GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן פרסקי: היקף המידע, במיוחד אלה שהתיישנו, שהם יכולים לבוא ולמלא פיהם מים ולהגיד: אנחנו לא נותנים, ולכם אסור להתחשב.
אורן פרסקי: לא תדעו מה העבר שלי , תצטרכו לקבל אותי על אפכם ועל חמתכם.
אורן פרסקי: נגד זה אנחנו מחפשים מזור.
דוד רותם: ממילא שהתיישנו יימחקו, משום שעוד מעט ייכנסו התקנות מתשל"ח.
גבריאלה פיסמן: לא, אתה מבלבל בין התיקים הסגורים להרשעות.
גבריאלה פיסמן: תיקים סגורים הם לא יקבלו.
אורן פרסקי: תיקים סגורים אנחנו לא מחפשים בכלל.
אורן פרסקי: מבחינתנו, תיקים סגורים זו רכילות.
אורן פרסקי: אנחנו לא מעוניינים לדעת את זה.
דוד רותם: תיקים שנמצאים בחקירה ועוד לא הוגש כתב אישום, מה הם אצלכם?
אורן פרסקי: חשוב לדעת עליהם, מכיוון שאם זה זיוף ומרמה, אנחנו נמתין.
אורן פרסקי: לא נחליט נגד האדם, אבל גם לא נקבל אותו, כי ברגע שקיבלנו אותו- - -
דוד רותם: אתם לא יודעים שזה נקרא "רכילות".
אורן פרסקי: זה לא רכילות.
אורן פרסקי: יש חזקת החפות, ולכן הפסיקה מורה לנו להמתין.
אורן פרסקי: לא לקבל החלטה, ולחכות לתוצאות החקירה.
גבריאלה פיסמן: דווקא הלשכה הבהירה שהיא לא מונעת את זכויותיהם של אותם אנשים.
גבריאלה פיסמן: אני מאוד מקווה שגם רשויות אחרות וגופים אחרים שמקבלים את המידע פועלים במשנה זהירות לגבי תיקים תלויים ועומדים.
אופיר פינס-פז: השאלה, אם יש הנחיות, יכול להיות שכדאי שיהיו בתקנות.
גבריאלה פיסמן: יש לנו הצעה כזאת בהמלצות של ועדת קנאי.
אופיר פינס-פז: הנחיות איך מתמודדים עם תיק תלוי ועומד.
אופיר פינס-פז: איך מוסד אמור לטפל ולהתמודד, איך לדעת ומה לדעת.
אופיר פינס-פז: השאלה, אם זה לא צריך להיות בתקנות.
גבריאלה פיסמן: גם אותנו זה מטריד, וזה ייפתר.
גבריאלה פיסמן: עדיין צריך לעשות את זה בצורה מסודרת במסגרת תיקון החוק, אולי תיקונים נוספים במסגרת התקנות שזהו עניינן.
גבריאלה פיסמן: לעשות את זה כאן, כרגע, לגבי חלק מהגופים, זה מאוד בעייתי.
גבריאלה פיסמן: זה יוצר אנומליה.
דוד רותם: קחי לדוגמה את לשכת עורכי הדין, הם מקבלים את החומר, מסתבר להם שיש אדם שנפתחה נגדו חקירה על מרמה וזיוף לפני שלושה חודשים.
דוד רותם: הוא בא עכשיו, הוא רוצה להתמחות.
דוד רותם: הם אומרים לו: מה זה?
דוד רותם: הם פונים למשטרת ישראל, הם פונים לפרקליט המדינה ולכולם לזרז את הטיפול, אבל התיק הזה יימשך שלוש שנים.
דוד רותם: אותו אדם בינתיים, או שלא יקבלו אותו ללשכת עורכי הדין, או שלא ייתנו לו להתמחות- - -
אורן פרסקי: כן ניתן לו.
דוד רותם: תיתן לו להתמחות, אבל לא תיתן לו לגשת לבחינות הלשכה, ובינתיים הסטאז' הוא רק שנה אחת, כפי שאדוני יודע- - -
אורן פרסקי: יש מקרים שגם נתנו להיבחן, אבל עדיין לא לקבל את הרישיון.
אורן פרסקי: אנחנו מתחשבים באופי כל מקרה ומקרה.
דוד רותם: אחרי שלוש שנים, בודקים את התיק ואומרים: התיק הזה כולו רכילות.
דוד רותם: בינתיים שלוש שנים אני תלוי ועומד.
אופיר פינס-פז: גם הנקודה הזאת מטרידה, אבל אותי מטרידה נקודה אחרת, שאדם, שהוא המוסד, מקבל סטטוס שהוא לא אומר כלום.
אופיר פינס-פז: יכול להיות שזו חקירה שרק עכשיו התחילה, ובסוף תיגמר בלא כלום, יכול להיות שזו חקירה שיש בה כבר כתב אישום, יכול להיות שזו חקירה שיש בה הרשעה.
אופיר פינס-פז: איך המוסד בסוף אמור לברר מה קורה עם האדם שעומד מולו?
אופיר פינס-פז: איך זה קורה?
גבריאלה פיסמן: מאחר שאנחנו מדברים על זכויות העסקה ומתן רישיון, לאותם גופים יש אפשרות לזמן את אותו אדם אליהם ולשמוע אותו.
אופיר פינס-פז: מה הוא יגיד להם?
דוד רותם: הוא יגיד להם: לא היה ולא נברא, הכול שטויות.
