GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוחנן פלסנר: אני בעד לומר המספק.
דוד רותם: הצעת החוק המקורית שלו כבר הלכה לעולמה בישיבה הקודמת.
יוחנן פלסנר: לכן אנחנו בישיבת הוועדה.
יוחנן פלסנר: אני חושב ש-המספק מספק אותי.
יוחנן פלסנר: ה-בגיר, אני חושב שהייתי משאיר את זה בגיר.
יוחנן פלסנר: אנחנו רוצים לשנות את נקודת האיזון אבל אנחנו גם לא רוצים להגזים לכיוון השני והשאלה באמת של ה-בנוכחות מי, את זה הייתי פותח כאן.
דוד רותם: אני מודיע לך דבר אחד.
דוד רותם: אם אני משאיר את ה-רכוש משקה משכר בעבור קטין.
יוחנן פלסנר: רוכש ומספק.
דוד רותם: אתה מסכים ל-מספק.
יוחנן פלסנר: אמרתי ש-המספק מספק אותי.
אברהם מיכאלי: אז אותו מקרה של מספק יהיה בר עונשין.
דוד רותם: ברגע שאתה אומר המספק ואנחנו באים לברית מילה ואנחנו רואים שהמוהל שם בפה של התינוק טיפות יין, ואנחנו לא מכניסים את הסייג.
יוחנן פלסנר: אבל יש את הסייג, בנוכחות בגיר בטקס דתי.
דרורה נחמני רוט: לפי דעתי יש פתרון יותר טוב וזה מוצע בעצם בהצעת החוק הממשלתית.
דרורה נחמני רוט: אני מציעה לאמץ את זה מכיוון שזה פותר את כל הסיטואציות שאדוני ציין.
דוד רותם: נשמע.
דרורה נחמני רוט: אני חושבת שאי אפשר לחטט בתוך הבתים.
דרורה נחמני רוט: הלא זה אבסורד.
דרורה נחמני רוט: תצטרך להיות חובת דיווח.
דרורה נחמני רוט: בכוונה אני לוקחת את זה כאבסורד.
דרורה נחמני רוט: אי אפשר ליצור מצבים שבתוך הבתים יהיה איסור של אספקה.
דרורה נחמני רוט: אי אפשר לאכוף דבר כזה.
דרורה נחמני רוט: אני חושבת שצריך באמת את האיסורים האלה לנווט למקומות ציבוריים.
אברהם מיכאלי: אולם אירועים הוא מקום ציבורי?
דרורה נחמני רוט: אם ראית, יש לנו את הצעת החוק ואני מוכנה להראות לך.
דרורה נחמני רוט: יש תוספת שמוציאה אירועים מסוימים מהכלל.
דוד רותם: רק במקום ציבורי אסור לספק?
דוד רותם: בואי אני אומר לך מה אני עושה.
דוד רותם: אני קונה את הוודקה במכולת, אני קורא לילד שייכנס למכולת, המכולת היא לא מקום ציבורי, קח את הבקבוק, תודה רבה, לא עברתי עבירה.
סיגל קוגוט: אם אין לך איסור שתייה, אין טעם לומר שאסור לספק במקום ציבורי.
סיגל קוגוט: מספקים במקום הפרטי ויוצאים ושותים.
דוד רותם: המכולת היא לא מקום ציבורי.
סיגל קוגוט: זה פשוט חסר ערך לגמרי כל החוק הזה.
דרורה נחמני רוט: לא, אז אתם לא מבינים.
דרורה נחמני רוט: אולי אני אקרא כאן את המקומות.
דרורה נחמני רוט: מה זה מקום ציבורי ודרך ציבורית.
דרורה נחמני רוט: זה המון.
דוד רותם: חדר המדרגות של הבית שלי הוא מקום ציבורי?
דרורה נחמני רוט: חדר מדרגות של הבית זה יכול להיות מקום ציבורי.
סיגל קוגוט: כל הערך של ההצעה שלכם היא בגלל שאתם גם אוסרים לשתות.
סיגל קוגוט: ברגע שאיסור השתייה לא קיים, האספקה תמיד יכולה להיות במקום פרטי והשתייה במקום ציבורי.
סיגל קוגוט: התזכיר שלך, יש לו לפחות הגיון פנימי למרות שיש בו הרחבה גדולה, כי הוא אוסר גם על השתייה.
דרורה נחמני רוט: הוא לא אוסר.
סיגל קוגוט: כאן החוק מדבר על אספקה.
סיגל קוגוט: כן, הוא אוסר על שתייה במקום ציבורי.
דרורה נחמני רוט: רק בשעות מסוימות.
סיגל קוגוט: לא משנה.
סיגל קוגוט: אבל יש פה הגיון פנימי.
דרורה נחמני רוט: אבל אני מציעה לאסור גם לספק במקומות ציבוריים.
סיגל קוגוט: בסדר, אבל מה את מציעה לחברי הכנסת?
דוד רותם: תאמרי לי מה זה מקום ציבורי.
דרורה נחמני רוט: מקום ציבורי ודרך ציבורית.
דוד רותם: מה זה מקום ציבורי.
דרורה נחמני רוט: אני אגדיר לכם מחוק העונשין וזה מאוד רחב ואני חושבת שזה כולל את כל המקרים שאדוני מדבר עליהם.
דרורה נחמני רוט: זה הכל מתוך חוק העונשין, הגדרות של מקום ציבורי ודרך ציבורית.
