולמית מנדלמן-כהן: למשל, שלט המוצג על דלת כניסה לא טעון רישיון וכו', זה סעיף 6 לחוק.
שולמית מנדלמן-כהן: יש פטורים.
דוד רותם: דלת כניסה.
דוד רותם: איזה?
דוד רותם: של החנות שלי?
דוד רותם: ואז זה גם מופנה כלפי חוץ.
שולמית מנדלמן-כהן: אלה החיים שלנו.
שולמית מנדלמן-כהן: אני היועצת המשפטית של העירייה, החיים מעניינים.
דוד רותם: איזה שלט גורם למטרד של רעש, ריח?
דוד רותם: יש שלטים כאלה שגורמים רעש?
דוד רותם: אתם קובעים פה בסעיף 9, שילוט אסור וסייגים למתן רישיון, "הוא גורם או עלול לגרום נזק או מטרד של רעש, ריח וכיוצא בהם".
מיכל צברי דוד: שלטים אלקטרוניים יכולים לגרום לרעש.
דוד רותם: וגם ריח...
דוד רותם: בסעיף 17(א) יש לכם טעות בהדפסה.
שולמית מנדלמן-כהן: ראינו בקשה של משרד המשפטים לתקן את טעות הסופר הזאת.
שולמית מנדלמן-כהן: אנחנו לא יודעים איך זה קודם שם.
דוד רותם: תמחקו את המלים "והדבקתו".
שולמית מנדלמן-כהן: "והדבקתו" מיותר.
דוד רותם: "שפורסם על גבי מיתקן פרסום עירוני".
שולמית מנדלמן-כהן: יש כאן פנייה לרשומות מטעם משרד המשפטים, ייעוץ וחקיקה, שהיא כותבת למחלקת הרשומות "כי נפלה טעות בהקלדה ובסעיף 17(א) השתרבבה לה המלה 'והדבקתו' ללא כל צורך.
שולמית מנדלמן-כהן: לפיכך מצורף בזה הודעת תיקון טעות דפוס שיש לפרסם".
שולמית מנדלמן-כהן: אנחנו עוקבים, הנושא טרם פורסם, אבל הבקשה כבר נמצאת ברשומות.
דוד רותם: "לא יסיר אדם, לא יקרע, לא יטשטש, לא יקלקל ולא ילכלך שילוט שפורסם על גבי מיתקן פרסום עירוני, או כל שילוט שפורסם בהתאם להוראות חוק עזר זה".
דוד רותם: אני בחור מאוד מסודר, אני מגיש בקשה להדביק בחנות שלי, עם השלט החוצה, מודעה, ואני מקבל את הרישיון.
דוד רותם: זו מודעה שפורסמה על פי חוק עזר זה.
דוד רותם: מותר לי להוריד את המודעה או שאני צריך לקבל רישיון?
שולמית מנדלמן-כהן: המתקן הוא מתקן פרסום ייחודי.
יפעת רווה: יש להם סעיף ספציפי, סעיף 14, שמחייב להסיר את השילוט עם תום השימוש בו.
דוד רותם: החלטתי שאני רוצה להוריד.
יפעת רווה: "תם שימוש".
דוד רותם: צו העיריות (עבירות קנס) (תיקון מס' ..) התש"ע - עיריית נס ציונה - אושר
שולמית מנדלמן-כהן: תודה רבה.
דוד רותם: עיריית הרצלייה.
עינת בהרב-קרן: גם אנחנו נמצאים כאן עם חוק עזר להרצלייה, מודעות ושלטים.
עינת בהרב-קרן: החלפנו את חוק העזר שלנו, וכתוצאה מכך אנחנו צריכים לעדכן ולהחליף את צו העיריות (עבירות קנס) כך שההוראות החדשות יתאימו לסעיפים של החוק החדש.
דוד רותם: יש לי אתכם בעיה אחת, זה 25(א), שימוש בשפות.
דוד רותם: אני לא אוהב את זה.
עינת בהרב-קרן: הסעיף הזה נידון גם במועצת העיר ונידון גם מול משרד הפנים, גם לאור פסק דין שקיים ביחס למודעות דווקא, ומועצת העיר חשבה שזה חשוב לה מבחינת השילוט שכן תהיה אחידות ויהיה סדר, וקיבלה את הסעיף הזה לאחר שהיא דנה בזה.