אופיר פינס-פז: הוא יגיד להם: חברים, אני לא יודע שום דבר מעבר למה שכתוב.
אורן פרסקי: לא, הם אומרים הרבה מאוד.
אורן פרסקי: לפעמים הם משכנעים אותנו שאין ממש בכל העניין.
אופיר פינס-פז: יכול להיות שאתם משתכנעים לחינם, כי אתם לא יודעים את המצב העובדתי.
אופיר פינס-פז: יכול להיות שיש אדם שהוא עבריין מועד ומתוחכם, שהוא ישכנע אותך שכדור הארץ שטוח, ואתה תשתכנע.
אורן פרסקי: אם אני אטעה, אני אטעה, אני גם כפוף לביקורת שיפוטית.
אורן פרסקי: בכל יום יש עתירות מינהליות בעניין הזה.
אופיר פינס-פז: השאלה, אם אין פרוצדורה יותר מסודרת פורמלית, שהיא פחות תלויה באינפורמציה שלו.
אורן פרסקי: ככל שהחקירות יסתיימו יותר מהר, החקירה תהיה יותר מתוקנת.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, מוסד שנמצא בתוספת הראשונה, רוצה לראיין, קיבל את הטופס שיש נגדו חקירה תלויה ועומדת.
אופיר פינס-פז: הוא רוצה להעמיק ולהבין מה המשמעות של מה שאמרו לו.
אופיר פינס-פז: הוא לא רוצה לשמוע את זה רק מהאדם עצמו, הוא רוצה להצליב אינפורמציה מול האדם.
אופיר פינס-פז: קודם כול הוא רוצה לקבל דברים יותר פורמליים מהגורמים של אכיפת החוק בישראל.
אופיר פינס-פז: יש לו דרך לעשות את זה?
גבריאלה פיסמן: ודאי.
אופיר פינס-פז: איך הוא עושה את זה?
אורן פרסקי: זה קשה מאוד.
אופיר פינס-פז: אז אני רוצה את זה בתקנות.
אופיר פינס-פז: חברים, זה צריך להיות בתקנות של השר כדי שלא יהיה קשה, ושזו תהיה דרך המלך.
גבריאלה פיסמן: יש הנחיות של פרקליט המדינה שמדברות על מסירת חומר חקירה לצד ג', יש שם אמות מידה לקבלת חומר חקירה על ידי צד- - -
דוד רותם: יש הנחיות יועץ משפטי גם לפני הגשת כתב אישום?
גבריאלה פיסמן: אחרי הגשת כתב אישום.
דוד רותם: אני לא מדבר על הגשת כתב אישום.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציע לך- - -
דוד רותם: אופיר פינס, אני רוצה שתגיב.
דוד רותם: אפשר לקבל את החומר רק אחרי שהוגש כתב אישום.
זהבה לייב: אפשר לברר מה הסטטוס של התיק.
גבריאלה פיסמן: אפשר לברר מה הסטטוס של התיק עם המשטרה.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אי אפשר לאשר את זה בלי שלגורם שמזמין את המידע תהיה יכולת פורמלית לקבל מידע המשך, כדי לדעת באופן יותר מדויק מה הסטטוס.
אופיר פינס-פז: צריך לעשות את זה אך ורק דרך תקנות השר, התקנות האלה.
אופיר פינס-פז: זו דעתי.
אופיר פינס-פז: אני חושב שאתם צריכים לחשוב על זה, וצריך לראות אם אפשר לנסח משהו בהמשך, שיאפשר לגורם המזמין לקבל מידע יותר מדויק לגבי הסטטוס של תיק תלוי ועומד.
אופיר פינס-פז: אם אתם מוכנים, אפשר לבדוק.
דוד רותם: הבעיה שלי הרבה יותר חמורה.
אופיר פינס-פז: אני מדבר על הבעיה שאני העליתי.
דוד רותם: הבעיה שהעלית נכונה, אבל אני מסתכל גם על הצד השני.
דוד רותם: אתה נותן לגורם אפשרות לפנות, לא יודע למי, ולקבל את הסטטוס של התיק.
דוד רותם: אבל אני, הפועל או אני, האיש שמסרו את המידע עליו, לי אין דרך לקבל את המידע הזה, אני לא יכול להגיב עליו.
דוד רותם: אני לא יכול לפנות אליהם ולקבל את הסטטוס של התיק.
זהבה לייב: באפשרות הגוף הזכאי לפנות לאותו גורם חקירה, הרי זה לא גורם ארצי, ולשאול מה הסטטוס של התיק.
זהבה לייב: הוא יכול לקבל מידע כמו הוגש כתב אישום.
זהבה לייב: אם הוא זכאי לקבל את המידע על המב"דים- - -
דוד רותם: הוגש כתב אישום, זה דבר אחד, ומב"דים, זה דבר שני.
גבריאלה פיסמן: אתה לא יודע את זה, זו הבעיה.
דוד רותם: הוא מדבר על הסטטוס של המב"ד, הוא רוצה לדעת מה יש בתיק הזה.
אופיר פינס-פז: לא, מה כותרת החקירה, למשל, מרמה.
גבריאלה פיסמן: זה ידוע.
אופיר פינס-פז: מתי נפתח התיק.
גבריאלה פיסמן: גם את זה אתה יודע.
אופיר פינס-פז: האם זה תיק שיש בו כתב אישום, יש בו הרשעה.
