GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אני בעל הרכב, מסרתי אותו למישהו אחר.
דוד רותם: אני הוכחתי שמסרתי אותו, עכשיו מתחילים ה-3 חודשים שלכם לרוץ.
דוד רותם: אתם לא הולכים למחזיק האחרון.
יפעת רווה: זאת היתה ההערה של המשטרה ואנחנו צריכים לשנות פה.
דוד רותם: המשטרה צודקת.
יפעת רווה: אמרתי בתחילת הדברים שהיתה להם הערה וצריך לשנות.
דוד רותם: עברת פעם עבירת תעבורה?
דוד רותם: את חושבת שזה לוקח פחות משנה?
דוד רותם: זה יתוקן?
דנית גלעד: באיזה אופן זה יתוקן?
יפעת רווה: כפי שהצעת לי אתמול בטלפון.
דוד רותם: היום כתוב בעל-הרכב.
דוד רותם: על-פי דיני התעבורה בעל הרכב הוא מי שרשום.
דוד רותם: פה מדובר גם על מחזיק.
שי ישעיהו גלעד: יש בעיה שאנחנו העלינו.
שי ישעיהו גלעד: אנחנו הבנו שהשלושה חודשים יסתיימו בתום השרשור הזה.
שי ישעיהו גלעד: דהיינו, אנחנו יכולים להגיע לשנים רבות ממועד ביצוע העבירה ועד למועד האחרון שבו ניתן יהיה להגיש כתב אישום.
שי ישעיהו גלעד: לכך אנחנו התנגדנו.
שי ישעיהו גלעד: אני רוצה להסביר לאדוני איך זה קורה בפועל.
שי ישעיהו גלעד: אני אתן דוגמה מאחד התיקים שאני מטפל בהם כרגע.
שי ישעיהו גלעד: למנהלת בתעשייה צבאית נודע לראשונה על עבירות מהירות שעשה מישהו שנהג ברכב רק אחרי מספר שנים, כשהיא באה לחדש את הרישיון.
שי ישעיהו גלעד: אז הסתבר לה שהיא צברה נקודות ולכן לא מחדשים לה את הרישיון.
שי ישעיהו גלעד: היא בכלל לא בעלת הרכב אלא שהרכב שייך לחברת ליסינג שהושכר לתעשייה האווירית.
שי ישעיהו גלעד: בזמנו הדוחות הועברו לחברת הליסינג שהעבירה אותם לתעשייה האווירית.
שי ישעיהו גלעד: הם הודיעו למשטרה שהמחזיקה ברכב היא אותה מנהלת ושיחזרו אליה.
שי ישעיהו גלעד: למעשה אנחנו מדברים על עבירות שהיו בשנת 2004 ואנחנו נמצאים בשנת 2009.
שי ישעיהו גלעד: הגברת הזאת ביקשה מבית המשפט לתעבורה הארכת מועד להישפט ובקשתה נדחתה.
שי ישעיהו גלעד: הגשנו ערעור לבית המשפט המחוזי והערעור התקבל.
דוד רותם: למה הבקשה נדחתה?
שי ישעיהו גלעד: מפני שרוב רובן של הבקשות נדחות מכיוון שלא הגשת את הבקשה שלך בתוך ה-30 יום שיכולת להגיש את הבקשה או בתוך ה-90 יום אם אתה מבקש להישפט.
שי ישעיהו גלעד: אז אנחנו מגיעים לסוף שנת 2009, כשמדובר בעבירות משנת 2004.
שי ישעיהו גלעד: הגברת חזרה חזרה לבית המשפט לתעבורה.
שי ישעיהו גלעד: בהנחה שבסופו של דבר היא תוכיח שהיא לא נהגה ברכב, אנחנו נתחיל לחפש את האשם אחרי 5, 6 או 7 שנים לאחר מועד ביצוע העבירה.
שי ישעיהו גלעד: עד היום המגבלה היא של שנה.
שי ישעיהו גלעד: פתאום נאריך פה את תקופת ההתיישנות עד בלי קץ.
שי ישעיהו גלעד: לדעתי, לפי הניסוח הנוכחי, גם מעבר לתקופת ההתיישנות, אז בעבירת עוון זה יהיה 5 שנים.
שי ישעיהו גלעד: לפי הנוסח הזה נגיע גם ל-6 ול-7 שנים.