עינת בהרב-קרן: צריך לזכור ששילוט, ובמיוחד שילוט מסחרי, יש לו גם היבט של הסדרה והיבט שלטוני, להבדיל אולי מפסק הדין שדיבר על הנושא של מודעות וחשב שהוראה כזאת ביחס למודעות היא לא הוראה סבירה, כי אז מתגבר האלמנט של חופש הביטוי.
דוד רותם: אתם תאכפו את זה?
דוד רותם: אם כתוב על חנות "שופרסל דיל".
דוד רותם: זה עברית?
עינת בהרב-קרן: הוא כתוב בשפה העברית.
עינת בהרב-קרן: אפשר לכתוב שופרסל דיל בשפה העברית.
דוד רותם: הוא כתוב בשפה העברית?
דוד רותם: אני מצטער, הוא לא כתוב בשפה העברית.
דוד רותם: הוא כתוב באותיות עבריות, הוא לא כתוב בשפה העברית.
דוד רותם: אתם נכנסים פה לצרות כאלה.
עינת בהרב-קרן: לא התכוונו לרדת לרזולוציה כזאת.
דוד רותם: החנויות הסיניות והחנויות היפניות וכל הדברים האלה, שכל מה שכתוב זה מין שלט בשפה זרה.
עינת בהרב-קרן: זה יהיה בחלקו בשפה זרה, אבל בחלקו בשפה העברית.
דוד רותם: למה אתם אומרים שזה לא יחול על מוסדות דת, ועוד מדינה זרה?
עינת בהרב-קרן: מוסד רשמי של מדינה זרה, אנחנו מכבדים את זה.
דורית ואג: יש להם הרבה שגרירויות שם.
דוד רותם: למה כשיש שלט " Embassy of Greece" זה יכול להיות רק בשפות זרות ושם את לא דורשת עברית?
עינת בהרב-קרן: אני שוב אומרת, התקיים דיון אצלנו, במועצת העיר, אפילו בסעיף הזה- - -
דוד רותם: זה שהתקיים דיון במועצת העיר וקיבלו החלטה, אני נורא אוהב את זה ואני מכבד את זה לחלוטין.
דוד רותם: אני לא מבין למה מביאים את זה אלי לאישור.
דוד רותם: אם אני צריך להיות חותמת גומי, אז נבטל את הסעיף בחוק, אל תביאו את זה אלי לאישור.
דוד רותם: תאמיני לי, אלה אומנם הנושאים הכי "חשובים" שאני מתעסק בהם במשך היום, אבל אני לא מבין את הדברים האלה.
יפעת רווה: העליתי את זה אתמול.
יפעת רווה: אני לא עסקתי בזה, החלפתי את אפרת, שבנסיבות משמחות כבר לא מטפלת בזה.
יפעת רווה: ראיתי את זה אתמול, והסעיף הקפיץ אותי.
יפעת רווה: קודם כול, אני מודעת לשלב שאנחנו נמצאים ואני מודעת לזה שזה כבר עבר את האישורים, אבל בכל זאת העליתי את השאלות, כי הרגשתי עם זה לא נוח.
יפעת רווה: קראתי את פסק דין ראם, גם הפנו את תשומת לבי לכך שראם, כשפסל הוראה דומה כשהיא חלה על לוחות מודעות, הוא השאיר בצריך עיון את המקרה של שלטים.
יפעת רווה: ניסיתי להבין מה החשיבות, וגם פסק הדין לא נחרץ בעניין הזה, אז העליתי את זה, ואני משאירה את זה להחלטת הוועדה.
דוד רותם: אני שמח שאת משאירה להחלטת הוועדה.
דוד רותם: אני כל כך אוהב אתכם- - -
יפעת רווה: סליחה, אני מתנצלת, התכוונתי שלא הבעתי דעה נחרצת מהסיבה שנכנסתי לעניין הזה בשלב מאוחר.
יפעת רווה: אם זה היה בשלב מוקדם, אולי הייתי מתבטאת אחרת.
יפעת רווה: ברור לי שהוועדה, בכל מקרה, מחליטה, ולא התכוונתי שישתמע אחרת.
דוד רותם: לא לזה התכוונתי.
דוד רותם: אמרתי: תודה רבה לך שאת משאירה את זה לוועדה.
דוד רותם: את אומרת: תשבור אתה את הראש.
יפעת רווה: אם הייתי רואה לפני, אולי היינו עושים דיון בזה, כיוון שאני רואה את זה בשלב אחרי שזה אושר פורמלית על-ידי משרד המשפטים, אני לא יכולה לבוא לוועדה ולהגיד שאני לא מאשרת את זה.
