GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אדוני סגן השר, אני מבקש שתחזור בך מהביטוי הזה ותמשיך את דבריך.
סגן השר דני אילון: אני מתכוון לביטוי ספרותי.
טלב אלסאנע: מה זה קשור לסגן שר חוץ?
טלב אלסאנע: האם סגן שר החוץ רוצה לפצל את הצעת החוק הזאת ולהגן עליה בחוץ לארץ?
טלב אלסאנע: הוא יודע את השלכותיה היום?
סגן השר דני אילון: לבקשת היושב ראש שאני מאוד מכבד אותו, חבר הכנסת דוד רותם, אני מוחק וחוזר בעצמי מהאמרה הזאת.
סגן השר דני אילון: אני רוצה להדגיש שזוהי אמרה מקובלת ולא צריך לתפוס אותה כפשוטה.
סגן השר דני אילון: אני חוזר בי.
סגן השר דני אילון: אני מדגיש שאני חוזר בי לבקשת היושב ראש.
דוד רותם: אדוני ימשיך בבקשה.
סגן השר דני אילון: אני רוצה לומר שעתידו, רווחתו, ביטחונו של עם ישראל, של העם היהודי, תלוי בקיומה של המדינה היהודית.
סגן השר דני אילון: מדינה יהודית, מתוקף זכותנו להגדיר את עצמנו, מתוקף ההגדרה העצמית.
טלב אלסאנע: מדינת אפרטהייד.
סגן השר דני אילון: לא.
טלב אלסאנע: זו הבשורה של העם היהודי לעולם?
טלב אלסאנע: זו הבשורה שלכם לעולם?
טלב אלסאנע: אפרטהייד?
סגן השר דני אילון: אני רוצה להדגיש שוב.
סגן השר דני אילון: אנחנו ואבותינו הגענו לכאן או חזרנו לכאן, חלקנו חזר לכאן.
סגן השר דני אילון: צריך לזכור, גם חבר הכנסת זחאלקה, את הרצף של הנוכחות היהודית על כל חלקי ישראל לכל אורך הגלות וזה שרוב רובו של העם היהודי חזר לכאן ב-120 השנים האחרונות.
דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.
חנא סוייד: מה הקשר בין הדברים לבין הצעת החוק?
דוד רותם: אני אחליט אם יש קשר או לא.
סגן השר דני אילון: אני תכף אסביר את הקשר.
סגן השר דני אילון: אני רוצה לומר שהדגל הראשון שחרתה עליה התנועה היהודית הלאומית הציונית היה התיישבות.
טלב אלסאנע: אנחנו מקבלים הרצאה על הציונות?
דוד רותם: חבר הכנסת טלב, אני קורא לך פעם ראשונה.
טלב אלסאנע: אתה יכול לקרוא לי בפעם העשרים.
טלב אלסאנע: אתם מפעילים כאן טרור.
דוד רותם: למדתי את זה ממישהו.
סגן השר דני אילון: ערך ההתיישבות היה הערך שהביא אותנו והחזיר אותנו לכאן, הערך שלמעשה בנה את המדינה והביא אותה למה שהיא היום.
סגן השר דני אילון: אני רוצה להקדים ולומר שערך ההתיישבות היהודית בארץ ישראל לא בא נגד אף אחד.
סגן השר דני אילון: לא בא נגד אף אחד אלא להפך.
סגן השר דני אילון: הוא בא קודם כל להגשים את זכותנו הבסיסית ביותר והוא לא בא לפגוע באף אחד אחר, אלא להפך, קראנו ואנחנו קוראים לשתף כאן את כולם.
סגן השר דני אילון: זו מדינה אחת של כולנו.
סגן השר דני אילון: אני רוצה לומר כאן דבר שהוא מאוד ברור.
סגן השר דני אילון: החשיבות של ההתיישבות, כיבוש הקרקע, היא היום לא פחותה מאשר הייתה לפני 62 שנים או לפני 120 שנים.
סגן השר דני אילון: היא חשובה מכיוון שלצערנו עדיין לא מקבלים את זה כאן באזור שזו זכותנו כאן ויש גורמים, גם פנימיים וגם חיצוניים, שמנסים לנשל אותנו גם מהגליל וגם מהנגב.
סגן השר דני אילון: לכן החשיבות של היום הזה, להציב את זה במרכז סדר היום הציבורי כדי שנוכל לדאוג לפיזור האוכלוסייה בכלל המדינה והחוזק האסטרטגי, החוסן הלאומי יהיה גם בכך שבפריפריה יהיו ישובים מפותחים.
סגן השר דני אילון: כדי שיהיו ישובים מפותחים וכדי שהאוכלוסייה תפוזר גם בנגב וגם בגליל, צריכה להיות אכיפה טובה, צריכים להיות חוקים שמאפשרים את זה.
סגן השר דני אילון: אני מאוד תומך בחוק הזה שמציע גם חבר הכנסת דוד רותם וגם חברי הכנסת ישראל חסון, שי חרמש, אורי אריאל, משה מטלון ויצחק וקנין ואני מברך על היוזמות.
סגן השר דני אילון: אני רוצה להדגיש שוב שכל אלה שקוראים וכרגע מזדעקים על גזלת הקוזק שנגזל ומעלים כל מיני ספקות או כל מיני טיעונים כאלה ואחרים, הם פשוט עושים את זה או מתוך צביעות או מתוך נאיביות.