גבריאלה פיסמן: זה תברר מול המשטרה.
אופיר פינס-פז: את זה אפשר להכניס לתקנות?
אופיר פינס-פז: זו השאלה, כי אני רוצה את דרך המלך.
דוד רותם: נגיד שאפשר.
דוד רותם: יגידו לך: אדוני, אין כתב אישום.
דוד רותם: מה אתה עושה עכשיו?
גבריאלה פיסמן: אתה צריך לתת לזה משקל נמוך.
אורן פרסקי: מקבלים יותר מידע מזה.
אופיר פינס-פז: אם אני מסתכל, ועברו שלושה חודשים, כפי שאומר יושב-ראש הוועדה, ועדיין אין כתב אישום, אני אומר: רגע, יכול להיות שיהיה כתב אישום.
אופיר פינס-פז: אם אני רואה שחמש שנים אין כתב אישום, אני מבין שזה נתקע.
גבריאלה פיסמן: ועדת קנאי דיברה על תקופה הרבה יותר קצרה.
זהבה לייב: הזכרתי קודם שהמגמה היא שבמערכת החדשה הנתון הזה אודות הגשת כתב אישום יופיע בפרטי המב"ד.
אופיר פינס-פז: אבל עוד אין לך את זה.
דוד רותם: זה יהיה ב-2011.
רות קנאי: זה לא יהיה ב-2011.
זהבה לייב: אם גוף פונה למשטרה ושואל: האם יש כתב אישום, הוא יקבל- - -
אופיר פינס-פז: אני מבקש שהדבר הזה ייעשה ברשות ובסמכות בתקנות שר המשפטים.
רות קנאי: זה יהיה לגבי תיקי המשטרה ב-2011.
גבריאלה פיסמן: בכל מקרה ב-2011, לגבי 90% מהתיקים, זה יהיה קיים.
דוד רותם: ולכן אני מבקש לדעת בשנת 2008 וב-2009 כמה תיקי משטרה נפתחו, ובכמה מהם הוגש כתב אישום.
זהבה לייב: אני יכולה לברר את זה.
דוד רותם: תבררי לי את זה.
זהבה לייב: 2008 ו-2009?
דוד רותם: 2007, 2008 ו-2009.
דוד רותם: זה אחוז די דומיה.
דוד רותם: ישבו פה בוועדה ודיברו על זה, יש אחוזים נמוכים.
דוד רותם: תמיד המשטרה אומרת שזה אחוזים נמוכים.
גבריאלה פיסמן: בוודאי שצריכה להיות הנחיה כללית.
דוד רותם: אם זה אחוזים נמוכים, פירושו של דבר שאין סיבה לתת את זה לאף אחד, כי בסוף לא יוגש שם כתב אישום, אז למה שאני אתן את זה?
דוד רותם: זו סתם רכילות.
גבריאלה פיסמן: אני מסכימה שהנתון המספרי הוא רלוונטי.
זהבה לייב: צריך להביא בחשבון שיש חקירות שהן מתמשכות, כמו בעבירות מורכבות של זיוף וכן הלאה, ויש בעיות של עומס וחוסר כוח-אדם במשטרה.
זהבה לייב: צריך להביא בחשבון את כל המכלול הזה.
דוד רותם: סליחה, כוח-אדם במשטרה וחקירות מסובכות אנחנו מכירים.
דוד רותם: אבל את מבינה שבגלל בעיית כוח-אדם במשטרה אני לא מוכן שאת כל הרכילות עלי ימסרו לחצי עולם.
דוד רותם: זו בדיוק הנקודה.
דוד רותם: אני מסכים שיש בעיה עם המשטרה, לכן אני רוצה למנוע את המב"דים, לפחות שיהיה מצב שפרקליט ראה את התיק, החליט להגיש כתב אישום, מאותו רגע תמסרו אותו, לפני כן הוא לא קיים.
זהבה לייב: צריך לחשוב על פרק זמן סביר שחקירה לוקחת, בהתחשב בכל מה שיש.
דוד רותם: מהו פרק זמן סביר שחקירה צריכה להימשך?
זהבה לייב: זה משתנה מחקירה לחקירה, זה משתנה לפי אופי העבירות.
דוד רותם: בערך כמה זמן זה צריך לקחת?
זהבה לייב: אני בהחלט לא יכולה להשיב תשובה כוללת.
זהבה לייב: יש חקירות פשוטות, יש חקירות של הונאה ושל זיופים שנמשכות- - -
דוד רותם: אם החקירה נמשכת שלוש שנים, עד שהיא לא נגמרה, אין נגדי כלום.
דוד רותם: מה אתם רוצים ממני, אני רוצה לעבוד בשב"ס, למה אתם צריכים לדווח שיש תיק, שאולי בעוד שלוש שנים יחליטו שהוא קיים או שהוא לא קיים.
גבריאלה פיסמן: הדיון הזה צריך להתקיים בהקשר של תיקון החוק, כי אנחנו לא יכולים לקיים אותו פה.
גבריאלה פיסמן: זה להפלות בין הגופים.
דוד רותם: אז יכול להיות שאני לא אאשר את התקנות עד שלא יהיה תיקון בחוק מסיבה אחת פשוטה, אני צריך להיות שלם עם עצמי, ולא מעניין אותי איפה אני מקיים את הדיון.
דוד רותם: את רוצה לקיים את הדיון בחוק, קיימי אותו בחוק.