יפעת רווה: אני מרגישה לא נוח עם הסעיף.
דוד רותם: אני רוצה לאשר את כל הצו חוץ מהסעיף הזה, ותחזרו עם זה למשרד המשפטים.
עינת בהרב-קרן: הסעיף הזה נידון מול משרד הפנים כמפורש בהערות שקיבלנו והתייחסנו לסעיף הזה.
עינת בהרב-קרן: משרד הפנים האיר את עינינו.
עינת בהרב-קרן: הפנינו את משרד הפנים גם לפסק הדין וגם למה שנאמר בפסק הדין, ופסק הדין במפורש הגביל את עצמו לנושא של מודעות שמתפרסמות על לוחות מודעות.
עינת בהרב-קרן: זה נאמר במפורש, ויש לי פה במקרה את ציטוט השופטים.
דוד רותם: ראית את פסק הדין?
עינת בהרב-קרן: בוודאי.
דוד רותם: ראית אותו באינטרנט או ראית אותו בכחול?
עינת בהרב-קרן: מה זאת אומרת?
דוד רותם: הספרים הכחולים האלה שנקראים "פסקי דין של בית המשפט העליון", מה שאני קורא לזה "הטעויות של בתי המשפט".
דוד רותם: כל הספרים הכחולים האלה זה טעויות של בתי משפט.
דוד רותם: לא חשוב מי טעה, אבל בית משפט טעה.
עינת בהרב-קרן: אני לא מוכנה לדבר על בתי המשפט, יש כבר מספיק רעש בעניין הזה, ואני נזהרת בדברי, אבל יש פסק דין של בית המשפט שפורסם, ופסק הדין הבהיר במפורש- - -
דורית ואג: כל יושב-ראש חדש שרואה את הצווים האלה אומר: למה זה בכלל בא אלי?
דורית ואג: פנינו אליהם, והיא אומרת שמנכ"ל משרד הפנים לא מוכן.
דוד רותם: תעבירו את זה לוועדת הפנים, הרבה יותר חכם.
דורית ואג: זה עונשין.
דוד רותם: כתוב בחוק "ועדת החוקה", זו הבעיה הגדולה.
דוד רותם: האמת היא, שלי חבל שתיקחו את זה ממני, כי אין לי מה לעשות במשך היום, אני נורא נהנה.
עינת בהרב-קרן: אני חוזרת.
עינת בהרב-קרן: ערכנו דיון עם משרד הפנים בעניין הזה לאור פסק הדין שקראנו.
יפעת רווה: משרד המשפטים היה שותף בדיון הזה?
קריאה: כן, הלשכה המשפטית של משרד הפנים.
יפעת רווה: אמרת כל הזמן דיון עם משרד הפנים, ואני לא רואה איפה משרד הפנים היה.
עינת בהרב-קרן: באישור חוק העזר אנחנו עומדים מול משרד הפנים, אנחנו לא עומדים מול משרד המשפטים.
עינת בהרב-קרן: משרד הפנים, אני מניחה, עומד מולכם.
עינת בהרב-קרן: אנחנו מקבלים את כל ההערות.
עינת בהרב-קרן: קיבלנו הערה בעניין הזה, כמו הרבה הערות, הגבנו לכל ההערות, הגבנו גם לעניין הזה, והפנינו לפסק הדין שהבהיר במפורש שהוא הגביל את עצמו לאותן מודעות שמתפרסמות על לוחות מודעות.
עינת בהרב-קרן: נאמר במפורש בפסק הדין, ציטטנו את הקטע הזה, אני לא רוצה פה להאריך ולצטט, הוא השאיר בצריך עיון, כשהרציונל שלו קבע שככל שהפעולה היא יותר פעולה שלטונית של הסדרה - זה היה הרציונל של פסק הדין - האלמנט של חופש הביטוי קטן יותר.
עינת בהרב-קרן: ככל שמדובר במודעה רצונית או במודעות, יש לתת יותר מקום לחופש הביטוי.
עינת בהרב-קרן: חזרנו וקיבלנו את ההערות של משרד הפנים.
עינת בהרב-קרן: משרד הפנים, על דעת משרד המשפטים, אני מניחה, אני לא נמצאת במגעים ביניכם, קיבל את ההערות האלה.