דוד רותם: לא, אדוני, לא.
ניצן הורוביץ: למה אתה עושה את זה?
סגן השר דני אילון: אני עושה את זה מטעמים לאומיים.
סגן השר דני אילון: כדי שיהיו יותר יהודים בנגב ובגליל ולא ינשלו אותם מזכותם הבסיסית.
אופיר פינס-פז: מה זה קשור להצעת החוק?
אופיר פינס-פז: גם אני רוצה יותר יהודים בנגב ובגליל, אבל מה זה קשור להצעת החוק?
דוד רותם: כאשר תקבל את רשות הדיבור, תוכל להתייחס.
אופיר פינס-פז: אני רוצה שהוא יסביר לי.
דוד רותם: חבר הכנסת חסון, בבקשה.
ישראל חסון: תודה רבה אדוני היושב ראש ובוקר טוב לכל הנוכחים.
ישראל חסון: אני מוכרח לומר שהקדימון שאמר סגן שר החוץ, אני לא יודע למה הוא רלוונטי, אני לא בטוח שהוא רלוונטי להתכוון לרוח של הדברים שאני הגשתי בה את הצעת החוק הזאת ואני רוצה לומר את זה מראש.
ישראל חסון: כל הקדימון שמותיר אווירה – ואני מצטער להפריע כאן לברית הזוגיות שמתקיימת בין חלק מחברי הכנסת של המגזר הערבי לבין ישראל ביתנו – אני לא בלופ הזה.
ישראל חסון: לא הצעת החוק הזאת ואני רוצה שזה יהיה ברור.
ישראל חסון: הצעת החוק הזאת לא מכריזה מלחמה על שום מגזר.
ישראל חסון: אני מתחיל מזה ורוצה שזה יהיה ברור.
דוד רותם: אמרנו קודם כמה דברים טובים, ואתה חושב שצריך לקלקל?
ישראל חסון: תסלחו לי, אני רוצה לומר לך את הדבר הבא.
ישראל חסון: אני לא הרמתי את הצעת החוק הזאת מתוך מטרה פרובוקטיבית.
דוד רותם: גם אני לא.
ישראל חסון: בגליל חיים בדו קיום שאפשר לשמר אותו בלי להפריע לאינטרסים של המדינה שהיא מדינת העם היהודי.
ישראל חסון: לא צריך לעשות את זה עם אצבע בעין אלא אפשר לעשות את זה בכבוד הדדי ואפשר לעשות את זה מתוך התחשבות הדדית.
ישראל חסון: תסלחו לי שאני אומר את זה, אבל אני פשוט מתקומם על הדרך בה שמנו את הדבר הזה כרגע כאן לדיון.
ישראל חסון: אני אומר לך שאין שום סיבה שבעולם, שום סיבה שבעולם, שהאינטרסים שלי כיהודי לא יתקיימו בגליל לצד אינטרסים של חנא סוייד שגר שם.
ישראל חסון: אין שום סיבה.
ישראל חסון: זאת לא רמה של התנצחות או הכנסה של אצבעות בעיניים.
קריאה: אני מסכים עם מה שאתה אומר.
דוד רותם: אני לא בטוח שחברי הכנסת הערבים מסכימים אתך.
חנא סוייד: אתה דובר שלנו?
דוד רותם: כאשר אתה הצגת את הצעת החוק שלך ראשון, כבר קיבלת טענות על כך שאתה גזען.
ישראל חסון: אני ממש מתנצל.
ישראל חסון: אני אומר לך היושב ראש שאני לעולם לא נטלתי לעצמי זכות לייצג אף אחד שיודע לייצג את עצמו.
ישראל חסון: יכול לקרוא לי חבר הכנסת טלב אלסאנע גזען ואני יכול להשיב לו ולתקן אותו ויכול להיות שהוא ישתכנע, ויכול להיות שלא.
ישראל חסון: יכול לקרוא לי כל חבר כנסת מה שהוא רוצה אבל אין לו תוקף מוסרי במילימטר אחד מעלי ולי אין תוקף מוסרי במילימטר אחד מעליו.
ישראל חסון: אני רוצה למצוא את הדרך לשמור על הזכות של חנא סוייד לנהל אורח חיים בישובים שלו ולאפשר לישוב רקפת לנהל את אורח החיים בדרך שלו ובלי לדבר כאן ובלי לצקצק בלשון ולהסביר מוסריות וכי אני רוצה לסמן.
ישראל חסון: לא.
ישראל חסון: אני אומר לכם מה בדיוק אני רוצה בהצעת החוק הזאת.
ישראל חסון: בקטע הזה אני עונה לחבר הכנסת הורוביץ ואני עונה לך בצורה הכי ישרה והכי פשוטה.
ישראל חסון: הצעת החוק הזאת מדברת על פריפריה רחוקה וההתיישבות בפריפריה הרחוקה, מי כמוך יודע, רמת השירותים שם היא לא זהה לרמת השירותים שניתנים ברעננה ובאזור המרכז.
ישראל חסון: רמת התלות ההדדית היא גבוהה, צורת ההתיישבות בישובים הקטנים, ערבות הדדית פנימית ורקמת חיים וערכים, זה דבר שהוא חשוב כדי לשמר צורת התיישבות כזאת.
ישראל חסון: קח היום שני אנשים – תכף נדבר על המגבלות של ועדות הקבלה ועל כך שיש גורמים מרסנים בתוכה - שים אותם בקיבוץ, ולקחת את הקיבוץ הזה והכנסת אותו לעקומה מידרדרת.