דוד רותם: כל המועדים הללו כפופים לדיני ההתיישנות.
שי ישעיהו גלעד: לדעתי צריך לכתוב את זה "ברחל בתך הקטנה".
דוד רותם: יש הוראה כללית בחוק בנושא הזה.
שי ישעיהו גלעד: לבוא לעובד בתעשייה הצבאית אחרי 5 שנים ולומר לו: מסתבר שכשהרכב היה בחזקתך - - -
דוד רותם: מי שלא בסדר בעניין הזה זאת התעשייה הצבאית כי הם קיבלו את הדוחות מחברת הליסינג.
דוד רותם: הם היו צריכים לקרוא לנהג.
דוד רותם: לא מספיק להוכיח שאתה טוען שזה נמצא, אתה צריך להוכיח מי השתמש ברכב.
שי ישעיהו גלעד: בעצם אדוני אומר שהתעשייה האווירית תתכבד לשלם את הקנס.
דוד רותם: התעשייה האווירית היתה יכולה לכתוב שמי שנהג ברכב זה דוד רותם.
דוד רותם: אני לא יודע מזה ואז אני מקבל פתאום כתב אישום.
אסנת ברוקנטל: אני אסביר את התהליך.
אסנת ברוקנטל: אני לא מכירה את המקרה הספציפי שלך אבל אסביר מה קורה.
אסנת ברוקנטל: יש המון רכבים שמושכרים על ידי חברות ליסינג.
אסנת ברוקנטל: ברגע שחברה מקבלת דוח היא מודיעה למשטרה בצרוף חוזה השכירות או רשומה ממוחשבת שאומרת מי הנהג ברכב.
אסנת ברוקנטל: שיש לנו ראיות מספיקות אנחנו שולחים דוח חדש על שם בעל הרכב.
אסנת ברוקנטל: פעם ראשונה זה נשלח במכתב רשום.
דוד רותם: על שם בעל הרכב או על שם הנהג?
אסנת ברוקנטל: מי ששכר מחברת הליסינג, מי שמופיע אצל השוכר.
אסנת ברוקנטל: אם הם אומרים שזאת התעשייה האווירית, התעשייה האווירית צריכה להודיע למשטרה שבאוטו נהגה הגברת כך וכך והדוח יישלח אליה.
אסנת ברוקנטל: מי שבסופו של דבר נהג ברכב מקבל מהמשטרה שתי הודעות.
אסנת ברוקנטל: הודעה אחת הוא מקבל בדואר רשום, ואחרי חלוף כמה חודשים הוא מקבל בדואר רגיל.
שי ישעיהו גלעד: לגבי דואר רשום - - -
דוד רותם: אם גם התעשייה האווירית לא מודיעה וגם הדואר לא מגיע, וגם אחר-כך מקבלים את ברירת הקנס - - -
אסנת ברוקנטל: אני אסביר את התהליך כדי לראות עד כמה נדיר שבמשך שנים האדם לא יודע.
אסנת ברוקנטל: בחלוף 210 ימים זה עובר הן למשרד הרישוי והן למרכז לגביית קנסות, זה יוצא מהמשטרה.
אסנת ברוקנטל: המרכז לגביית קנסות מתחיל לשלוח גם הודעות.
אסנת ברוקנטל: משרד הרישוי גם כן מודיע.
אסנת ברוקנטל: יש חידוש רישיון.
אסנת ברוקנטל: אולי יש איזה מקרה שעובר בין הכיסאות.
חוה ראובני: אולי הוא אף פעם לא לוקח דואר רשום אז הוא לא יודע מה קורה סביבו.
שי ישעיהו גלעד: ממש לא כך.
שי ישעיהו גלעד: אנחנו מכירים את העובדות מהשטח.
שי ישעיהו גלעד: כמו שאת זוכרת, רישיון נהיגה מחודש פעם ב-10 שנים.
שי ישעיהו גלעד: יכול לקחת הרבה זמן עד שאדם פוגש את משרד הרישוי.
שי ישעיהו גלעד: בדוגמה שנתתי, אותה גברת באה לחדש את הרישיון, לאחר שזה לא נשלח לביתה, ואז היא גילתה לראשונה – אגב, מנהלת בתעשייה האווירית היא בהחלט גברת מסודרת וגרה בישוב מסודר ששם הדואר לא מחולק בצורה מסודרת.