עינת בהרב-קרן: חזרנו למועצת העיר עם כל ההערות וכל השינויים שביקש משרד הפנים, וכרגע אנחנו נמצאים בשלב של אישור העבירות.
עינת בהרב-קרן: דרך אגב, גם בחוק הקודם היתה לנו עבירה כזאת, אנחנו כרגע משנים את מספרי העבירות.
דוד רותם: אתם לא נותנים לי צ'אנס.
דוד רותם: אני יכול לאשר את כל הצו ,
דוד רותם: למעט הסעיף הזה.
עינת בהרב-קרן: אנחנו נשמח אם הצו יאושר כמות שהוא.
דוד רותם: אני יודע, זה ברור לי.
דוד רותם: אם אני אאשר אותו כמות שהוא, ואני אאשר גם את הסעיף הזה, אני ארגיש עם זה לא טוב.
דוד רותם: מאוד לא טוב.
יפעת רווה: אם זה עוזר לאדוני, במקרה הזה, בגלל סיבות של פרוצדורה, אני לא יכולה לא לאשר, אבל בצווים הבאים אני אמליץ לא לאשר את הסעיף הזה, סעיף מקביל בצווים של עיריות אחרות.
יפעת רווה: שוב, כי נכנסתי בשלב מאוחר.
דוד רותם: זה סעיף שאי אפשר לממש.
דוד רותם: מה זה "מחצית שטחו"?
דוד רותם: בחצי משטחו אני כותב באותו גודל אותיות, באותיות גדולות יותר, קטנות יותר?
דוד רותם: עיריית הרצלייה, אני אאשר לכם את כל הצו, למעט הסעיף הזה.
עינת בהרב-קרן: נבקש להוריד את הסעיף זה מראש מהצו.
דוד רותם: יש לכם סמכות?
דוד רותם: מועצת העיר החליטה, יותר טוב שאני אהיה הרשע, ושלא אתם תחטפו על הראש.
עינת בהרב-קרן: בסדר, תאשר לנו.
עינת בהרב-קרן: תודה.
דוד רותם: עיריית קרית-גת.
דוד רותם: מה יש לכם?
דוד רותם: "למעט מים המיועדים לשתיה ונמכרים בכלי קיבול".
דוד רותם: זה למעט הבקבוקים?
אילנית פולק: כן.
דוד רותם: מה זה סעיף 7, העניין הזה של העמדת רכב וחנייתו.
דוד רותם: מה אומר הסעיף הזה?
יפעת רווה: יש לי הערה כללית על הסעיף הזה, מכיוון שזה חוזר בחוקים אחרים.
יפעת רווה: אנחנו בדרך כלל משתדלים לא לאשר סעיפים שיש להם מקבילה בצו התעבורה (עבירות קנס) כעבירת קנס, כי כידוע, בחלק 3 לצו התעבורה נקבעים סכומי הקנסות של אותן עבירות, שהן עבירות בחוקי עזר.
יפעת רווה: לסעיף הזה לא מצאנו מקבילה ישירה.
יפעת רווה: אם תיעשה עבודה מחודשת של חוקים לדוגמה, עדיף שהסעיפים יהיו מותאמים לצו התעבורה.
יפעת רווה: מכל מקום, כיוון שלא היה סעיף ממש מקביל, אישרנו את זה.
דוד רותם: ודאי שיש סעיף מקביל בצו התעבורה.
יפעת רווה: לא לגמרי.
דוד רותם: לא לגמרי, אבל דומה מאוד, עם אותם רעיונות.
דוד רותם: טוב שמחקתם את סעיף 5(ה).
יפעת רווה: יש "לא יעצור אדם רכב, לא יעמידנו ולא יחנהו באופן שיש בו כדי להפריע ולעכב את התנועה".
יפעת רווה: לא מצאתי משהו שהוא בדיוק דומה לדבר הזה.
דוד רותם: קרית-גת, אישרנו לכם.
דוד רותם: צו העיריות (עבירות קנס) (תיקון), התש"ע-2009 - עיריית קריית גת - אושר
דוד רותם: צו המועצות המקומיות (עבירות קנס) (תיקון מס'), התש"ע-2009 - מועצה מקומית גן יבנה
דוד רותם: גן יבנה.
יפעת רווה: גן יבנה, יש שני דברים: האחד זה צו עבירות קנס, אבל אני רוצה להתייחס לצו של משרד המשפטים, שהופך את העבירות קנס לעבירות משפט.