ישראל חסון: למה אני לא יכול, מתוך כבוד לצורת חיים מסוימת, לאפשר לצורת חיים בישוב כפרי וקהילתי להתקיים?
ישראל חסון: זו כל השאלה.
ישראל חסון: מאחר שאני חושש שייעשה בדבר הזה שימוש שהוא לא מספיק הגון והוגן, הקמנו בתוך הצעת החוק הזו ועדת קבלה שהיא חיצונית לישוב.
ישראל חסון: היא חיצונית והיא לא תמנע מאתיופי להיכנס, היא לא תמנע מנכה צה"ל להיכנס, היא לא תמנע מז'ורז'ט הספרית להיכנס.
חנא סוייד: רק מערבים היא תמנע.
נסים זאב: גם מהחרדים.
ישראל חסון: חבר הכנסת חנא סוייד, אני באמת מבקש, אם אני יכול לבקש מכם את הדבר הזה, אני מבקש.
ישראל חסון: אם אתה רוצה לקיים אתי דיון ענייני, אני פתוח.
ישראל חסון: אם אתה רוצה לעשות את זה במישור הפופוליסטי, אני אמתין רבע שעה, תמצו את הפופוליזם ונחזור בחזרה לדיון.
דוד רותם: אדוני ימשיך.
ישראל חסון: אני לא יודע אם חבר הכנסת חנא סוייד יודע, אבל אני מציע לו ללכת לבדוק במעלה צביה, לבדוק בלוטם ולבדוק בעוד כמה ישובים בצפון האם ועדות הקבלה הן ועדות קבלה על רקע דתי.
ישראל חסון: אני מציע שתבדוק את זה, על רקע דת, לאום וגזע.
ישראל חסון: תבדוק את העובדות ותראה שאתה טועה.
ישראל חסון: בואו לא נשים את זה.
ישראל חסון: אם המטרה שלנו היא לייצר את הסכסוך, בבקשה, תנו לי לצאת כאן מהחדר, תקראו לי בעוד שעתיים ואני אשמח מאוד לבוא אחרי שמיצינו את הפופוליזם הצרוף.
אופיר פינס-פז: תן לי לשאול שאלה עניינית.
אופיר פינס-פז: אולי תאמר לנו מה הבעיה בעקבותיה הצעת את הצעת החוק?
אופיר פינס-פז: באיזה בעיות נתקלת בעקבותיהן חשבת על החוק הזה?
טלב אלסאנע: בג"צ קציר.
אופיר פינס-פז: זה חוק עוקף בג"צ.
טלב אלסאנע: הוא רוצה לעשות חוק עוקף בג"צ.
ישראל חסון: חבר הכנסת פינס, אני ממש שמח על השאלה שלך.
ישראל חסון: בבג"צ קציר, בבג"צ של קעדן, בג"צ קבע שתהיה ועדת קבלה חיצונית לישוב.
ישראל חסון: בג"צ קבע שתהיה ועדת קבלה חיצונית, מלבד של הישוב, ושהיא תוכל להכריע במקרים בהם יש הבדל בין התקנון של האגודה לבין תוצאות ועדת הקבלה.
ישראל חסון: עברו לנו החיים וברקפת ועדת הקבלה היישובית לא קיבלה מישהו, שבמקרה הזה הוא מוסלמי, והוא ערער לוועדת הקבלה שנקבעה בהלכה של קציר.
ישראל חסון: ועדת הקבלה החוץ יישובית לא קיבלה אותו.
ישראל חסון: הבג"צ היום הוא בכלל על הכניעה של הבג"צ לקיומה של ועדת קבלה והוא לא על ועדת הקבלה הראשונית.
ישראל חסון: זאת אומרת, הוא כבר מערער על הקביעה של קציר.
ישראל חסון: כאשר אתה שם, בעצם מה אתה בא ואומר?
ישראל חסון: אני לוקח קבוצת אוכלוסייה שהתאגדה במטרה להקים ישוב, על סמך זה היא נרשמה אצל רשם האגודות, על סמך זה היא קיבלה את האישור להקים את הישוב, ואני לוקח אותה ואומר לה שאין לה זכות להמשיך לקיים את רקמת החיים שלה כי הם קבעו תקנות אבל לא הם קובעים את זה והוועדה לא יכולה לקבל או לא לקבל שלא על סמך תקנון.
ישראל חסון: התקנון אושר, נרשמת, הקמת ישוב.
ישראל חסון: אם אתה לא מקבל מישהו בגלל שהוא לא מוצא חן בעיניך כי הצבע שלו הוא שונה, לכם כך יש את ועדת הערר.
ישראל חסון: אני אומר לך שיש דבר שאני חושב, ואני מצפה מחבריי חברי הכנסת הערבים – ואנחנו יכולים להיות חלוקים עד מחרתיים אבל בואו נהיה הגונים בנושא הזה.
ישראל חסון: רבותיי, בגליל - אני מבקש לתת לכם כמה נתונים על הגליל - נכון להיום מדינת ישראל מחזיקה קרוב ל-23 אלף מגרשים בישובים שהם יהודים, ואין לה יכולת לשווק אותם כבר כמעט חמש שנים.
ישראל חסון: אחד החסמים – לא החסם היחיד – הוא היעדר היכולת לקיים ועדת קבלה.