דוד רותם: מקום שלציבור יש זכות גישה אליו.
דרורה נחמני רוט: דרך, בניין, מקום או אמצעי תעבורה שאותה שעה לציבור זכות או רשות גישה אליהם בלא תנאי או בתנאי של תשלום וכל בניין או מקום המשמש אותה שעה להתקהלות ציבורית או דתית או לבית משפט.
דרורה נחמני רוט: את זה נסייג.
דרורה נחמני רוט: יש לנו הסתייגות.
דוד רותם: בואי אני אשאל אותך שאלה.
דוד רותם: אני גר בבית פרטי.
דוד רותם: יש לי גינה, יש שער בכניסה לגינה, בחיים זה לא יהפוך למקום ציבורי.
יוחנן פלסנר: ברור.
יוחנן פלסנר: אז מה?
דוד רותם: השער לא נעול.
דוד רותם: הולך חבר הכנסת פלסנר, קונה את הבקבוק וודקה, נכנס עם הילד לחצר שלי, הוא משיג גבול, נותן לו את הבקבוק וודקה והולכים.
דוד רותם: הם עברו את העבירה?
דוד רותם: לשיטתך לא.
דוד רותם: אני כל הזמן חושב על החוקים האלה.
דרורה נחמני רוט: אתה רוצה להיכנס לבתים פרטיים.
דוד רותם: אני חושב על החוקים האלה כסניגור פלילי.
דוד רותם: אני תמיד מחפש איך אני כסניגור פלילי מוציא את הנאשם זכאי.
דרורה נחמני רוט: השאלה למה אנחנו חותרים.
דרורה נחמני רוט: אם אנחנו חותרים נגד אלימות או נגד תופעה שיכולה לגרום לביצוע עבירות, תופעה שקיימת כיום שבעקבות זה נוצרת אלימות, אנחנו צריכים להתרכז במקומות שיש בהם את האלימות, של התקבצויות של חבורות של נערים, שאלה מקומות ציבוריים ודרכים ציבוריות, מגרשי חניה, שפותחים מכונית ושותים במגרש חניה אליו מביאים את כל השתייה.
דרורה נחמני רוט: את המקומות האלה אנחנו צריכים לאסור.
דרורה נחמני רוט: חדרי מדרגות, כן, אם יש גישה לציבור, כן.
דוד רותם: המכונית הפרטית שלי שחונה במגרש חניה ציבורי?
דרורה נחמני רוט: אם אתה פותח אותה ואתה מספק משקה.
דוד רותם: אני לא מספק.
דוד רותם: אני מכניס את שני הבקבוקים לתוך הרכב, הקטין נכנס לרכב ושם אני נותן לו אותם.
דוד רותם: השאלה מה אנחנו רוצים למנוע.
דוד רותם: אני לא רוצה רק למנוע את האלימות.
דוד רותם: אלימות היא תוצאה.
דוד רותם: כל פעם שאני נפגש עם אנשי משרד המשפטים ומשטרת ישראל, מסבירים לי שהפושעים הולכים ומשתכללים, יש להם את עורכי הדין הכי טובים והם תמיד יודעים איך לעקוף את החוק.
דוד רותם: כך תמיד אומרים לי.
דוד רותם: עכשיו עורך הדין הכי טוב, עורך הדין הפלילי, הוא בראש של החוק הזה והוא רוצה לסגור את החוק.
דוד רותם: אני לא רוצה להיות במצב שחוקקתי חוק ובתוך דקה החבר'ה יושבים וצוחקים עלי ואומרים עלי אידיוט זקן.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, מה שאתה תיארת, לדעתי זה מקרה קצה שאני מוכן לחיות אתו.
דוד רותם: זה לא מקרה קצה.
דוד רותם: זה יהפוך להיות המיינסטרים ברגע שהחוק יחוקק.
יצחק קדמן: יש לזה מענה בחוק הקיים.
דוד רותם: מה המענה?
יוחנן פלסנר: זה מקרה קצה שאני מוכן לחיות אתו כי הרי אנחנו מבינים שיש כאן מורכבות.
יוחנן פלסנר: מאידך, אנחנו רוצים לפתור את החלק הארי, את החלק הגדול של הבעיה שהוא לא קורה על ידי זה.
יוחנן פלסנר: זה לא איזה חבר'ה מתוחכמים, הם לא עושים סחר בסמים, אלא הם בסך הכל נמצאים במתחמים, קונים, מבקשים מישהו מבוגר שיקנה להם, אין שום סייג, אין שום מחסום על זה וזו הבעיה.
יוחנן פלסנר: אתה לא מדבר בעבריינות מורכבת של עסקאות גדולות ששווה לי ללכת לגינה של אדוני היושב ראש כדי לעשות את זה שם.
יוחנן פלסנר: אנחנו מדברים על לחסום תופעה הרבה יותר רחבה ואני חושב שאנחנו נותנים כאן כלי שהוא סביר והגיוני כי מאידך אנחנו לא רוצים להפליל התנהגות שהיא ברוב המקרים סבירה והיא לא נראית לי בעייתית גם אם בן 17 שעוד שנה מתגייס לצבא – אני זוכר את עצמי בגיל 17 בארוחה משפחתית או אצל חברים – שותה בירה.
יוחנן פלסנר: מה קרה?
יוחנן פלסנר: זאת לא הבעיה.
יוחנן פלסנר: הבעיה היא איך להתמודד עם אותו ונדליזם.