דוד רותם: אני לא מבין מה זה בכלל.
יפעת רווה: הבאנו הרבה צווים כאלה.
דוד רותם: לא היה סעיף בחוק שעשה את זה לכולם?
יפעת רווה: רצינו לעשות את זה, אבל גם לזה טרם קיבלנו אישור ממשרד הפנים.
דוד רותם: אישרתי לכם את זה.
דוד רותם: מישהו מוכן להגיד לי מה זה חוק עזר לגן יבנה (העמדת רכב וחנייתו), סעיפים 5(א), 11(ב).
דוד רותם: אתם לא עושים את זה בצורה מסודרת.
יפעת רווה: זה בגלל הדרגות.
יפעת רווה: זה מסודר לפי דרגות הקנס.
דוד רותם: זה צריך להיות מסודר לפי הסעיפים.
דוד רותם: מה זה "5(א), (ב), (ד), 8 לעניין רכב שברשותו"?
יפעת רווה: זה כמו הסעיף הקודם שדובר עליו בקרית-גת.
דוד רותם: אישרנו.
דוד רותם: תאמינו לי, מי שייקח את כל חוקי העזר ויביא אותם מעודכנים - אנחנו חיים כבר במאה ה-21 - יעשה מצווה גדולה מאוד.
דוד רותם: חלק מהחוקים האלה הם מהתקופה שעוד היה חמור שהסתובב ליד הבאה ושאב את המים.
דוד רותם: אנחנו נדון היום בהצעת חוק החוזים האחידים (חובת ציון אישור ותנאים מהותיים), התשס"ט-2009, של חברת הכנסת פאינה קירשנבאום ורוברט אילטוב.
דוד רותם: אנחנו נכין אותה לקריאה ראשונה.
דוד רותם: הונח נוסח עם הערות של הייעוץ המשפטי.
דוד רותם: החלפת סעיף 15 1.
דוד רותם: בחוק החוזים האחדים, התשמ"ג-1982 (להלן – "החוק העיקרי"), במקום סעיף 15 יבוא: "ציון אישור 15(א) אישר בית הדין חוזה אחיד, יציין הספק על פני החוזים האחידים שהוא עושה לפיו את דבר האישור ואת מועד תפוגתו.
דוד רותם: חלופה ב': (ב) לא אישר בית הדין חוזה אחיד של ספק מהספקים שקבע שר המשפטים (בסעיף זה – השר) לפי סעיף קטן (ג), אם מפאת שהספק לא פנה לבית הדין לקבל את האישור ואם מפאת שהחוזה בתהליך אישור, יציין הספק על פני החוזים האחידים שהוא עושה לפיו, כי החוזה טרם אושר על ידי בית הדין.
קובי זכאי: המילה "טרם" מרמזת שהוא נמצא בתהליך.
קובי זכאי: אני חושב שעדיף לכתוב "לא אושר" או "טרם אושר".
פניה קירשנבאום: לא אושר יכול להתפרש כאילו הוא לא קיבל אישור.
פניה קירשנבאום: בהחלט רוצים לציין שהחוזה נמצא בתהליך בדיקה.
סוזנה רבינוביץ: חלופה א' זאת גם אפשרות?
דוד רותם: חלופה א' נמחקה.
סוזנה רבינוביץ: זה לא מה שהבנו מהדיון הקודם.
סוזנה רבינוביץ: ברגע שאנחנו כותבים אושר זה כבר עושה את האבחנה בין חוזים שאושרו לחוזים אחידים שלא אושרו.
סוזנה רבינוביץ: אין חובה בחוק לאשר חוזה, לכן הלא אושר או טרם אושר מטיל דופי בחוזים אחידים שיכול להיות שהכל בסדר איתם, שאין תנאי מקפח, שיש שיקולים כלכליים ואחרים.
דוד רותם: לכן הוכנסו המילים "חוזה אחיד של ספק מהספקים שקבע שר המשפטים לפי סעיף קטן (ג)".
דוד רותם: זה יחול רק על כאלה ששר המשפטים קבע שהם צריכים להגיש את החוזים שלהם והחוזה טרם אושר.
מיכל פליישר: בדיון הקודם אמרנו שהמטרות שעומדות מאחורי הצעת החוק הזאת הן לעודד חברות להגיש חוזים אחידים לאישור.
מיכל פליישר: אנחנו כחברות הצפנו את הקושי.