דוד רותם: אני צריך להיות שלם עם עצמי, ולילות לא ישנתי מהשבוע שעבר בגלל העניין הזה.
גבריאלה פיסמן: נכון להיום כל הגופים שמנויים בתוספת הראשונה, ומעל 180 גופים שמקבלים מידע מכוח סעיף 6 לתוספת הראשונה, מקבלים גם מידע על מב"דים.
גבריאלה פיסמן: זה המצב היום.
גבריאלה פיסמן: הוא מצב בעייתי מהרבה בחינות.
גבריאלה פיסמן: גם כרגע אנחנו לא יודעים איך אותם גופים מפעילים את שיקול הדעת.
גבריאלה פיסמן: המצב הזה ראוי לתיקון, וזה צריך להיות בתיקון החוק.
גבריאלה פיסמן: זה שאדוני לא יאשר עכשיו את התקנות, הוא לא משנה את המצב העובדתי.
דוד רותם: לפחות אני לא מוסיף עוד גופים.
גבריאלה פיסמן: הגופים האלה שביקשו להיות מוספים פה, במסגרת התיקון, חלקם גופי חקירה, חלקם שהמידע הנדרש להם לצורך מילוי תפקידם באופן שוטף.
דוד רותם: השאלה, אם הם קיבלו עד היום או לא קיבלו עד היום.
דוד רותם: אם הם מקבלים עד היום, אני לא גורם שום נזק.
גבריאלה פיסמן: חלקם קיבל מכוח סעיף 6 וחלקם לא קיבל כלל.
דוד רותם: מי שמקבל מכוח סעיף 6, אין לו בעיה, הוא ימשיך לקבל מכוח סעיף 6.
דוד רותם: אם אני מסכים, בסופו של דבר, אין לי שום בעיה גם לתת החולצה שלי.
גבריאלה פיסמן: חלק גדול מהגופים לא קיבל כלל.
דוד רותם: רבותי, אני נותן לכם עכשיו מידע, והשאלה, איזה מידע אני רוצה לתת להם.
דוד רותם: זה בדיוק העניין, זה לא שאני מרע מצבו של מישהו.
גבריאלה פיסמן: אתה בוודאי מרע.
דוד רותם: את מצבו של מי אני מרע?
אברהם מיכאלי: השאלה, לכמה זמן אלה לא יקבלו?
אברהם מיכאלי: כמה זמן ייקח תיקון חקיקה?
זהבה לייב: הם כבר מחכים הרבה זמן.
דוד רותם: אני לא מתרגש מזה שהם מחכים הרבה זמן.
דורית ואג: לפני שנה רצינו לדון, ביקשו מאתנו להמתין, אתם.
דורית ואג: אני מזכירה לכם.
גבריאלה פיסמן: כי הוקמה ועדה, והתקנות האלה נדחו מטעמים שאי אפשר להאשים אף אחד.
גבריאלה פיסמן: היתה ועדה ציבורית.
דוד רותם: אני מוכן לקבל על עצמי את כל האחריות.
דוד רותם: החיפזון הוא מן השטן, ואני לא מחליט על דברים בגלל העובדה שעבר זמן.
דוד רותם: אני צריך להיות שלם עם עצמי.
גבריאלה פיסמן: אין כאן חיפזון, יש פה גופים שהציגו את הרציונל, יש פה צוותים שעובדים במסגרת שירות בתי הסוהר, הצוותים של אלימות במשפחה, יש פה המפקח על אומנה, שמאשר משפחות אומנה.
גבריאלה פיסמן: אנחנו עלולים לסכן ציבור גדול של ילדים, ואנחנו עלולים לפגוע בחקירות שמתנהלות על ידי אותם גופים.
גבריאלה פיסמן: יש פה שורה ארוכה של גורמים שהמידע צריך להתקבל על ידם, והוועדה, באיזון הזה לא צריכה לפגוע.
דוד רותם: מתי אני יכול לקבל את הנתונים שלכם?
זהבה לייב: אני אפנה, ואבקש אותם.
זהבה לייב: אני מקווה כמה שיותר מהר.
דוד רותם: זמן?
זהבה לייב: אני לא יכולה להתחייב, אלה לא נתונים שיש אצלי.
זהבה לייב: אני אפנה לגורמים המקצועיים.
דוד רותם: יש במשטרת ישראל.
זהבה לייב: אני אפנה ואעדכן את אלעזר שטרן.
אברהם מיכאלי: יש פה נציג של המשרד לביטחון פנים.
אברהם מיכאלי: מה הבעיה לשלוף מהמחשב?
דוד רותם: הוא לא יודע בעל פה.
אברהם מיכאלי: לגבי התחייבות.
אברהם מיכאלי: מה הבעיה לשלוף את זה מהמחשב.
זהבה לייב: היות ואני לא עושה את זה, אני לא יכולה להתחייב.
אברהם מיכאלי: קיבלנו בעבר דברים כאלה.
אברהם מיכאלי: היה פה היועץ המשפטי שלהם, ראיתי אותו קודם.
דוד רותם: רבותי, נקיים על זה דיון אחרון וסופי, שבו נסגור את העניין הזה, מיד אחרי שנקבל את הנתונים.
דוד רותם: גבי פיסמן, את רוצה להציג את בנק ישראל?
גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על פרט (ל).
גבריאלה פיסמן: בנק ישראל העביר לנו רשימה של גופים שלדעתו צריכים לקבל את המידע.