דוד רותם: אתה אחר כך הלכת לעבודה?
יוחנן פלסנר: מי עבד בגיל 17?
סיגל קוגוט: לבית ספר.
יוחנן פלסנר: היה לי את המזל שלא הייתי צריך לעבוד בגיל 17.
דרורה נחמני רוט: לא השלמתי את תמונת המצב.
דרורה נחמני רוט: רצינו לומר שבתוספת אנחנו נקבנו את כל המקומות שאתה ציינת שאתה לא רוצה שיתערבו ואני אומר מה אומרת התוספת.
דרורה נחמני רוט: התוספת היא לפי חוק רישוי עסקים.
דרורה נחמני רוט: אני חושבת שכאן באמת הכוונה של מציע החוק היא למקרים האלה כפי שציינת.
דרורה נחמני רוט: העסקים המפורטים להלן בעלי חובת רישוי לפי סעיפי רישוי לפי צו רישוי לא ייכללו כי אנחנו מדברים על מקומות ציבוריים: בית אוכל, מקום הכנה או הגשת מזון לצריכה במקום ומחוצה לו למעט עסק הסעדה.
יוחנן פלסנר: את מנסה להגדיר מקום ציבורי?
דרורה נחמני רוט: אנחנו רוצים לסייג מקומות ציבוריים.
דרורה נחמני רוט: עסק למכירת משקאות משכרים, הגשתם לצורך צריכה במקום ההגשה.
דוד רותם: חברים, אני מבקש לעשות הפסקה של רבע שעה כי אני צריך להעביר בוועדת הכנסת פטור מחובת הנחה לחוק המשקאות המשכרים שלי.
דוד רותם: הגעתם להסכמות?
דרורה נחמני רוט: ההערה שלנו הייתה שאנחנו חושבים שלא מספיקה נוכחות אלא צריכה להיות נוכחות והסכמה.
דרורה נחמני רוט: זו דעתנו.
יצחק קדמן: בכתב, בשלושה עותקים.
דרורה נחמני רוט: לא, לא בכתב.
דרורה נחמני רוט: תמיד אפשר יהיה לטעון שהוא נוכח במקום וכך הוא הסכים.
דרורה נחמני רוט: לפי דעתי, אני לא בטוחה שזה כך.
דרורה נחמני רוט: אנחנו מדברים במשפט פלילי.
דרורה נחמני רוט: לגבי הפירוט הייתה הצעה להעביר את זה לאחראי על הקטין.
דרורה נחמני רוט: אנחנו חוזרים בנו מההצעה הזאת מכיוון שאחראי זה מושג מאוד רחב ואנחנו יודעים זאת.
דרורה נחמני רוט: זה כולל אפילו מורה שנותן שיעור במשך חצי שעה, והוא כבר אחראי על הקטין או שמרטף שהוא אחראי על הקטין אפילו שהוא שומר עליו במשך שעה ובטח לא רוצים ששמרטף יתחיל לתת לו משקאות משכרים.
דרורה נחמני רוט: לכן אנחנו חוזרים בנו מהנושא של אחראי.
דרורה נחמני רוט: אנחנו סבורים שבנוכחות הורה ובן זוג של הורה, זה בסדר, אבל סבו וסבתו לא נראה לנו.
דרורה נחמני רוט: זאת הרחבה.
דרורה נחמני רוט: אני חושבת שככל שניתן לצמצם וריאציות שונות של אפוטרופסים לגבי השתייה, כך ייטב לנו.
דרורה נחמני רוט: כלומר, אני מניחה שהורה ובן זוג של הורה, הם פחות או יותר בראש אחד.
דרורה נחמני רוט: סבא וסבתא, אני לא בטוחה שהם יהיו בראש אחד עם ההורים.
דרורה נחמני רוט: אני גם לא בטוחה שלקטין לא תהיה השפעה על הסבא או על הסבתא וישיג משקאות דרך הרכות של היחסים ביניהם וכולי.
דרורה נחמני רוט: לכן אנחנו סבורים שסבא וסבתא זה קצת מרחיק לכת.
דרורה נחמני רוט: אם הם אפוטרופסים, אז הם אפוטרופסים ויש לנו כאן אפוטרופוס של הקטין.
דרורה נחמני רוט: לכן אני חושבת שצריך להשמיט את סבו או סבתו.
דרורה נחמני רוט: אם הם אפוטרופסים, בסדר.
דרורה נחמני רוט: לגבי (ב), אולי אפשר בנוכחות בגיר.
דרורה נחמני רוט: המילה המתאימה בחוק היא פולחן דתי ולא טקס דתי, ופולחן דתי יכול להיות ברית מילה או פסח או פורים וכולי.
דוד רותם: איזה פולחן דתי יש בפורים של שתייה?
דוד רותם: אין פולחן דתי של שתייה.
דרורה נחמני רוט: אני חושבת שיש.
דרורה נחמני רוט: לא?
דוד רותם: את טועה בגדול.
דרורה נחמני רוט: הרי צריכים להשתכר עד לא ידע.
דוד רותם: אין פולחן דתי שקשור בשתייה.
דוד רותם: פשוט אין.
דרורה נחמני רוט: איך זה עד לא ידע?
דרורה נחמני רוט: ממה זה בא?
דוד רותם: כי החבר'ה שותים, אבל זה לא שייך לפולחן דתי.
דרורה נחמני רוט: אז מסורתי.