מיכל פליישר: אני הצגתי בישיבה הקודמת את החוזה האחיד המאושר שלנו לשירותי האינטרנט כשלצידו שני חוזים אחידים שלא אושרו לשירותי הטלפון והטלוויזיה.
מיכל פליישר: רק אחד עבר אישור.
מיכל פליישר: השני לא עבר את אותה מסכת ארוכה.
מיכל פליישר: הקושי באישור חוזים אחידים נובע מהמשאבים שמוקצים לנושא, מכוח האדם בבית הדין.
מיכל פליישר: מדובר בתהליך מאוד ארוך.
מיכל פליישר: כל עוד הוא וולונטרי חברות בוחרות כן או לא להשתתף.
מיכל פליישר: זה לא אומר שהחוזים שלא עברו את הליך האישור הם חוזים עם תנאים מקפחים.
דוד רותם: לכן לא נכתוב שהחוזה לא אושר, אלא החוזה טרם אושר.
דוד רותם: אם היינו הולכים לחלופה א' היית צריכה לכתוב על החוזה שלך שזה לא אושר.
דוד רותם: לפחות שהצרכן ידע שהחוזה הזה אין בו אף תנאי מקפח, רק שהוא לא אושר על ידי בית הדין.
דוד רותם: כדי למנוע את הצורך הזה באנו ואמרנו שהוא טרם אושר.
דוד רותם: זה בתנאי ששר המשפטים יכניס אתכם לרשימה.
מיכל פליישר: יש כאן הליכה לקראת הטיעון שהוצג בפעם הקודמת.
מיכל פליישר: כשקראתי את הנוסח הזה הבנתי שכיום יש שתי חלופות אפשריות, האחת לבטל את החובה לכתוב שהחוזה טרם אושר, השנייה היא להשאיר את החיוב לכתוב שהחוזה טרם אושר אבל להחיל אותה רק על סוג מסוים של חברות.
מיכל פליישר: כשאני רואה חברות עם הרבה מאוד צרכנים ברור לי שהחברה שאני מייצגת וגם חברות התקשורת נכנסות לתוך התחולה של הסעיף הזה.
מיכל פליישר: אני מניחה שאנחנו נצטרך להיכנס לתוך החלופה של סעיף 15(ב).
מיכל פליישר: יש כאן קושי גדול.
מיכל פליישר: באו ואמרו שלא כל החברות יצטרכו לכתוב אם החוזה שלהן אושר או לחלופין לכתוב שהחוזה טרם אושר, אלא רק חברות מסוימות יצטרכו לכתוב את זה.
מיכל פליישר: זה מעצים את הקושי.
מיכל פליישר: מה הלקוח מבין כשהוא מקבל חוזים אחידים?
מיכל פליישר: הוא מקבל הרבה מאוד מכל מיני ספקים.
מיכל פליישר: לא כתוב עליהם כלום, או שכתוב שהחוזה אושר.
מיכל פליישר: קשה לי להאמין שמי שהחוזה שלו אושר לא יכתוב את זה.
מיכל פליישר: זה בסדר גמור לקבוע חובה מנדטורית לציין בחוזה שהוא אושר.
מיכל פליישר: הלקוח יקבל 3 סוגים של חוזים.
מיכל פליישר: חוזה אחד שכתוב עליו אושר ואז הוא שבע רצון, שני שלא כתוב עליו כלום, שזה רוב החוזים במשק, ושלישי מחברות מסוימות שבלאו הכי יש איזו שהיא חשדנות כלפיהן כי הן גדולות ומספקות שירות להרבה צרכנים.
מיכל פליישר: רק עליהם יהיה כתוב שהחוזה טרם אושר.
מיכל פליישר: עדיין נראה לי שיש תחושה של קושי.
מיכל פליישר: כשיש אפשרות וולונטרית לקבל תו איכות זה צריך להישאר וולונטרי.
מיכל פליישר: לא שינו את הסעיף הזה בחוק.
מיכל פליישר: צריך להשאיר את החקיקה בהתייחסות אחידה לנושא הזה.
מיכל פליישר: אם קובעים שצריכים לכתוב שהחוזה טרם אושר כבר לא בטוח שלא עדיף שזה יחול על כולם.
מיכל פליישר: היות והפתרון לא מספיק טוב אני מציעה בשלב זה לוותר על החובה הזאת.
דוד רותם: בשלב הזה נכניס את הסעיף הזה.