גבריאלה פיסמן: הצענו בכל זאת נוסח שלדעתנו יותר פונקציונלי, גם יותר אסתטי וגם מאפשר לבנק ישראל להתנהל גם אם ישונו השמות של אותם גורמים ספציפיים בבנק שאחראים על ענייני רישוי.
גבריאלה פיסמן: הנוסח שהצענו מדבר על נגיד בנק ישראל, או המפקח על הבנקים, עובד בנק ישראל שהוסמך על ידי הנגיד לעניין רישוי וחברי ועדת הרישיונות לעניין רישוי מינוי והיתר.
דוד רותם: נראה לי הניסוח הזה.
גבריאלה פיסמן: הנוסח דומה גם לגבי הממונה על שוק ההון.
דוד רותם: אנחנו נדון היום בהצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 63) (חזקת מסירה לעניין נהיגה בזמן פסילה), התש"ע-2009, של חבר הכנסת אופיר פינס.
דוד רותם: נגמור את זה לצורך הקריאה השנייה והשלישית.
דוד רותם: איפה אנחנו נמצאים?
סיגל קוגוט: הגענו לנוסח מוסכם שהוועדה אישרה לקריאה הראשונה, ושאלנו את כל הגורמים, כי בעבר חשבו שאולי יהיו פה הרחבות לעניין נקודות ולעניין נושאים אחרים, אבל כולם אמרו שהדבר דורש עבודה נוספת, לכן אנחנו עומדים בדיוק במצב של הנוסח הכחול.
סיגל קוגוט: כרגע איש לא מבקש להרחיב את הנוסח על עניינים נוספים, ואין מחלוקות על הנוסח.
דוד רותם: אם כך נקרא את הצעת החוק ונצביע עליה.
סיגל קוגוט: חזקת מסירה לעניין נהיגה בזמן פסילה לעניין עבירה של נהיגה בזמן פסילה מקבל או מהחזיק רישיון נהיגה בלבד, לפי סעיף 67 לפקודת התעבורה‏, נשלחה הודעה על גזר דין שבו הוטלה הפסילה"- - -
דוד רותם: כתוב "מהחזיק" או "מלהחזיק"?
סיגל קוגוט: בגלל שזה הנוסח שכתוב בסעיף, חזרנו עליו.
דוד רותם: מה זו המלה "מהחזיק"?
דוד רותם: אני חושב שאין מלה כזאת בשפה העברית, כדאי שתבדקו את זה.
דוד רותם: לדעתי "מלהחזיק" צריך להיות.
סיגל קוגוט: זה הנוסח בסעיף 67.
יפעת רווה: מה שהנסחית שלכם תחליט, אנחנו נקבל.
סיגל קוגוט: לקחנו את הרישה, גם אם היום זה ארכאי.
יפעת רווה: לא נגיש הסתייגות.
דוד רותם: אם אני אכתוב "מלהחזיק" תבקשו להגיש הסתייגות.
יפעת רווה: זה בדיוק מה שאמרתי, שאם תכתבו "מלהחזיק", לא נגיש הסתייגות.
דוד רותם: בעקבות נאומו של שר המשפטים אתמול, שצריך להחזיר את המשפט העברי, עטרה ליושנה, אז "מהחזיק" אני מניח שזה כתוב באיזה מקום במשפט העברי, אז נחזור אחורה.
סיגל קוגוט: "עניין עבירה של נהיגה בזמן פסילה מקבל או מהחזיק רישיון נהיגה בלבד, לפי סעיף 67 לפקודת התעבורה‏, נשלחה הודעה על גזר דין שבו הוטלה הפסילה או הודעה על ההחלטה בדבר הפסילה עד תום ההליכים בדואר רשום, רואים אותה כאילו הומצאה כדין, וכאילו הודע לנמען על הפסילה לפי סעיף 67 האמור גם בלא חתימה על אישור מסירה כאמור בסעיף 237" - שזה סעיף ההמצאות - "אף אם לא התקיימו הוראות סעיף 237(ג)" - שמחייב את בית משפט לתת את דעתו על זה - "זולת אם הוכיח הנאשם כי לא קיבל את ההודעה מסיבות שאינן תלויות בו ולא עקב הימנעותו מלקבלה, ואם התקיימו כל אלה: חלפו 15 ימים מיום משלוח ההודעה; הנאשם הוזמן לדיון בבית משפט לפי סעיף 237 או בעל-פה לפי סעיף 97;" - שזה בעל פה בבית משפט - "ההזמנה לדיון כאמור בפסקה (2) כללה אזהרה, בכתב או בעל-פה, לפי העניין, שבמועד הדיון עשויה להתקבל החלטה בדבר פסילה, וכן הודעה בדבר תחולת החזקה לפי סעיף זה אם הנאשם לא יתייצב לדיון; הדיון בעניין כאמור בפסקה (2) הסתיים באותו מועד, או שמועד הדיון נדחה לבקשת הנאשם;--
יפעת רווה: "שונה לבקשת הנאשם" זה צריך להיות.
סיגל קוגוט: את צודקת.
סיגל קוגוט: --בטופס אישור המסירה של דבר הדואר שהוחזר מולאו פרטי מוסר ההודעה, המען והמועד שבהם היא נמסרה והטעם לאי-ביצוע המסירה.
דוד רותם: פה צריך לתקן: "המועד שבהם היא נמסרה, או במקרה שלא נמסרה, הטעם יהיה המסירה.
דוד רותם: " שלום לך, חבר הכנסת פינס.