ג'מאל זחאלקה: השאלה אם יכול ערבי לקחת את המגרש.
ג'מאל זחאלקה: לא משווקים מחשש שערבי ייקח אותו.
ג'מאל זחאלקה: ערבי שאין לו בית ואין לו אדמה.
ישראל חסון: בוא לא ניתן לעובדות עכשיו להפריע לנו.
ישראל חסון: מצד שני, 98 אחוזים – ומי שרוצה יכול לבודק – מהמכרזים במגזר המיעוטים בגליל, הם לתושבי המקום בלבד כולל בערים.
ישראל חסון: באום אל פאחם, תושב נצרת לא יכול לקנות מגרש ואני כבר לא מדבר על תושב טבעון.
ישראל חסון: 98 אחוזים מהמגרשים הם לתושבי המקום.
ג'מאל זחאלקה: כאשר באום אל פאחם יהיה עודף, אז ייקנו.
ג'מאל זחאלקה: יש 50 מועמדים על כל מגרש.
ג'מאל זחאלקה: זאת היתממות וגלגול עיניים.
ישראל חסון: בוא נמשיך בהיתממות.
ישראל חסון: אני רוצה להמשיך בהיתממות על בסיס מספרים.
ג'מאל זחאלקה: אני מבקש, כאשר אתה מדבר, תתייחס לאינטליגנציה שלנו.
ג'מאל זחאלקה: אתה אומר שלא משווקים, תגיד למה זה קורה.
ג'מאל זחאלקה: אני מוכרח לתרגם את הדברים האלה.
דוד רותם: אל תתרגם.
דוד רותם: יש לו עוד שתי דקות ואם אתה תפריע לו, זה יהיה עוד חמש דקות.
ג'מאל זחאלקה: יש כאן מכבסת מלים.
ישראל חסון: חבר הכנסת זחאלקה, אם אתה מייחס לי כוונות נסתרות, אני אשמח אם תאמר לי.
ג'מאל זחאלקה: הן לא נסתרות.
ג'מאל זחאלקה: הן כל כך ברורות.
מיכאל בן-ארי: רק לאויב מותר לצעוק כאן?
ישראל חסון: אדוני היושב ראש, אני לא יודע אם אתה יודע, אבל הכוונות שלי כל כך נסתרות והן כל כך זדוניות שכאשר אני בא לבדוק את הנתונים, של מה קורה?
ישראל חסון: יצרנו איזשהו תהליך עבודה, מה התוצאות של התהליך הזה?
ישראל חסון: האם חבר הכנסת פינס יודע מה היה יחס החוזים שנחתמו במחוז הצפון של מינהל מקרקעי ישראל בשנת 2007?
ישראל חסון: לגבי 2008 עוד אין לי את הנתונים.
ישראל חסון: האם אתה יודע כמה חוזים נחתמו במגזר המיעוטים וכמה חוזים נחתמו במגזר היהודי?
ישראל חסון: 3,700 חוזים במגזר המיעוטים.
אופיר פינס-פז: חוזים למה?
ישראל חסון: חוזים למגרשים לבנייה.
חנא סוייד: אלה סיפורים.
חנא סוייד: מאיפה אתה מביא את הנתונים האלו?
חנא סוייד: זה מצוץ מן האצבע.
חנא סוייד: אם יש יותר מאלף יחידות דיור, לא מכרזים.
חנא סוייד: אין יותר מזה.
חנא סוייד: מאיפה אתה מביא את הנתונים?
ישראל חסון: כאשר אני אומר משהו בדוק, תבדוק.
חנא סוייד: אני בדקתי.
חנא סוייד: אני חי עם זה כל יום.
ישראל חסון: אתה לא בדקת כי זה לא עניין אותך במישור הזה ותכף אני אומר לך למה.
ישראל חסון: חבר הכנסת פינס, כמה חוזים נחתמו במגזר היהודי?
דוד רותם: לא, את החידון אחר כך.
אופיר פינס-פז: כולל כרמיאל ונצרת עלית?
ישראל חסון: אנחנו מדברים על ישובים קהילתיים ולא על ישובים עירוניים.
חנא סוייד: החוק מדבר על ישובים קטנים.
חנא סוייד: למה בכלל אין מכרזים?
אופיר פינס-פז: אני אומר כאן לכולם שאם החוק יחול גם על ערים, אני אתמוך בו.
אופיר פינס-פז: אם החוק יכלול ערים, אני אתמוך בו.
ישראל חסון: חבר הכנסת פינס, 3,700 מול 84.
ישראל חסון: האם כבודו יודע כמה חוזים נחתמו בשנת 2009 במועצה אזורית משגב?
ישראל חסון: השנה.
ישראל חסון: 6 חוזים.
ישראל חסון: חבר הכנסת פינס, אם לזה אתה מתכוון בפיתוח ההתיישבות כאשר מול זה אני לא רוצה לספור לך את האלפים.
ישראל חסון: יש כאן תהליך שנתקע ואת התהליך הזה צריך לשחרר כדי לאפשר את המשך הדו קיום.
ישראל חסון: אתם לא מוכנים?
ישראל חסון: מאה אחוז, אז תביאו את הדיון לוויכוח על הקיום ולא על הדו קיום.
דוד רותם: תודה חבר הכנסת חסון.
דוד רותם: חבר הכנסת שי חרמש, בבקשה.