שי ישעיהו גלעד: אבל, עצם העובדה שבסופו של דבר אדם כזה יכול להגיע למצב שבו הוא מעביר את העבירה – הוא הוכיח בבית המשפט שלא הוא נהג ונאשם אחר, אחרי 5 שנים, יצטרך עכשיו להוכיח שלא הוא זה שנהג והוא רשאי לשרשר את זה למישהו אחר.
שי ישעיהו גלעד: אם אחרי 5 שנים, כשהוא עזב את מקום העבודה שלו - - -
דוד רותם: אני לא מבין את הטענה.
דוד רותם: אני נוהג ברכב שלי, עברתי עבירות תנועה שונות.
דוד רותם: זה שוכב אצלם 4.5 שנים ואז מגישים לי כתב אישום.
דוד רותם: עדיין זה לא התיישן, נכון?
שי ישעיהו גלעד: היום זה מתיישן אחרי 4 חודשים אם זאת עבירת מצלמה.
דוד רותם: זאת התיישנות דיונית ולא התיישנות מהותית.
חוה ראובני: אני לא יודעת, זה לא נושא שאני בקיאה בו.
חוה ראובני: רציתי להוסיף נדבך אחר, אם יורשה לי.
חוה ראובני: רציתי להוסיף שבגלל חלק מהתהליך הזה, אחת הבעיות שאותרה בתהליך היא, שחברת הליסינג מסבה לחברה החוכרת והחברה מתחשבנת עם הנהג פנימית אצלה.
חוה ראובני: אולי היא מורידה לו כסף, אולי היא משלמת עבורו, אבל אף אחד לא יודע מי הנהג ומבחינת המערכת זה נשאר החברה עצמה, או שלא משלמים כלום וזה נשאר באוויר כי אף אחד לא מורשע ואף אחד לא מקבל נקודות.
חוה ראובני: רצינו ליצור מצב של תמריץ ולפני שנה וחצי תוקנה פקודת התעבורה באופן שנועד לתמרץ את החברות לעשות הסבות פורמאליות על-מנת שכל המערכת תדע באופן פרסונאלי מי הנהג הספציפי.
חוה ראובני: הקנס מוכפל פי 4 כאשר הדוח יוצא על-שם חברת ליסינג או כאשר יוצא על שם תאגיד.
חוה ראובני: כאשר התאגיד יסב את זה על שם אדם מזוהה שמית, הקנס יורד חזרה לקנס המקורי שקבוע בצו התעבורה (עבירות קנס).
חוה ראובני: בדרך הזאת תמרצנו והתמריץ הזה הוא גם לטובת הנהגים, שלא יצטברו להם דוחות שהמעסיק שלהם החזיק במגירה ולא עשה איתם כלום והם לא יודעים עליהם.
דוד רותם: בזאת עשיתם עוד שני דברים.
דוד רותם: אפשרתם לי שנוהג ברכב של גוף גדול לבוא לחברה שלו ולהגיד להם: מכיוון שיש לי כבר על תנאי של מאסר, שלמו את הדוח ואני אשלם לכם 10,000 שקלים.
דוד רותם: אז אני מבקש להישפט.
דוד רותם: אני בא לשופט ובוכה לו קצת ואומר לו שאנחנו לא יודעים מי נהג, שהאיש כבר לא עובד בחברה ולא יודעים מה לעשות ואז השופט כבר לא נותן לי פי 4 קנס.
דוד רותם: אם את רוצה, אני יכול להראות לך דוגמאות.
חוה ראובני: פי 4 זה לא בקנסות של בית משפט זה בהודעות תשלום קנס בעבירות מסוג ברירת משפט.
דוד רותם: אני מבקש משפט.
דוד רותם: למה אני צריך לשלם?
חוה ראובני: אם אדם נשפט, אז יש שם בן אדם.
דוד רותם: בא עורך דין של השופט ואומר: אדוני השופט, היו לנו הרבה עובדים, לא היה לנו רישום מדויק ואנחנו לא יודעים מי נהג.
חוה ראובני: סעיף 27ב לפקודת התעבורה קובע שהטיעון הזה הוא לא טיעון לגיטימי.