דרורה נחמני רוט: אני לא יודעת איך לנסח את זה.
דוד רותם: זה לא פולחן.
דרורה נחמני רוט: השאלה אם אפשר לומר טקס או פולחן דתי.
אלעזר כהנא: זה יכול להיות גם כת השטן.
דוד רותם: אין פולחן ואני לא יודע מה זה פולחן.
דרורה נחמני רוט: מה ההצעה?
דרורה נחמני רוט: טקס?
דוד רותם: טקס דתי, שגם זאת בעיה.
דוד רותם: מה זה טקס דתי?
דרורה נחמני רוט: אני מניחה שאפשר באמת להרחיב את זה לאירועים משפחתיים.
דוד רותם: בסוף זה יהיה בנסיבות חברתיות מקובלות.
דרורה נחמני רוט: נסיבות חברתיות כוללות גם מסיבת אלכוהול.
דוד רותם: אם אני הולך עם הילדים שלי למסיבת אלכוהול.
דרורה נחמני רוט: לא, לא שאתה הולך.
דוד רותם: סליחה, זה בנוכחות הורה.
דרורה נחמני רוט: (ב) זה "או".
דוד רותם: לא, הנסיבות החברתיות הן ב-(א) ולא ב-(ב).
אלעזר כהנא: מסיבת אלכוהול יכולה להיות היום נסיבות חברתיות מאוד מקובלות של בני נוער.
דוד רותם: אם אני נמצא שם, מה איכפת?
דוד רותם: תתערב לי?
דרורה נחמני רוט: הנסיבות החברתיות קשורות לנוכחות.
דרורה נחמני רוט: זה צריך להיות ברור, כי זה לא ברור.
דרורה נחמני רוט: אלה ההערות שלנו.
דוד רותם: דוקטור קדמן, בבקשה.
יצחק קדמן: אני מודה שיש לי חלק באשמה לאן הגענו מפני שהצעת החוק המקורית הייתה הצעה שאנחנו ניסחנו עבור חבר הכנסת מרגי עוד בכנסת הקודמת, אבל אני מזכיר כי אני רוצה לומר ממה הכל התחיל.
דוד רותם: יש לך אשמה גדולה אם כך.
יצחק קדמן: כי זה מרגי.
דוד רותם: לא, כי אתה לא יודע לנסח הצעות חוק.
יצחק קדמן: הכל התחיל מזה שהייתה פרצה מעשית במצב שבו הוטל איסור על מכירה והיו מקומות, לצערי לא כולם, שהקפידו על מניעת מכירת אלכוהול לקטינים.
יצחק קדמן: אז הייתה התחכמות, היה מגיע מבוגר ורוכש עבור הקטין – אל תשאלו אותי איך מוכיחים רוכש עבור, כמו שמוכיחים ניסוחים אחרים בחוק הפלילי – ורצינו לסגור את הפרצה בה מבוגר רוכש עבור קטין.
יצחק קדמן: זאת הייתה הצעת החוק וכך נראית גם הצעת החוק של חבר הכנסת פלסנר.
יצחק קדמן: אז זה לא מכסה את כל הסיטואציות האפשריות אבל זה מכסה סיטואציה אחת מאוד מרכזית שרוכשים עבור קטין במקום שהקטין יבוא לרכוש ויש מקום שמקפיד לא למכור לו את המשקה.
יצחק קדמן: את הדבר הזה זה בא לכסות.
יצחק קדמן: יש עוד בעיות נוספות כאשר חלק באות לפתרון בהצעת החוק הממשלתית, חלק בכלל לא באות לפתרון בינתיים, אבל זאת הבעיה שרצינו לפתור.
יצחק קדמן: ברגע שמתחילים להוסיף לעניין הזה את "המספק", אנחנו מגיעים למצבים אבסורדים שמי שקרא את הפרוטוקול של הישיבה הקודמת – ואגב, אני מציע לכולם לקרוא אותו כי זה סטנד-אפ בלתי רגיל – רואה לאיזה מצבים אבסורדים אנחנו נגיע.
יצחק קדמן: משרד המשפטים לא רוצה שנגיע למצבים האלה ואף אחד לא רוצה שנגיע אליהם מפני שזאת לא הבעיה.
יצחק קדמן: שסבא וסבתא בערב שבת נותנים לגימה של יין לנכד, אנחנו נתחיל לעשות מזה עבירות פליליות?
יצחק קדמן: אני מאמין שגם אתם לא מתכוונים לזה.
יצחק קדמן: אנחנו נגיע למצבים אבסורדים.
יצחק קדמן: מוטב לא להקיף את הכל כי תפסת מרובה לא תפסת.
יצחק קדמן: אגב, אדוני, התחלתי לומר קודם שמי שמעודד קטינים לשתות, יש היום גם בחוק הקיים אבל משום מה זה נעלם, שמי שמשדל או מעודד קטינים לשתות אלכוהול, זאת עבירה גם היום.
דוד רותם: מספק.
דוד רותם: מספק זה לא מעודד ולא משדל.
דוד רותם: מספק משקה, פירושו של דבר שהקטין עומד באיזשהו מקום ומבקש ממנו לקנות עבורו בקבוק אלכוהול.
יצחק קדמן: זה רוכש עבור.
דוד רותם: בסדר, אז הוא אומר לי שזאת עבירה פלילית לרכוש עבורו ולכן אני נכנס ובמקום לקנות, אני מוציא לו מהארון את האלכוהול שיש לי ואת הבקבוק שקניתי אני מכניס לארון כך שלא רכשתי עבורו.