דוד רותם: פה בסעיף 5 יש סתירה.
דוד רותם: חסר פה משהו.
דוד רותם: "מולאו פרטי מוסר ההודעה, המען והמועד שבהם היא נמסרה- - -", הרי אנחנו מדברים על מצב שהיא לא נמסרה.
יפעת רווה: "והטעם לאי-ביצוע המסירה" לפי העניין.
דוד רותם: צריך להיות פה עוד משהו, כי אחרת זה לא מובן.
דוד רותם: או הטעם לאי ביצוע המסירה.
דוד רותם: סגן ניצב שני, אתם צריכים לדאוג.
דוד רותם: מה שכתוב בסעיף קטן (3) "אזהרה, בכתב או בעל פה, לפי העניין" - אני לא יודע איך אפשר לעשות הזמנה לדיון בכתב או בעל פה - אתם צריכים לדאוג לדבר הזה.
יפעת רווה: אפשר, בעל פה זה בדיון.
דוד רותם: אתם מבינים, רבותי, שצריך יהיה לגרום לכך ששופטי תעבורה, כשהם דוחים דיון לבקשת נאשם, יכתבו בפרוטוקול שנאשם הוזהר.
דוד רותם: אם תשכחו אחר כך כל העסק הזה לא יהיה קיים.
דן שני: זה ידוע לנו, גם על הטפסים של הדוחות, וגם נסב את תשומת לב כבוד בתי המשפט לכתוב פסקה- - -
דוד רותם: אל תסבו את כבוד בתי המשפט, תסבו את תשומת הלב של השופטים לעניין.
דן שני: זו הכוונה.
דוד רותם: הנהלת בתי המשפט, יש פה מישהו?
דוד רותם: נא לשים לב שבהזמנות זה צריך להיכנס, כי אחרת אנחנו מחוקקים חוק שיהיה חבל.
חוה ראובני: אולי זה מכוסה להנחת דעתכם, אבל לא כתוב פה לאיזו כתובת מבוצעת המסירה של ההודעה על הפסילה.
חוה ראובני: עניין הכתובות הוא עניין קרדינלי בתהליך הזה.
חוה ראובני: יש הכתובת שבדוח או בהזמנה לדין, אולי צריך לחדד לאיזו כתובת המסירה.
אופיר פינס-פז: לכל הכתובות, לפי דעתי.
דוד רותם: את מחזירה אותי לדיון שניהלנו לפני שבוע בשאלת הכתובת, ואם אדם צריך להודיע או לא צריך להודיע על שינוי כתובת.
דוד רותם: יש לאדם כתובת שרשומה במשרד הפנים, זו הכתובת הפורמלית שלו, ולכתובת הזאת זה נשלח.
סיגל קוגוט: הסעיף מפנה ל-237, וסעיף 237 אומר:
סיגל קוגוט: משלוח מכתב רשום לפי מענו של אדם, התאגיד או חבר בני האדם.
סיגל קוגוט: אני לא מתקנת בסעיף הזה, כי יש הסעיף המרכזי איך מזמינים אנשים לדיון.
חוה ראובני: השאלה, אם לא צריך להגיד: לכתובת כאמור בסעיף 237.
סיגל קוגוט: לא, כי את אומרת שההזמנה תהיה לפי סעיף 237.
אופיר פינס-פז: היא מעלה נקודה חשובה.
אופיר פינס-פז: זה כאילו טכני, אבל זה מהותי.
אופיר פינס-פז: במשרד הפנים לא פעם רשומה יותר מכתובת אחת, שתדע אדוני.
דוד רותם: יש יותר מכתובת אחת?
חוה ראובני: על פי חוק אפשר שיהיו שתי כתובות: מען מגורים ומען למשלוח דואר.
חנן אהרון: עם זה יש לנו בעיה.
דוד רותם: אין לכם בעיה, צריך לשלוח לשתי הכתובות.
חוה ראובני: לא, למען למשלוח דואר.
אופיר פינס-פז: אם לא תכתוב את זה במפורש, אדוני היושב-ראש, הם לא ישלחו לשתי הכתובות, חד-משמעית.
חנן אהרון: אפשר להסתפק במען למשלוח דואר.
דוד רותם: השאלה היא אחרת, אופיר פינס.
דוד רותם: אם אדם נותן כתובת למשלוח דואר ואדם נותן כתובת מגורים, אני לא אכתוב את זה.
דוד רותם: אם שליח בית משפט הולך אליו, הוא הולך לכתובת המגורים.
אופיר פינס-פז: אני אומר לכם: שתי הכתובות, משום שמדובר במסירה ביד.
אופיר פינס-פז: הכתובת למשלוח דואר יכולה להיות תיבת דואר, ששם אין סיכוי שתהיה מסירה ידנית.
אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אם אנחנו רוצים לעשות את מרב המאמצים כדי להבטיח שהתוצאה תהיה התוצאה שאנחנו רוצים, אם יש שתי כתובות תשלחו לשתי הכתובות.
אופיר פינס-פז: במקום 16 שקלים, זה יעלה 32 שקלים.
דוד רותם: אני רוצה לרשום את זה בסעיף 239ב.
סיגל קוגוט: לא בסעיף 239.
דוד רותם: מה זה "מענו", זו השאלה.
דוד רותם: אני רוצה לרשום את זה, רבותי, בסעיף 239ב: " הודעה על גזר דין שבו הוטלה הפסילה או הודעה על ההחלטה בדבר הפסילה עד תום ההליכים בדואר רשום" לכתובותיו הרשומות במרשם האוכלוסין.