חוה ראובני: הוא מטיל אחריות אבסולוטית על בעל הרכב הרשום.
דוד רותם: אני מודה באשמה, הרכב שרשום על שמי ביצע את העבירה אבל בטיעון לעונש אני טוען ואף אחד לא מקבל פי 4.
דוד רותם: אתם חשבתם שאתם מתמרצים.
שי ישעיהו גלעד: היה לכם תיקון שהאחריות תוטל על מנכל החברה.
חוה ראובני: זה לא עבר ולכן התחליף הוא פי 4.
חוה ראובני: אדוני, אני מתנצלת, אני צריכה לצאת לוועדה אחרת.
שי ישעיהו גלעד: אני רוצה לחזור על בסיס הטיעון.
שי ישעיהו גלעד: אנחנו מאריכים כאן את תקופת ההתיישנות ללא סוף, או לפחות עד התקופה המירבית, כשמדובר בעבירת מצלמה.
שי ישעיהו גלעד: על-כך אנחנו מבקשים להתריע.
דוד רותם: לא, זה לא יוארך מעבר לתקופת ההתיישנות.
שי ישעיהו גלעד: אבל אם תקופת ההתיישנות היא 5 שנים, היא היתה עד היום 4 חודשים או במקסימום שנה, אנחנו מאריכים אותה ל-5 שנים.
יפעת רווה: להבנתי זה לא אמור להגיע לזה.
יפעת רווה: קודם כל, התיקון הזה הוא יחד עם תיקון לסעיף אחר, שנגיע אליו, שדורש שההסבות תעשנה לכל היותר בתוך 3 חודשים.
יפעת רווה: כלל, תקופת ההתיישנות היא עדיין השנה.
יפעת רווה: הסיטואציה קורית כשאנשים עושים הסבות.
יפעת רווה: אם אחרי שנה או אחרי 4 שנים לא עושים את ההסבה, אז בסופו של דבר התקופה עוברת ובאמת אף אחד לא משלם את המחיר.
יפעת רווה: אבל אם החברה כן עושה את ההסבה, היא אמורה לעשות אותה בתוך 3 חודשים.
יפעת רווה: נגיד שנעשית עוד הסבה אחת ואולי עוד אחת, אני מניחה שלא נעשות 10 הסבות, אז ברוב המקרים לא אמורים להגיע ל-5 שנים.
שי ישעיהו גלעד: אבל נניח ויש אדם שהסתובב בין בית משפט שלום, לבית משפט מחוזי ובית משפט עליון ואחרי כמה שנים הוא הוכיח שלא הוא נהג ברכב.
שי ישעיהו גלעד: אז מתבצעת הסבה קרוב לתום תקופת ההתיישנות, 4 שנים ו-11 חודש.
שי ישעיהו גלעד: אז באים לאותו נהג ואומרים לו: טוענים שאתה זה שנהגת.
יפעת רווה: את ההסבה אמורים לעשות בתוך 3 חודשים.
שי ישעיהו גלעד: בית המשפט קבע בצורה חלוטה שלא הוא נהג באותו רכב.
יפעת רווה: אם ההליכים מתמשכים 4 או 4.5 שנים, אני מניחה שאלה המקרי הנדירים.
יפעת רווה: ברוב המקרים זה ייעשה בתוך השנה או קרוב לה.
שי ישעיהו גלעד: לפי הצעת התיקון, לא נוכל לחסום מקרים שכאלה.
יפעת רווה: בסדר, זאת המטרה.
דוד רותם: האם פעולת הסבה מחייבת בדיקה משטרתית אם זה נכון או לא נכון?
אסנת ברוקנטל: בוודאי שכן.
אסנת ברוקנטל: הפניה היא למשטרה.
שי ישעיהו גלעד: מה רמת ההוכחה?
אסנת ברוקנטל: ראיות שיספיקו לבית המשפט.
שי ישעיהו גלעד: הוא הרים את הנטל והוכיח שלא הוא נהג.
דנית גלעד: הוא צריך להוכיח מי כן נהג.
יפעת רווה: אנחנו רוצים שאדם שכן נהג לא יצא פטור.
דוד רותם: רואים את בעל הרכב כאחראי, אלא אם כן הוא הוכיח מי נהג.
דוד רותם: כך כתוב בחוק.