דוד רותם: בדרך גם פתחתי ולקחתי שני שלוקים ואז אני סיפקתי לו ולא שידלתי אותו ולא עודדתי אותו.
יצחק קדמן: אני חושב שרוב הסיטואציות מכוסות על ידי ה-משדל או ה-מעודד.
יצחק קדמן: היתר תהיינה מכוסות על ידי "הרוכש עבור".
יצחק קדמן: תפסת מרובה במקרה הזה, לא תפסת.
יצחק קדמן: זה יכניס אותנו לסיטואציות בלתי אפשריות.
יצחק קדמן: צריך להתמודד עם תופעה של בעיקר צריכת יתר של שתיית אלכוהול.
יצחק קדמן: המחוקק לא התכוון לסיטואציות שהיושב ראש קודם תיאר אותן מאוד נכון, וגם בישיבה הקודמת.
יצחק קדמן: לא לזה התכוונתם.
יצחק קדמן: זה עלול להגיע למקומות שאף אחד מאתנו לא מעונין בהם.
דוד רותם: אתם לא התכוונתם כאשר ניסחתם את החוק.
יצחק קדמן: לא, אני שמעתי אותך.
דוד רותם: כי אתה הסתכלת על דבר מאוד מאוד ספציפי אבל אני לא מסתכל על הדבר הספציפי הזה בלבד כי אני חושב שמכיוון שיש לי מוח קרימינאלי של סניגור, אני יודע איך אני אתגבר על כל הסעיף הזה בדקה וחצי בצורה מאוד קלה.
דוד רותם: לכן אני רוצה לסגור גם את הפרצה שתכף דוקטור לרנאו תסביר לך כמה היא רחבה.
יצחק קדמן: אני שוב אומר אדוני, אתה בישיבה הקודמת תיארת סיטואציות משפחתיות כאלה ואחרות.
דוד רותם: שמעתי את ההתנגדות, אבל בינתיים עד שישנו את המצב, לא משרד המשפטים מחוקק ולא המועצה לשלום הילד אלא הכנסת מחוקקת.
דוד רותם: הם מתנגדים ואתה מתנגד לזה והיא מתנגדת לזה, וזה בסדר.
יצחק קדמן: ואתה תעשה מה שאתה רוצה.
דוד רותם: אני אעשה?
דוד רותם: חברי הוועדה.
דוד רותם: אני עושה מה שאני רוצה?
דוד רותם: יש לי מה לומר כאן בכלל?
דוד רותם: דוקטור לרנאו.
חגית לרנאו: ההצעה שלי היא לקחת שלושה צעדים אחורה, לחכות שתגיע ההצעה הממשלתית ולומר שזה פחות חשוב מהנוסח כרגע שיעבירו ולדון בסופו של דבר בכל ביחד.
דוד רותם: זה מה שיקרה בפועל.
דוד רותם: החוק הזה יגיע לקריאה ראשונה ובינתיים הם יעבירו את ההצעה שלהם ואז הכל יאוחד.
חגית לרנאו: אני רוצה לומר יותר מזה.
חגית לרנאו: אני חושבת שהאווירה בה מתבצעת חקיקה כיום שקשורה לאלכוהול וקטינים היא אווירה לא בריאה לחקיקה.
חגית לרנאו: יש איזו תחושה שיש – אני אשתמש בדימוי קצת גס – מפלצת בשער העיר וחייבים עכשיו לעצור אותה ומיד.
חגית לרנאו: אף אחד לא מגדיר כל כך מהי המפלצת הזאת וכל אחד רץ עם פלסטר ורוצים פלסטר יותר גדול ופלסטר עוד יותר גדול כדי שנוכל לחסום את המפלצת.
חגית לרנאו: זה הופך להיות מגוחך.
חגית לרנאו: הקצב של החקיקה הוא מגוחך.
חגית לרנאו: אני אומרת שאנחנו קיבלנו לפני שבועיים את הצעת החוק הממשלתית כי היה מאוד דחוף ולכן לא שיתפו אותנו ואמרו לנו שיש לנו רק 12 ימים להגיב ולעשות זאת מהר.
חגית לרנאו: כתבנו הערות ואמרו לנו שחלק מההערות טובות.
חגית לרנאו: אמרנו שאם כן, שיקיימו ישיבה כדי שנדון בהן, אבל לא, מהר, ננסח, נשים את זה על שולחן ועדת השרים.
דוד רותם: את לא מבינה שזה לא נובע מזה?
דוד רותם: זה לא נובע מהאווירה אלא זה נובע משום שיש הצעת חוק שלי ושל עוד מישהו שהיא קודמת והם לא רוצים שאנחנו נעביר אותה.
חגית לרנאו: אני לא נכנסת לזה.
חגית לרנאו: הדבר העיקרי שחסר כאן מסביב לשולחן זה שיבוא מישהו ואולי יאמר למה קטינים שותים אלכוהול ואולי הוא יגדיר מה נוהגי השתייה של קטינים כי כל אחד מנסה לפתור בעיה אחרת.
חגית לרנאו: משרד המשפטים כבר פותר את הבעיה של הקטין שייתן אלכוהול ויבצע עבירות מין ורק המפלצת הולכת וגדלה.
יצחק קדמן: אין לכם נתונים.