דוד רותם: אם יהיו לכם הערות שישכנעו את הוועדה בין הקריאה הראשונה לשנייה ושלישית אולי נעשה את השינויים האלה.
יעל כהן: אני רוצה להסב את תשומת ליבכם לסוגייה מאוד בעייתית בתחום התקשורת.
יעל כהן: כאשר צרכן מתקשר עם חברה בפעם הראשונה החלק הראשון של החוזה זה התנאים הכלליים.
יעל כהן: בדרך כלל מה שבא בפני בית הדין זה רק התנאים הכלליים האלה.
יעל כהן: הצרכן חותם על נספחים.
יעל כהן: קוראים לזה נספחי מבצע.
יעל כהן: החלק הזה של החוזה לא עובר את האישור של בית הדין לחוזים אחידים.
יעל כהן: אני מציעה להחיל את החובה לציין את המילים "טרם אושר" גם על הנספחים לחוזה.
דוד רותם: איך אני מציין את זה בשיחה הטלפונית?
יעל כהן: בשיחה טלפונית זה מכוסה על ידי סעיף 14ג(ב) לחוק הגנת הצרכן.
יעל כהן: חייבים על טופס הגילוי, שזה גם חלק מהחוזה, לציין את התנאים שסוכמו.
יעל כהן: דרך אגב, רישיון של חברות התקשורת מחייב אותן לערוך חוזה בכתב עם הצרכן.
יעל כהן: גם אם העסקה החדשה או השינוי של החוזה נעשה טלפונית, מבחינתנו יש גם חובה לערוך הסכם בכתב.
דוד רותם: זאת אומרת שלשיחה הטלפונית אין משמעות.
יעל כהן: הדברים משתנים וזזים.
יעל כהן: ההתקשרות משתנה עם הזמן.
יעל כהן: החוזה היה במקור לא רלוונטי מבחינת הצרכן.
דוד רותם: אם לא כתוב עליו שהוא אושר, אז הוא לא אושר.
דוד רותם: גם הנספחים הם חלק מהחוזה.
ירון אליאס: אנחנו היינו מבקשים להוסיף עוד שיקול בגדר השיקולים ששר המשפטים רשאי לשקול.
שירלי אבנר: אנחנו היינו מעדיפים את חלופה א'.
דוד רותם: (ג) השר יקבע רשימת ספקים לעניין סעיף קטן (ב), בהתחשב, בין היתר, בשיקולים הבאים: (1) המספר המשוער של לקוחות אשר הספק עשוי להציע להם שההתקשרות ביניהם תהיה לפי חוזה אחיד; (2) חלק ניכר מלקוחות של הספק הם צרכנים; בפסקה זו, "צרכן" – כהגדרתו סעיף 1 לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981; (3) אופי פעילותו של הספק; (4) סוג השירות או המוצר נושא החוזה.
ירון אליאס: שיקול נוסף שאנחנו חושבים שהוא מאוד רלוונטי הוא שיקול בדבר קיומו של רגולטור אחר לבית הדין שמפקח על החוזים הרלוונטיים.
שירלי אבנר: זה לא רלוונטי מבחינתנו.
שירלי אבנר: יש פסיקה של בית הדין לחוזים אחידים שאומרת שגם אם יש רגולטור אחר שמפקח על תחום מסוים - אני משאירה בצד את הרגולטור הספציפי שלכם - הוא לא בוחן את התנאים בחוזה האחיד.
שירלי אבנר: חוץ מדברים מסוימים שהוא כן מפקח עליהם, כמו שינוי המחיר, אין שום רלוונטיות לפיקוח על ידי הרגולטור.
שמואל מלכיס: במקרה שלנו זה שונה, כי חלק גדול מחוזי הביטוח לא רק שנוסחו על ידי הפיקוח אלא נכתבו על ידי הפיקוח.
שמואל מלכיס: אנחנו בסיטואציה שונה לחלוטין מכל מקרה אחר, כי מרבית החוזים שמתייחסים למבוטח, שאת קוראת לו צרכן, הם ממש נכתבו על ידי הפיקוח.
שמואל מלכיס: לומר שעל חוזים מהסוג הזה, בנוסף להיותם כתובים על ידי המפקח ומפוקחים על ידי המפקח, יהיה עוד גוף שיפקח עליהם נראה לי על פני הדברים אבסורד.
ירון אליאס: ניקח למשל את הפוליסות הפופולאריות ביותר שתופסות אולי 80% מנתח שוק הביטוח.