שי ישעיהו גלעד: התעשייה האווירית הוכיחה שהיא העבירה את הרכב למנהלת מסוימת ולאחר 4 שנים אותה מנהלת מוכיחה שהיא העבירה לאחד העובדים.
שי ישעיהו גלעד: עכשיו אותו עובד צריך להוכיח.
שי ישעיהו גלעד: המנהלת הוכיח שלא היא נהגה ועכשיו הנטל הוא עליו להוכיח שהוא מסר את הרכב למישהו אחר.
שי ישעיהו גלעד: אנחנו מדברים על תקופה לאחר 4 שנים ו-11 חודש.
אסנת ברוקנטל: סליחה, אם זה הגיע לתעשייה האווירית כי זה נתקע שם אצל מישהו.
אסנת ברוקנטל: אם זה היה לפי הרצף הנורמטיבי, זה היה צריך לעבור בזמן.
שי ישעיהו גלעד: אני העברתי את הסיטואציה, כנראה שלא הובנתי נכון.
שי ישעיהו גלעד: בכל אופן, העלינו על הכתב את שאר הטענות שלנו לגבי הסעיפים וזה מצוי בפני אדוני.
שי ישעיהו גלעד: אני מתנצל, כי אני צריך לרוץ לוועדה אחרת.
אגנס וינקלר: אני מעירית תל-אביב.
אגנס וינקלר: הערה לסעיף 7.
אגנס וינקלר: התחייבתי ליפעת, בתכתובת בינינו, שאכניס הערה לגבי המשפט.
אגנס וינקלר: אם דברי ההסבר אכן מועתקים כלשונם גם לחוק, אז המשפט הזה: "מובן שהמועדים האמורים כפופים לדיני ההתיישנות" שבסעיף 9 צריך וטעון תיקון.
אגנס וינקלר: יש כאן חריגה במועדים וזה גם לפי פסיקת בית המשפט העליון.
אגנס וינקלר: אני מדברת על דברי ההסבר לסעיף 7.
אגנס וינקלר: השורה האחרונה של דברי ההסבר למטה מתייחסת לדיני ההתיישנות והיא עומדת בסתירה לפסיקת בית המשפט העליון בעניין הזה.
אגנס וינקלר: לכן דיברנו בינינו איך אפשר להשמיט את זה או לנסח את זה בצורה אחרת.
יפעת רווה: אנחנו לא מפרסמים שוב דברי הסבר.
יפעת רווה: כתוב כאן: "מובן שהמועדים האמורים כפופים לדיני ההתיישנות".
יפעת רווה: הכוונה כאן היתה שהמועדים לא יחרגו מדיני ההתיישנות.
יפעת רווה: זאת היתה הכוונה ואני מבהירה זאת לפרוטוקול מכיוון שאין סיבוב נוסף של דברי ההסבר.
יפעת רווה: הכוונה היתה שלא יחרגו וכמובן שלא היתה כוונה להאריך ולבטל - - -
דוד רותם: אני חושב שראוי להכניס את זה לחוק עצמו.
דוד רותם: שמעתי שיש שופטים שיבינו אחרת, לא הייתי לוקח סיכונים.
סיגל קוגוט: רציתי להבין.
סיגל קוגוט: כשיושב הראש דיבר על פעולת חקירה, שכל ההוכחות האלה הן בעצם פעולות חקירה, אז גם הפרשנות היום של השנה זה כפוף לסעיף ג', שכל פעולת חקירה מאריכה את זה?
דוד רותם: כמובן.
סיגל קוגוט: גם היום מאריכים את זה ורואים את זה פעולת חקירה חדשה?
אסנת ברוקנטל: בהודעות תשלום קנס הוא אמור לפנות תוך 3 חודשים.
אסנת ברוקנטל: אם, נניח, חסרים לו מסמכים מסוימים ודורשים ממנו, הוא מבחינתו פנה במועד.
דוד רותם: אחרי 4 שנים ו-11 חודש הוכחתי לכם שלא אני נהגתי אלא מישהו אחר נהג.
אסנת ברוקנטל: אנחנו לא מנפיקים דוח חדש.
אסנת ברוקנטל: ברגע שזה עבר את תקופת ההתיישנות אנחנו לא מפיקים דוח חדש.