יצחק קדמן: אתם זורקים לחלל האוויר נתונים שהם לא נכונים.
יצחק קדמן: שר התחבורה הציע כבר להעלות את גיל קבלת רשיון הנהיגה וכאשר בדקנו את הנתונים, מסתבר שקטינים שנהגו ברכב תחת השפעת אלכוהול ועשו תאונה – היו תשעה מקרים בכל השנה האחרונה.
יצחק קדמן: על זה הולכים לשנות את גיל הנהיגה.
יצחק קדמן: זאת הרי פאניקה מוסרית והיסטריה.
דוד רותם: אין בעיית שתייה של קטינים?
יצחק קדמן: אין בעיה של נהיגה ושתייה אצל קטינים.
יצחק קדמן: אני מדבר עכשיו על שינוי גיל הנהיגה בגלל התופעה.
חגית לרנאו: צריך להגדיר מהי הבעיה הזאת.
חגית לרנאו: ההצעה שלנו, אנחנו לא נכנסים לרמה הפוליטית, להעביר את ההצעה כפי שהיא מנוסחת אבל לדעת שמה שבאמת צריך לעשות זה בסופו של דבר שכל ההצעות יתרכזו על השולחן הזה ואז גם לעצור לרגע, להבין מה התופעה אתה מבקשים להתמודד, ולחשוב אז מה הכלים וזה מכלול רחב שאפשר להתמודד אתו.
דוד רותם: את הרי יודעת שבוועדה הזאת לא מחוקקים בחיפזון.
דוד רותם: אנחנו בודקים כל דבר ואנחנו שומעים נתונים ועוסקים בכל מיני נושאים.
דוד רותם: את יודעת שלפעמים את ממליצה לנו להביא עוד איזה פרופסור ועוד איזה דוקטור ואנחנו תמיד נענים לזה משום שאנחנו נהנים לשבת כאן ולשמוע הרצאות.
יוחנן פלסנר: אפשר להתייחס?
דוד רותם: הגיע הזמן.
דוד רותם: הגשת הצעת חוק שעכשיו אנחנו מבינים שלא אתה ניסחת אותה.
דוד רותם: עכשיו תסביר לנו.
אברהם מיכאלי: ויודעים שזאת הצעת חוק של מרגי.
דוד רותם: כן, זאת בכלל הצעה של מרגי ולא שלך.
אברהם מיכאלי: אגב, שאלת הבהרה.
אברהם מיכאלי: למה באמת במיקום של שנת 1990 הורידו את העניין של המספק?
סיגל קוגוט: זה מה שכתבנו.
סיגל קוגוט: אנחנו לא חושבים שזה היה מכוון.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, החוק הזה לדעתי כן צריך לחול על בגירים.
יוחנן פלסנר: שוב, ברוח העניין שאנחנו רוצים לטפל בעניין שרשרת האספקה והיום לכאורה גם קטין לא יכול לקנות ואנחנו מדברים על תופעה ספציפית שאנחנו רוצים לחסום אותה, ואנחנו לא רוצים שיהיו השלכות רוחב או להפליל יותר מדיי תחומים שהם לא נחוצים.
יוחנן פלסנר: אני חושב שבגיר מספק, כן או לא, כן מספק ולא רק רוכש עבורו.
דוד רותם: למה רק בגיר?
חגית לרנאו: זה החוק היחידי בעולם שיהיה בגיר.
דוד רותם: תגיד, אני בא להגן על קטינים שמספקים אלכוהול?
דוד רותם: זה קדמן עושה ולא אתה.
דוד רותם: אני לא רוצה להגן על הקטינים האלה.
יוחנן פלסנר: כאשר נסתכל בראייה הכוללת, על זה אני גם לא מתכוון להתעקש.
יוחנן פלסנר: בעניין הזה, בסדר, אני לא מתכוון להתעקש.
יוחנן פלסנר: מספק, אני חושב שחשוב להוסיף.
יוחנן פלסנר: סבו או סבתו, ודאי להשאיר.
יוחנן פלסנר: הרי אנחנו רוצים להשאיר משהו שהוא סביר.
דוד רותם: אני אומר לך מה אני חושב.
דוד רותם: אני מציע במקום (א) ו-(ב) לכתוב בנוכחות בגיר קרוב משפחה, בלי להגדיר מה זה, באירוע משפחתי או דתי.
יואל הדר: מה זה קרוב משפחה?
חגית לרנאו: בן משפחה מוגדר בצורה מאוד רחבה.
יואל הדר: כולנו הילדים של אברהם אבינו.
יצחק קדמן: אם אברהם אבינו נוכח, זה בסדר.
חגית לרנאו: זה יכול להיות צאצא.
חגית לרנאו: זאת הגדרה מאוד רחבה.
דוד רותם: בקריאה ראשונה אני לא רוצה לכתוב מה זה קרוב משפחה.
דוד רותם: בקריאה הראשונה אני לא צריך לקבוע את זה.
דוד רותם: הרי כאשר אנחנו נגיע להכנה לקריאה שנייה ושלישית, כבר תהיה הצעת החוק שלכם, תהיה הצעת החוק שלי ותהיה הצעת החוק שלו ואז אנחנו נשב ונעשה ממילא חמין אחד גדול שבסופו של דבר חוץ מכאב קטן לא יצא ממנו כלום.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, אני מסכים באופן מוחלט עם רוח הצעתך.