סיגל קוגוט: אם כבר, צריך בסעיף 237, כי זה איך מזמינים אנשים לדיון.
דוד רותם: לא, אני מדבר על המקרה הספציפי הזה, כי פה אני יוצר חזקת מסירה מיוחדת.
דוד רותם: באופן קבוע, שישברו את הראש, הם רוצים, שיתקנו.
דוד רותם: אני מדבר על המקרה הספציפי הזה, אני לא מתעסק בכלל בכל המסירות.
אופיר פינס-פז: את מדברת על החזקה.
אופיר פינס-פז: את עושה דבר שהוא מעבר למה שאת עושה בחוקים אחרים.
דוד רותם: אני עושה פה חזקה מיוחדת.
דוד רותם: חבר הכנסת פינס צודק - לכתובותיו הרשומות במרשם האוכלוסין.
דוד רותם: אם יש לו שתי כתובות, שישלחו לשתי הכתובות.
דן שני: לא יודעים מראש מתי לא תהיה מסירה, ואז יצטרכו את כל גזרי הדין לשלוח פעמיים.
דוד רותם: דני שני, זה יכול להיות, אבל כדאי לך.
דוד רותם: עדיף שהחזקה הזאת תחול עליו, אז שלחת שני דברי דואר לשתי הכתובות בדואר רשום.
אופיר פינס-פז: האדם היחיד שמבסוט פה זה האיש של רשות הדואר, הוא היחיד שמחייך.
הרצל בר-מג: אנחנו בעד ארבע כתובות.
הרצל בר-מג: ..
דוד רותם: אנחנו הופכים את זה במקום מסירה אישית.
דן שני: מי שמממן את זה, זה לא המשטרה, במקרה הזה, זו הנהלת בתי המשפט.
מלכה צדקה: אני בטוחה שלא להרבה אנשים יש שתי כתובות.
מלכה צדקה: אם אנחנו מעבירים את נטל ההוכחה על הנאשם, שיבוא ויוכיח למה יש לו כתובת כזאת, והוא לא קיבל בכתובת הזאת.
מלכה צדקה: זה קצת בעיה מבחינתי.
דוד רותם: לאיזו כתובת תשלחי את זה?
מלכה צדקה: אני שולחת לכתובת בכתב האישום.
אופיר פינס-פז: לא טוב, יש לו כתובת למשלוח דואר.
אופיר פינס-פז: תשובה לא טובה.
מלכה צדקה: זה מה שיש לי.
דוד רותם: כתובת כתב האישום זו הכתובת שרשומה בתעודת הזהות או ברישיון הנהיגה.
חוה ראובני: אולי הדפיסו את רישיון הנהיגה שש שנים קודם.
אופיר פינס-פז: ככל שאת מעמיקה בדיון, את מוכיחה לנו כמה נכון לעשות את התיקון הזה.
מלכה צדקה: בית המשפט מקבל את כתבי האישום מהתביעה כפי שהם.
מלכה צדקה: כמו שאתם יודעים מחוק סדר הדין הפלילי, למזכירות בית המשפט אין שום אפשרות לשנות שום דבר על כתב האישום, הכול מצריך חתימת תובע, ולכן אין לי שום דרך לשנות שום דבר.
אופיר פינס-פז: את לא צריכה לשנות.
אופיר פינס-פז: מישהו ביקש שתשני?
מלכה צדקה: אם אני שולחת את גזר הדין, אני שולחת לפי הכתובת שמציגים לי.
מלכה צדקה: אני לא רשות חוקרת, אני הנהלת בתי המשפט.
סיגל קוגוט: כתוב היום בסעיף 237 איך מזמינים, וכתוב שזה למענו של האדם.
דוד רותם: שאלה לי אלייך.
דוד רותם: נהגתי במהירות מופרזת, עצרו אותי, ביקשו את התעודות שלי, נתתי את התעודות, רשמו כתובת, קבעו לי דיון בעוד שמונה חודשים.
דוד רותם: בינתיים עברתי דירה, שיניתי את הכתובת גם ברישיון הנהיגה, גם בתעודת הזהות גם בביטוח הלאומי.
דוד רותם: לא התייצבתי לדיון, לאן את שולחת לי את גזר הדין?
מלכה צדקה: אין לי דרך אחרת מעבר למה שיש לי בכתב האישום.
סיגל קוגוט: אם התנהל המשפט שבע שנים?
דוד רותם: אם התנהל חמש שנים משפט?
מלכה צדקה: התובע מבקש אולי לאתר את הכתובת וממציא כתובת חדשה.
דוד רותם: יפעת רווה, את מבינה למה לא הסכמתי לתקן בשבוע שעבר את התקנה שאמרה: תודיע לבית המשפט, עם הכתובת?
דוד רותם: עכשיו את מבינה למה?
יפעת רווה: אני הולכת ומבינה.
חנן אהרון: הם צריכים לקבל ממרשם האוכלוסין.
דוד רותם: דני שני, הבנת, פסקי דין לא יגיעו לעולם.
דוד רותם: חבר'ה, חבל על הזמן.
אופיר פינס-פז: הבעיה היא ששר המשפטים מתעסק עכשיו בהחזרת דיני התורה.
אופיר פינס-פז: שמעת את שר המשפטים הבוקר?
דוד רותם: אני כבר דיברתי על זה בבוקר.