שי חרמש: אני חושב שהגענו למקום שיוזמי החוק בכלל לא התכוונו אליו ורואים אותנו לדאבוני הרב כגורמים קיצוניים כאשר הנושא לא נוגע ולא משיק.
שי חרמש: נאמר דבר אחד פשוט.
שי חרמש: קודם כל, אין חדש תחת השמש.
שי חרמש: מיום הקמת המדינה, ישובים כפריים שהם הומוגניים, קטנים, היו בנויים מאז ומעולם על נושא של ועדות קבלה וזה לא דבר חדש.
שי חרמש: הדבר החדש בא לא עם בג"צ קעדן אלא עם בג"צ קדן.
שי חרמש: רבותיי, יש גם יהודים.
שי חרמש: לא להתבלבל, יש גם יהודים.
שי חרמש: בא יהודי, לא קוראים לו קעדן אלא קוראים לו קדן ואמרו לו לא והוא הלך ואמרו לו בחוץ גם כן לא.
שי חרמש: רבותיי, מי שמנסה לצבוע את הצבע הזה בצביעה גזענית, מבין דבר אחד, שאין כאן שום חדש תחת השמש ואין כאן שום כוונה לעשות דבר שלא היה קודם.
שי חרמש: אתן לכם ארבע דוגמאות.
שי חרמש: נתתי דוגמאות במגזר המיעוטים.
ניצן הורוביץ: צריך לתקן את מה שהיה.
שי חרמש: אני רוצה לתת את הדוגמה של רהט.
שי חרמש: ברהט שיווק המגרשים הוא לא לתושבי המקום אלא הוא בחלוקה בין משפחות.
שי חרמש: תנסה להעביר את אלגרנבי מ-11 ל-32 – כדורים עפים.
חנא סוייד: יש חוק.
שי חרמש: לא צריך חוק.
שי חרמש: זאת הפרקטיקה.
שי חרמש: כדורים עפים.
טלב אלסאנע: למה צריך חוק לדבר שהוא פסול?
טלב אלסאנע: למה צריך חוק שיסווג וימיין את האנשים?
שי חרמש: תנסה לערבב את רובע 11 עם רובע 17 ברהט.
שי חרמש: הכיבוד הוא הדדי כי אנחנו גרים בנגב.
שי חרמש: על מה בעצם מדובר.
שי חרמש: קודם כל, צריך להבין דבר אחד.
שי חרמש: אפשר להביא את הסוס לאבוס אבל אי אפשר להכריח אותו לאכול.
שי חרמש: מאותו רגע שקם הבג"צ ופסל את קיום ועדות הקבלה, נעצרה הקבלה.
שי חרמש: הישוב אומר לא מעוקצך ולא מדובשך.
שי חרמש: אם לא כך, אז אין.
שי חרמש: אין קליטה.
שי חרמש: אני לא רוצה להשתמש באופן יותר מדיי קיצוני, אבל קיומם של ישובים קטנים בפריפריה בנוי על גידול של דור שני ודור שלישי במקום.
שי חרמש: באותו רגע שמפקיעים את הסמכות מהישוב הקטן לקלוט, קמה תופעה של אם אין, לא יהיה לאף אחד.
שי חרמש: אני רוצה לתת שלוש דוגמאות קטנות נקודתיות מהגליל.
שי חרמש: אני לא רוצה לדבר על קליטת משפחות יהודיות בכפרים ערביים ולהפך.
שי חרמש: ניקח ישוב כמו אמירים, ישוב של טבעונים.
שי חרמש: זה אפיון של ישוב.
שי חרמש: הוא לא דתי, הוא לא כזה והוא לא אחר.
שי חרמש: כל מה שגזרו עליהם תושבי המקום במקום הזה הוא שהם אוכלים רק אוכל טבעוני והם מקיימים אורח חיים טבעוני.
שי חרמש: זה אפיון של קהילה.
שי חרמש: מה אתם רוצים?
שי חרמש: להכניס לשם את אגודת מגדלי הבקר?
שי חרמש: ישוב שני באזור שגב שנקרא הררית.
שי חרמש: אתה בא לישוב הזה, בכניסה לשער אומרים לך שהמכונית נשארת בחוץ כי בישוב לא נוסעים במכוניות.
שי חרמש: אומרים לך שכאן שקט, כאן רגוע, אנשים נמצאים במדיטציה.
שי חרמש: באותו רגע שאתה מצהיר על הקריטריון הזה, קריטריון של מדיטציה, תאמר איזה מין קריטריון זה.
חנא סוייד: אבל זאת לא השאלה.
שי חרמש: זאת בדיוק השאלה.
חנא סוייד: השאלה היא עניינית.
חנא סוייד: צמחוני ערבי יכול להיכנס לאמירים על פי החוק הזה?
חנא סוייד: ערבי שעושה מדיטציה יכול להיכנס להררית?
חנא סוייד: על מה אתה מדבר?
שי חרמש: מי חוסם אותו?
חנא סוייד: אני צמחוני, קח אותי לאמירים.
אופיר פינס-פז: שאלה אם מקבלים צמחוני ערבי.
שי חרמש: היושב ראש, תגן על זכותי לדבר.
דוד רותם: קודם תשאל אם בכלל יש ערבי צמחוני ואחר כך תשאל אם יקבלו אותו באמירים.
אחמד טיבי: יש כאלה שלא יודעים שיש צמחונים ערבים ויש כאלה שלא יודעים שיש ערבים כאן.