ירון אליאס: מדובר בפוליסות דירות ופוליסות רכב.
ירון אליאס: הפוליסות האלו הן פוליסות תקניות שנוסחו על ידי שר האוצר.
ירון אליאס: אם הפוליסות האלו לא עוברות את האישור של בית הדין זה ייראה אבסורדי לכתוב עליהן שהן טרם קיבלו אישור.
שירלי אבנר: הן לא קיבלו את האישור של בית הדין לחוזים אחידים.
שמואל מלכיס: למה צריך כפילות מהסוג הזה?
דוד רותם: זאת הפסיקה.
שמואל מלכיס: יש לנו רגולטור שלא מפקח רק על התעריף או על איזה שהם נוהלים, אלא מפקח על החוזה עצמו.
שמואל מלכיס: לשר האוצר יש סמכות בחוק.
דוד רותם: בית הדין קבע שזה שיש לכם רגולטור ספציפי לא משחרר אתכם.
שמואל מלכיס: לא לגבי ביטוחים.
שמואל מלכיס: מדובר על חברות התקשורת.
דוד רותם: הרעיון שעומד מאחורי העניין של חברת תקשורת נכון לגבי חברת ביטוח.
שמואל מלכיס: שם לא דובר בפיקוח על חוזה הביטוח, אלא על רגולטור שמפקח על הליכים אחרים באותה חברה, כמו מחיר או דרך התייחסות לצרכנים.
דוד רותם: למה זה מטריד אתכם?
שמואל מלכיס: אנחנו לא רוצים כפילות.
דוד רותם: תגישו פעם אחת את הפוליסה ותגידו לבית הדין לחוזים אחידים שהחוזה שלכם אושר על ידי הרגולטור.
דוד רותם: אם הוא ישתכנע הוא יאשר לכם מהר מאוד.
ירון אליאס: הפוליסות התקניות מנוסחות על ידי שר האוצר.
ירון אליאס: נניח שבית הדין לא מאשר, איזו סמכות יש לחברות הביטוח לשנות את הפוליסה?
ירון אליאס: אין להן שום סמכות.
דוד רותם: הן יצטרכו לפנות לשר האוצר ולהגיד לו שבית הדין לא אישר.
דוד רותם: הוא לא מנסח אותם, הוא מאשר אותם.
דוד רותם: הוא יגיד שיש תנאים מקפחים שצריך לשנות אותם.
ירון אליאס: נוצר מצב של חוסר הגינות בסיסי, כי לחברות הביטוח אין שליטה על החוזה, הן לא מנסחות אותו.
דוד רותם: זה יהיה דבר מצוין, כי מה שיקרה הוא ששר האוצר יקיים את ההחלטה של בית הדין והלקוח רק ירוויח.
שירלי אבנר: יכול להיות שהמקרה שלכם כוסה תחת סעיף 23א(2).
ירון אליאס: פה את מדברת על השלב שזה עובר לדיון משפטי.
ירון אליאס: אנחנו מדברים על השלב השיווקי.
ירון אליאס: סעיף 22 לא פותר את העניין.
שירלי אבנר: אתה אומר שהדבר הזה לא יהיה רלוונטי בכל מקום שתנאי כזה או אחר נקבע בחיקוק.
שמואל מלכיס: מרבית הפוליסות נקבעו על ידי חיקוק.
שמואל מלכיס: ביטוח רכב , דירה ותכולתה, ביטוח רכב חובה וגם התנאים שנקבעים בביטוח נסיעות לחו"ל נקבעו בחיקוק.
שמואל מלכיס: מרבית הפוליסות שמתייחסות לצרכן הקטן נקבעו על ידי המחוקק.
ירון אליאס: גם מבחינת הקוהרנטיות של החקיקה זה מצב אבסורדי.
שירלי אבנר: אני מציעה שבמקום "רשימת הספקים" ייכתב "רשימת סוגי הספקים", כדי שלא נצטרך לנקוב בשמות של החברות או של הספקים.
דוד רותם: בסדר .
קובי זכאי: עדיף לכתוב סוגי החוזים, מפני שיש ספקים שיש להם חוזים אחידים צרכניים וחוזים אחידים שאינם צרכניים.
דוד רותם: אם הם לא צרכניים זה לא נכנס לחוק הזה.
שירלי אבנר: זה נכנס, כי החוק חל גם על חוזים שאינם צרכניים.
דוד רותם: אנחנו נחשוב על זה בשלב הבא.