אופיר פינס-פז: במקום להבין שהמערכת לא עובדת, הוא מתעסק ב- - -
דוד רותם: כתוב פה "עניין עבירה של נהיגה בזמן פסילה מקבל או מהחזיק".
דוד רותם: שאלתי אותם מה זה "מהחזיק".
דוד רותם: בחוק שלך, בסעיף 239.
אופיר פינס-פז: אפשר לשנות, זה לא בכתב אישום...
דוד רותם: אמרתי שזה מלהחזיק, אמרו לי שבזמן המשנה כך אמרו.
אופיר פינס-פז: רוחו של יעקב נאמן שורה עלינו.
הרצל בר-מג: השאלה היותר חשובה, האם האדם הסביר בכלל יבין מה כתוב פה "מקבל או מהחזיק".
הרצל בר-מג: אני בטוח שחלק מאלה שמסביב לשולחן ואני ביניהם לא הבנתי.
דוד רותם: סליחה, אם אתה חושב שהאדם הסביר, האדם המתקדם והאדם החושב נמצא באיזה מקום הולך על הקרקע, אתה טועה, הוא נמצא רק בבניין אחד במדינת ישראל - שם נמצא האדם הסביר.
דוד רותם: הוא יבין את זה.
אופיר פינס-פז: רק בבית המשפט העליון?
הרצל בר-מג: שים לב שבאותה פסקה כתוב בהמשך "הימנעותו מלקבלה", כשלמעלה כתוב "מקבל" ולמטה "מלקבל".
הרצל בר-מג: תחליטו.
דוד רותם: לא, "לעניין עבירה של נהיגה בזמן פסילה מקבל או מהחזיק רישיון נהיגה".
הרצל בר-מג: תמשיך לקרוא בסוף הפיסקה.
אופיר פינס-פז: זו הנסחית של הכנסת?
יפעת רווה: הצהרתי שהנסחית תחליט, ולא נגיש הסתייגות.
אופיר פינס-פז: לא צריך לשאוף את דיני התורה, דיני התורה כבר כאן.
דוד רותם: יכול להיות שנהגתי בלי רישיון נהיגה לפני שקיבלתי רישיון נהיגה, ואז פוסלים אותי מלקבל.
דוד רותם: אם כבר יש לי רישיון פוסלים אותו מהחזיק.
דוד רותם: למטה מדובר על לקבל את ההודעה ולמעלה מדובר ברישיון הנהיגה.
הרצל בר-מג: עדיין כתוב למעלה "מקבל" ולא "מלקבל".
יפעת רווה: תעשו האחדה של הניסוחים.
אופיר פינס-פז: אתה צודק והיא צודקת.
דוד רותם: וגם אתה צודק, והכול בסדר גמור.
דוד רותם: אם אנחנו לא מוסיפים אחרי "בדואר רשום" את המלים "לכתובותיו הרשומות במרשם האוכלוסין", המשמעות היא שהחוק הזה לא יבוצע לעולם.
דוד רותם: מצד שני, אני מבין את מה שאתם אומרים.
דוד רותם: אופיר פינס, אם לא נכניס "לכתובותיו הידועות", אתה מאפשר לנאשם לבוא אחר כך ולומר: רבותי, הודעתי למשרד הפנים על שינוי כתובת, הם מודים שהם שלחו את זה.
אופיר פינס-פז: אם יהיה לו עורך-דין טוב, זה מה שהוא יטען.
יפעת רווה: אם לא נשנה, הוא פיזית לא יקבל את זה.
דן שני: זו חזקה ניתנת לסתירה.
דוד רותם: הוא הוכיח שהוא לא קיבל את זה.
דוד רותם: זאת אומרת, אני לא פוגע בזכויות הנאשם.
דן שני: אנחנו מעדיפים שזה יהיה כך.
אופיר פינס-פז: מה?
סיגל קוגוט: לא להוסיף כלום.
דוד רותם: הם אומרים שזה כתוב, שלא צריך.
דוד רותם: הרסת את החוק שלך.
דוד רותם: אופיר פינס, מה שיקרה של-90% מהאנשים יש כתובת אחת- - -
אופיר פינס-פז: בערך 85%-80%.
דוד רותם: מתוך ה-15% שיש להם שתי כתובות, רק 5% עברייני תנועה--
אופיר פינס-פז: אני מקווה שפחות.
דוד רותם: --ורק 0.5% מהם, החוק הזה יחול עליהם.
דוד רותם: על ה-0.5% הזה, אם מתוכם יש אחד שלא יקבל, כי הוא יטען שזו לא הכתובת שלו- - -
אופיר פינס-פז: איך הם שכנעו אותך, אני לא מצליח להבין.
דוד רותם: הם שכנעו אותי מסיבה אחת פשוטה, משום שהם לא יודעים את הכתובות.
דוד רותם: מה שיקרה, שתתקע את זה בהנהלת בתי המשפט.
טלב אלסאנע: זה הליך פלילי, אי אפשר לעשות את זה כלאחר יד.
דוד רותם: אנחנו יושבים על הצעת החוק הזאת כבר חמש פעמים.
טלב אלסאנע: יכולים להכניס אדם לבית סוהר, וצריך לוודא שזכויותיו לא נרמסו.
דוד רותם: זה מה שאנחנו עושים בחוק הזה.
חנן אהרון: הנהלת בתי המשפט הרי לא מחוברת למרשם האוכלוסין.