שי חרמש: בתקנון של הררית ובתקנון של אמירים לא מצוין דבר וחצי דבר בענייני דת, אבל כן מצוין אורח חיים.
שי חרמש: בא המינהל ואומר שהוא מפקיע את ועדת הקבלה והוא משווק את המגרשים באמירים.
שי חרמש: באותו רגע שהישוב עומד מול מצב בו המינהל משווק את המגרשים לכל המרבה במחיר, הוא אומר שבמשחק הזה הוא לא משחק, תודה רבה, סוגר את השער ואין שיווק.
שי חרמש: התוצאה שקיבלת כרגע היא שאם באזור משגב בשנה האחרונה חתמו על 9 ואם בשנת 2007 בכל הגליל חתמו 34, זה בסך הכל מעיד על כך שהישוב מצביע ברגליים.
שי חרמש: הוא אומר שאם זה מה שפסקתם, אתם יכולים להכריח אותו לא לקיים ועדת קבלה אבל אתם לא יכולים להכריח אותו לקבל.
שי חרמש: מאותו רגע אין קליטה, אין פיתוח, אין חיזוק התיישבות.
שי חרמש: אם רוצים להגיע לזה, הדרך הזאת פתוחה.
שי חרמש: אני לא אתן יד לזה.
שי חרמש: כל החוק הזה נועד לדבר אחד והוא לשמר את האפיון, את ההומוגניות ואת הייחודיות של הישובים הקטנים וזה שונה, חבר הכנסת אופיר פינס, מלקלוט בכרמיאל ובעכו.
שי חרמש: כרמיאל ועכו לא צריכות את זה כי שם יכולים להיות גם כאלה, גם כאלה וגם כאלה.
שי חרמש: בישוב של מאה משפחות, להכניס הרכבים שונים ומשונים, זה לפוצץ את המקום ולזה אנחנו לא מתכוונים.
אופיר פינס-פז: אני מודאג הרבה יותר ממה קורה היום בכרמיאל, בנצרת עלית ובעכו מאשר מהצעת החוק שלך.
אופיר פינס-פז: הרבה יותר.
חנא סוייד: הערה לגבי הנתונים.
חנא סוייד: לגבי הנתונים של השיווק, הם נתונים מטעים מאוד.
ישראל חסון: אם אני אביא לך עכשיו את הדוח?
חנא סוייד: תביא.
ישראל חסון: אז מה תגיד?
חנא סוייד: תביא אותו.
חנא סוייד: אני אגיד לך שהנתונים של שיווק קרקע בישובים הקהילתיים לא מפורסמים בכלל.
חנא סוייד: הם לא במכרזים.
חנא סוייד: יש לי הערה לחבר הכנסת חרמש.
חנא סוייד: הישובים היום אלה ישובים הומוגניים.
חנא סוייד: היום הם הומוגניים.
חנא סוייד: למה אנשים לא מגיעים לשם?
חנא סוייד: הם הומוגניים.
חנא סוייד: אתה רוצה ליצור הומוגניות.
חנא סוייד: כלומר, הבעיה שאנשים לא מגיעים לשם היא לא בגלל הומוגניות עליה אתה רוצה לדבר אלא הבעיה היא אחרת.
חנא סוייד: אין אנשים שרוצים ללכת לשם וזו הבעיה.
שי חרמש: יש אלפיים מגרשים בגליל לפני ועדות הקבלה.
חנא סוייד: היה ביקוש.
שי חרמש: לא היה ביקוש.
שי חרמש: הייתה הבנה שאת ההומוגניות אפשר לשמור.
חנא סוייד: עדיין יש הומוגניות.
חנא סוייד: אין אף משפחה ערבית אחת.
חנא סוייד: אין.
דוד רותם: רבותיי, הצעת החוק השנייה היא הצעת חוק שאני הגשתי.
דוד רותם: בניגוד לחבריי ישראל חסון ושי חרמש, אני בא לייצג את הציונות.
דוד רותם: אני לא חושב שזאת בושה.
שי חרמש: בניגוד?
שי חרמש: איפה אתה חושב שאני גר?
דוד רותם: רבותיי, זה לא יעזור לכם.
דוד רותם: אני לא מתבייש ואני אומר את הדברים בדיוק כמו שאני רוצה.
דוד רותם: אתה לא תפריע לי, חבר הכנסת מולה.
דוד רותם: לא יעזור לך.
אחמד טיבי: הוא מדבר על ציונות עם בושה וציונות בלי בושה.
אחמד טיבי: הוא אומר שהוא לא מתבייש אבל יש כאלה שמתביישים.
דוד רותם: אני מדבר על ציונות בלי בושה.
דוד רותם: רבותיי, התנועה הציונית נועדה כדי להקים התיישבות יהודית בארץ ישראל.
קריאה: כאילו עד היום זה לא קיים.
דוד רותם: כאשר אני בא ואומר שאני רוצה שישובים הקהילתיים – כן, בנגב ובגליל – אני לא מתבייש בכך.
שלמה מולה: הציונות שלי לא אומרת לעשות טרנספר.
דוד רותם: חבר הכנסת מולה, אני אומר לך משהו.
מיכאל בן-ארי: רק לגבי יהודים אתה יודע לעשות טרנספר.
דוד רותם: חבר הכנסת בן ארי, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
דוד רותם: כאשר אני מדבר, אף אחד לא מפריע לי.