יוחנן פלסנר: אני חושב שבן משפחה בגיר יוצר את ההגיון שאומר שזה סוג של סיטואציה סבירה ואכן החוק הזה לא התמודד עם מצב של בן משפחה בגיר שמשכר את בן משפחתו הקטין.
יוחנן פלסנר: עם החלק הזה של המציאות אנחנו לא נתמודד.
דוד רותם: יפה, אז מה הבעיה שלך?
יוחנן פלסנר: אמרתי שעם הצעתך ומעבר לזה שמוסיפים גם את אותו הדבר של אירוע משפחתי ולא רק האירוע הדתי, אני מסכים.
דוד רותם: דתי ומשפחתי.
יוחנן פלסנר: אז אנחנו יוצרים חוק.
סיגל קוגוט: תאפשר בגיר שהוא לא בן משפחה.
דוד רותם: אין טקס דתי ששותים בו.
סיגל קוגוט: אני מסכימה שאין טקס דתי אבל יש טקס דתי בלי בן משפחה.
דוד רותם: מספיק יש ויכוחים לגבי מה קורה כאשר מחזירים את המשפט העברי, אם מוציאים עיניים או לא מוציאים עיניים.
דוד רותם: תפסיקו להכניס למשפט העברי את השתייה.
יוחנן פלסנר: אז לא נצטרך לעשות את ההבחנה גם בין מרחב ציבורי ופרטי.
דוד רותם: לא צריך.
יוחנן פלסנר: בשורה התחתונה, אין לי מה להוסיף.
יוחנן פלסנר: אני מציע שנצביע על הצעתך.
דוד רותם: קרוב משפחה באירוע דתי או משפחתי.
דוד רותם: זה הנוסח לקריאה הראשונה.
דוד רותם: יש מישהו שמתנגד לנוסח שלי?
דוד רותם: 193א.
דוד רותם: (א2) הרוכש משקה משכר בעבור קטין או המספק משקה משכר לקטין, דינו מאסר שישה חודשים.
דוד רותם: הוראה זו לא תחול על מי שמספק משקה משכר לקטין בנוכחות בגיר, קרוב משפחה באירוע דתי או משפחתי.
אלעזר כהנא: הערה לגבי מקרים שהם מאוד שכיחים וזה נושא של פנימיות.
אלעזר כהנא: ילדים בפנימיות ששותים אפילו בקידוש, תחת השגחת המחנכים.
דוד רותם: "קרוב משפחה באירוע דתי או משפחתי או בהסכמתם".
יוחנן פלסנר: פתרנו את כל הבעיות.
דוד רותם: רבותיי, זה בסדר?
אברהם מיכאלי: מה עם מסיבות?
אברהם מיכאלי: אני רוצה שם להחמיר.
דוד רותם: אז אין הסכמה.
דוד רותם: אז זה לא נוכחות בגיר קרוב משפחה ולא בהסכמה, אז לא תשתה.
יוחנן פלסנר: הרעיון של החוק הוא לנסות להתמודד עם התופעה הקשה והמקרים.
דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי, אנחנו בקריאה ראשונה.
דוד רותם: אל תדאג, לקריאה שנייה ושלישית כבר תהיה לנו הצעת החוק שלהם ויהיו עוד שמונה הצעות חוק בדרך ואנחנו נעשה עבודה רצינית.
דוד רותם: ה צ ב ע ה אושר פה אחד תודה.
דוד רותם: אושר לקריאה ראשונה.
שמרית שרון: אני ממועצת התלמידים והנוער הארצית.
דוד רותם: רבותיי, יש רביזיה על ההצבעה.
דוד רותם: אנחנו מצביעים על הרביזיה.
דוד רותם: אני בעד הרביזיה.
דוד רותם: ביטלנו את ההצבעה ועכשיו את יכולה לומר את הדברים.
שמרית שרון: רציתי לומר שכמו שאתם יודעים בטח החוק עד עכשיו דיבר על איסור מכירת אלכוהול לקטין שטרם מלאו לו 18 שנים.
שמרית שרון: לדעת מועצת התלמידים החוק החדש הוא חוק מאוד נחוץ.
שמרית שרון: נוצרה בארץ תרבות של שתייה שהיא לא נכונה ולא מבוקרת.
שמרית שרון: בארצות הברית לדוגמה יש חוק לפיו אסור להסתובב עם משקאות ברחוב ואם נתפסים, נענשים.
קריאה: גם בגירים.
שמרית שרון: כן.
שמרית שרון: לדעתנו החוק הזה הוא חוק טוב ויעיל.
שמרית שרון: אנחנו חושבים שזאת לא הדרך היחידה אלא אפשר לעשות את זה גם דרך הסברה.
שמרית שרון: צריך לחוקק חוק, אבל עדיין צריכה להיות אכיפה כי אם אני לצורך העניין, ואני בת 17, אלך לקנות שתייה, כן ימכרו לי כי החוק לא נאכף.
אברהם מיכאלי: אנחנו רוצים לרדת לשורש הבעיה.
אברהם מיכאלי: לא רק לאסור עליכם לשתות אלא גם לדעת למה אתם שותים.
דוד רותם: לא רוצים לאסור עליכם רק לשתות אלא אנחנו רוצים גם לאסור עליכם לעשן.
דוד רותם: אנחנו מצביעים על הצעת החוק.
דוד רותם: אנחנו נעסוק היום בארבע הצעות לסדר היום שנקבעו בדיון מהיר.