דוד רותם: כאשר אני רוצה להקים ישוב יהודי, אני לא מתבייש בכך.
דוד רותם: יש לנו אזרחות שווה, לא חובות שוות אבל אזרחות שווה, אני משרת בצבא ואני רוצה שהשכנים שלי יהיו כאלה שמשרתים בצבא, אני רוצה שהשכנים שלי יהיו כאלה שכאשר אני צריך לבקש מהם להשלים מניין, הם ישלימו לי מניין, ולכן כן, אני רוצה ישוב שאורח החיים של התושבים שם מתאים לאורח החיים שלי.
דוד רותם: האם לי אין זכויות במדינה הזאת?
טלב אלסאנע: היהודים בדרום אפריקה היו נגד האפרטהייד.
דוד רותם: חבר הכנסת טיבי ביקש בנימוס רב לשאול שאלה ואני מאפשר לו.
אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אמרת שהיכן שאתה נמצא אתה רוצה להרגיש נוח, להרגיש שאם צריך מניין, אתה רוצה שיהיה בסביבה מניין.
דוד רותם: אתה אומר שאתה מוכן להצטרף למניין.
אחמד טיבי: אתה נמצא כאן יותר זמן מאשר בבית שלך אדוני היושב ראש, האם אתה מתכוון למשל שצריך להחיל את הרעיון שלך גם על הכנסת?
אחמד טיבי: למשל, לסלק מכאן אנשים שהם לא הומוגניים?
אחמד טיבי: האם צריך ועדת קבלה לכנסת כדי שכאשר אתה תרצה מניין, יהיה לך מניין של כל 120 חברי הכנסת?
דוד רותם: כפי שאדוני יודע, הציבור הוא ועדת הקבלה לבית הזה.
דוד רותם: דבר שני, כפי שאדוני יודע, אני כבר מזמן הצעתי שחבר כנסת יצטרך להצהיר אמונים למדינת ישראל כמדינה יהודית.
אופיר פינס-פז: ודמוקרטית.
אחמד טיבי: חבר הכנסת פינס, לא צריך להיסחף.
דוד רותם: כפי שאדוני יודע, אני גם חשבתי שצריך לפסול כמה מפלגות משום שהן פוגעות במדינת ישראל כמדינה יהודית.
דוד רותם: אבל בבית הזה הציבור קובע.
אחמד טיבי: אתה יכול לשנות את החוק.
אחמד טיבי: כמו שאתה יוזם חוק כאן, אתה יכול לקבוע ועדה חיצונית ציונית למי שנכנס לכנסת.
אחמד טיבי: אגב, גם פיזית וגם חברות.
אחמד טיבי: לא הציבור אלא ועדת קבלה חיצונית בשביל הומוגניות חברתית.
טלב אלסאנע: הוא רוצה להשתמש בוועדת הבחירות המרכזית כוועדת קבלה.
דוד רותם: הגשתי הצעת חוק שהייתה מחייבת אותך להצהיר אמונים למדינה הזאת ואז אתה לא היית מצהיר כי אתה לא רוצה להיות נאמן למדינה הזאת ולא היית יכול להיות חבר כנסת, ואני לא מתבייש בזה.
דוד רותם: זאת מדינה יהודית שהוקמה בעד היהודים.
דוד רותם: אדוני היקר, זאת לא מדינת אפרטהייד.
דוד רותם: אתם הרי לוחמים כל הזמן לשתי מדינות.
דוד רותם: אתם רוצים מדינה אחת שלכם ועוד מדינה וחצי שלכם.
אחמד טיבי: אדוני, לא רק שאנחנו לא נאמנים לציונות שלך, אנחנו אם נגדה.
דוד רותם: אתם גם מתנגדים למדינה היהודית.
מיכאל בן-ארי: אבל מה לעשות, אתה גר במדינה ציונית.
ניצן הורוביץ: היושב ראש, אתה יודע כמה ישובים היו מתנגדים לקבל אותך כיהודי דתי אם דבר כזה יעבור?
ניצן הורוביץ: אתה יודע איזו אפליה תהיה נגד אנשים כמוך?
ניצן הורוביץ: אתה מסתכל רק על הערבים.
ניצן הורוביץ: ישב כאן נסים זאב והוא אמר את זה.
דוד רותם: בוא אני אומר לך משהו.
דוד רותם: ליד ירושלים יש ישוב קהילתי שקיבלו לשם אנשים רק עם ועדת קבלה ונכנסו לשם מספר אנשים דתיים.
דוד רותם: כאשר הם ביקשו להקים בית כנסת, אמרו לכם לא בישובנו משוםש הישוב הזה אומר שהוא רוצה ישוב חילוני.
אופיר פינס-פז: אבל אסור לפסול אותם כדתיים.
אופיר פינס-פז: הם יכולים לבחור כדתיים לגור בישוב שלא יהיה בו בית כנסת, אבל אי אפשר לפסול אותם כי הם דתיים.
אופיר פינס-פז: זה ההבדל.
דוד רותם: אי אפשר לפסול אותם ולומר להם שאנחנו רוצים ישוב חילוני.
אופיר פינס-פז: אתה תאמר לו שהוא יגור בישוב יהודי, הוא יצטרך ללכת לבית ספר בעברית.
דוד רותם: אתם יודעים שזה שקר משום שאחרי חצי שנה באים ואומרים שרוצים גן ילדים ערבי ורוצים מסגד ובית ספר.
אופיר פינס-פז: הוא צריך לדעת שגן הילדים הוא יהודי.
דוד רותם: אתם הרי משקרים את הציבור.
אופיר פינס-פז: הוא יודע שלא יהיה שם מסגד.
אופיר פינס-פז: אתה לא תפסול אותו.
אופיר פינס-פז: קעדן רצה לגור בלי מסגד, בלי בית ספר ערבי, בלי גן ילדים ערבי.
דוד רותם: יש לי זכות להקים ישוב שגרים בו אנשים שאני רוצה לגור אתם ולא כל אחד.
אופיר פינס-פז: אתה יוצר אפרטהייד.
דוד רותם: לא, זה לא אפרטהייד.
דוד רותם: גם לי יש זכויות במדינה הזאת.
אופיר פינס-פז: זאת גזענות ואתם תחסלו את המדינה בגלל הגישות האלה.
אופיר פינס-פז: תחסלו את המדינה.
אופיר פינס-פז: דני אילון ירוץ לספר סיפורים באו"מ.
אופיר פינס-פז: שמעתי מה סיפרת בקופנהגן בביקור.
אופיר פינס-פז: היית נהדר, אבל ספר להם מה אתה אומר כאן.
דוד רותם: זה לא דומה בכלל.
אופיר פינס-פז: זה בדיוק אותו הדבר.
דוד רותם: זה הניסיון שלך להטיל את הכל לגזענות ולאפרטהייד.
דוד רותם: אין קשר בין הדברים.
דב חנין: גם המועדונים האלה נעשו כדי לשמור על ההומוגניות החברתית של לבנים, פרוטסטנטים, נוצרים.
דב חנין: לכן יהודים בחוץ ולכן שחורים בחוץ וזה מה שאתם רוצים שיהיה כאן.
דוד רותם: הצעת החוק שאני מציע מדברת על כך שכאשר קבוצת אנשים - יכולה להיות יהודית, חרדית, מוסלמית, נוצרית – היא תוכל להקים ישוב שיהיה מתאים לאורח החיים של חבריה, ולצורת החיים של חבריה.
אחמד טיבי: מוסלמים יכולים?
דוד רותם: כן, בוודאי.
אחמד טיבי: ממתי זה?
דוד רותם: זה בחוק שלי.
אחמד טיבי: זה משהו חדש?
אחמד טיבי: יש החלטה שאנחנו לא יודעים עליה?
אחמד טיבי: אף אחד לא הודיע לנו.
אחמד טיבי: מתי הקימו ישוב לערבים במדינה הזאת?
דוד רותם: לא יקימו ישוב לערבים אלא הערבים יתאגדו ויקימו לעצמם ישוב.
אחמד טיבי: איפה?
אחמד טיבי: על איזה אדמות?
אחמד טיבי: באוויר?
דוד רותם: על אדמות שהם יקבלו ממינהל מקרקעי ישראל.
דוד רותם: הבעיה היא שלא קוראים חוק ובאים לצעוק.
דוד רותם: אילו היית קורא את החוק, היית רואה שהוא מאפשר לקבוצת מוסלמים להתאחד, להקים אגודה שיתופית ולהקים ישוב קהילתי.
אחמד טיבי: מיד ייתנו להם קרקע.
דוד רותם: כן, ייתנו להם קרקע.
אחמד טיבי: יש לי הצעת חוק בת שמונה שנים, הרבה לפני שאתה נכנסת לכנסת.
ג'מאל זחאלקה: לי וללב לבייב יש את אותה זכות לבנות בית מלון.
דוד רותם: יש שני חברי כנסת שצריכים לעזוב.
דוד רותם: תנו לי לתת להם את רשות הדיבור.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, כל אחד כאן מנסה לצאת מהארון הציוני ולומר שהוא ציוני והוא לא מתבייש לומר זאת.
ציפי חוטובלי: אני רוצה ללכת עוד צעד אחד קדימה ולומר שכן, אנחנו מדינה יהודית וחלק מהיותנו מדינה יהודית צריך גם לתת תעדף של הקמת ישובים באזורים שכרגע לצערנו הרב הם לא ידועים בנוכחות היהודית המסיבית שלהם כמו בנגב וכמו בגליל.
ציפי חוטובלי: לכן בעיניי הצעת החוק הזאת, היא התחלה יפה אבל היא רק התחלה והיא עדיין מכבסת מלים.
ציפי חוטובלי: לא להתבייש לומר שאנחנו רוצים לתת תעדוף ליהודים שיגורו בגליל ובנגב כי אנחנו מדינה יהודית.
ציפי חוטובלי: כן, זה העיקרון.
טלב אלסאנע: ולהעדיף יהודים על פני ערבים ורק בגלל שהם יהודים.
ציפי חוטובלי: לכן, המקום הנכון לתקן את הדבר הזה הוא חוק יסוד: מקרקעי ישראל.
ציפי חוטובלי: יש כאן עיקרון יסוד.
ציפי חוטובלי: אתה הצעת את הצעת החוק של הבית הלאומי.
ציפי חוטובלי: העיקרון של קרקעות הוא חלק מהזהות היהודית שלנו.
ציפי חוטובלי: כן, כמו שיש לנו דגל ישראל והמנון יהודי, אנחנו לא מדינה דו לאומית ואין לו שום כוונה שתהיה כאן מדינה דו לאומית.
טלב אלסאנע: אין זכויות לאנשים שהם לא יהודים?