דוד רותם: הצעה ראשונה היא של חבר הכנסת זאב אלקין בנושא מדיניות אכיפת חוק תכנון ובנייה בבית יהונתן בכפר השילוח.
דוד רותם: אחריו ירחיב חבר הכנסת לוין, אחריו חבר הכנסת אורלב ואחריו חבר הכנסת אריאל.
זאב אלקין: ההצעה שלי לדיון מהיר היא משותפת עם חברי הכנסת אריאל ואורלב והם ירחיבו בהמשך.
זאב אלקין: אמנם מדובר במקרה אחד בלבד, אבל בעיניי הוא מקרה בוחן להסתכלות במבט קצת יותר רחב על כל סוגיית האכיפה בירושלים וזה הסיפור של בית יהונתן.
זאב אלקין: החלטנו יחד עם החברים לבקש דיון מהיר כאן בוועדת החוקה לאחר שהגיעו לידינו מסמכים שמראים שעיריית ירושלים רוצה להוביל איזשהו מהלך כולל של אכיפה שוויונית בכל העיר, כולל במזרח העיר, ובין השאר באזור המדובר, באזור של כפר השילוח.
זאב אלקין: המערכת המשפטית מתעקשת על משהו מאוד מאוד תמוה בעיניי, אדוני היושב ראש, בניגוד להמלצת המשטרה ובניגוד להמלצה של המערכת העירונית, וזה לבצע אטימת המבנה כולו כאשר החריגות של המבנה לאחר שינויים במדיניות של העירייה הן שתי קומות בלבד, אם אינני טועה אדוני ראש העיר.
זאב אלקין: ההמלצה של העירייה היא כמובן ללכת בדרך שוויונית.
זאב אלקין: יש המון עבירות בנייה באזור הזה של כפר השילוח וחלקן על המקום של גן ארכיאולוגי שזה כמובן חמור שבעתיים, ולפי כל ההמלצות ולפי כל חוות הדעת אטימת המבנה היא דרך מאוד מאוד מוזרה שלא תביא לפתרון אלא תביא רק להגברת החיכוך ואין גם סיבה לאטימת המבנה.
זאב אלקין: מאוד תמוה בעיניי, ויכול להיות שכאן אתה כיושב ראש ועדת החוקה והוועדה כולה, ידעו לחלץ את העגלה הזאת מהבוץ, כאשר כל הגורמים המקצועיים באים ואומרים שלמען אכיפה שוויונית, למען הסדר, כדי לא להבעיר בעירה באזור של ירושלים, מה שצריך כאן זאת תוכנית אכיפה שוויונית על כל האזור הזה, אבל דווקא המערכת המשפטית היא זאת שאומרת לא, יש החלטת בית משפט, כך זה יהיה, לא מוכנים לשום הידברות, לא מוכנים לפתוח את הנושא.
דוד רותם: יש החלטת בית משפט?
קריאה: בג"צ.
דוד רותם: מה אומרת ההחלטה?
זאב אלקין: אומרת לאטום.
זאב אלקין: נדמה לי שזה היה מלכתחילה בקשת העירייה, אם אינני טועה.
זאב אלקין: העירייה שינתה את דעתה והיא רוצה לפתוח בהליך חשיבה מחודש.
דוד רותם: אחרי מתן פסק הדין?
זאב אלקין: אחרי מתן פסק הדין, כמו שהתבשרנו כולנו הבוקר – זה שוב עלה לכותרות וביום שישי זה עלה לכותרות וכל מי שמכיר את הנושא הזה לא היה צריך שזה יעלה לכותרות – שיש יותר מ-200 פסיקות בתחום הזה של אכיפה בירושלים שלא מבוצעות.
זאב אלקין: מבחינה זאת בית יהונתן הוא לא חריג.
זאב אלקין: מה שחריג בו זה שדווקא כאן המערכת המשפטית מתעקשת גם לבצעו וגם לא מוכנה לקיים שום דיון חדש בעקבות שינוי המציאות במדיניות תכנונית של עיריית ירושלים עצמה.
דוד רותם: חבר הכנסת אלקין, אתה מדבר אתי על פסק דין.
זאב אלקין: אני בהחלט מדבר אתך על פסק דין.
דוד רותם: עיריית ירושלים לא משנה פסקי דין.
זאב אלקין: עיריית ירושלים לא משנה פסקי דין, אבל עיריית ירושלים יכולה לפתוח בהליך מחודש.
זאב אלקין: פסק הדין הרי ניתן לפי בקשתה, אם אינני טועה - נמצא כאן ראש העיר - לפי מדיניות תכנון מסוימת שהייתה.
זאב אלקין: אגב, לפי אותה מדיניות תכנון צריך להרוס לא בית אחד באזור כפר השילוח אלא בתים רבים מאוד.
30700: 71 על אותה גבעה.
אורי אריאל: בקיצור, יש אפליה.
דוד רותם: צריך להרוס את כל ה-71.
זאב אלקין: לפי המדיניות הקודמת, כן.
זאב אלקין: יש כרגע שינוי מדיניות של העירייה שכתוצאה מזה בחלק מהבתים כנראה יצטרכו להרוס חלק מהקומות.
זאב אלקין: אומרת העירייה שהיא שינתה מדיניות תכנון.
דוד רותם: נמצא כאן היועץ המשפטי של עיריית ירושלים?
זאב אלקין: גם אני רציתי לשאול את אדוני.
זאב אלקין: אני מבין שלא.