דוד רותם: למה זה עבר את תקופת ההתיישנות?
אסנת ברוקנטל: זה כלפי האדם השני.
אסנת ברוקנטל: ברגע שחלפה שנה - - -
דוד רותם: עברה שנה ממה?
אסנת ברוקנטל: עברה שנה ממועד ביצוע העבירה.
אסנת ברוקנטל: ההתיישנות נמנית מביצוע העבירה.
אסנת ברוקנטל: תוך שנה מביצוע העבירה אנחנו אמורים לשלוח הודעת תשלום קנס.
אסנת ברוקנטל: אם חולפת השנה ונניח שמוכיחים לנו אחרי שנה שאדם מסוים נהג ברכב, אנחנו לא מפיקים לו הודעה.
דוד רותם: בקיצור, שנה מיום ביצוע העבירה, לא שילמנו את הקנס - - -
סיגל קוגוט: יש תיקון ועכשיו שינית את זה בצורה דרמטית, זה כבר לא כפוף לזמן.
יפעת רווה: לא התכוונו שזה לא יהיה כפוף לזמן.
יפעת רווה: 225א' קובע שנה.
יפעת רווה: זאת אומרת, הוא חריגה מדיני ההתיישנות הכלליים של סעיף 9 וזאת גם הטענה של עירית תל-אביב.
יפעת רווה: הוא קובע שנה.
יפעת רווה: אנחנו אומרים שאם עושים הסבות, אנחנו רוצים שזה יאריך כל פעם ב-3 חודשים כדי שההסבה לא תאפשר התחמקות מהעונש.
יפעת רווה: לא היתה לנו כוונה שזה יחרוג מ-5 שנים.
יפעת רווה: ככל שזה נחשב פעולת חקירה, תגידו לי במשטרה האם אנחנו יכולים - - -
אסנת ברוקנטל: לשון הסעיף אומרת שתוך שנה מעת ביצוע העבירה צריך להפיק הודעת תשלום קנס.
אסנת ברוקנטל: איך אנחנו יכולים - - - היום אנחנו מחויבים לשנה.
אסנת ברוקנטל: ברגע שמתקרבים לשנה לא מפיקים הודעת תשלום קנס.
דוד רותם: עכשיו אני רוצה לומר לכם שני דברים.
דוד רותם: "לעניין בקשה לביטול כאמור לגבי עבירות תעבורה" – זאת בקשה שהולכת לתובע, נכון?
יפעת רווה: אתה מדבר על סעיף 229?
דוד רותם: אני אגיד לכם מה מציק לי.
דוד רותם: בצעתי עבירת תעבורה, פניתי לתובע לבטל ואמרתי לו: תשמע, לא אני נהגתי.
דוד רותם: אז הוא אומר לי: אתה יודע מה, לא הוכחת לי וכדי לגמור את העניין אני מוריד לך הקנס ל-50%.
דוד רותם: יש לו סמכות או אין לו סמכות?
יפעת רווה: לפי הפרשנות שלנו אין לו סמכות.
דוד רותם: אתם רוצים לראות ערעור פלילי שהוגש נגדי בטענה הזאת?
דוד רותם: אני אביא לכם.
יפעת רווה: הטענה התקבלה?
דוד רותם: יש לי בעיה.
דוד רותם: ישבתי בוועדה למינוי שופטים שמינתה את השופט שבפניו נקבע התיק.
דוד רותם: עכשיו אני בכלל בבעיה.
דוד רותם: זה יעבור לשופט אחר.
יפעת רווה: אני אשמח לראות פסק דין שקובע קביעה כזאת.
יפעת רווה: לפחות לפי הפרשנות שלנו אין סמכות ובמפורש, אנחנו גם לא רוצים לתת את הסמכות הזאת.
דוד רותם: אני חושב שאתם צודקים.
דוד רותם: זה היה הטיעון שלי בבית המשפט.
דוד רותם: אמרתי בבית המשפט שזאת "מסחרה" ולכן לא הסכמתי לשלם את הקנס.
דוד רותם: על הזיכוי שלי הוגש ערעור.
דוד רותם: יש מחלוקת בין היועץ המשפטי לממשלה לבין היועץ המשפטי של עירית ירושלים.
יפעת רווה: בלי קשר, אשמח לראות.
יפעת רווה: כשנשאלנו על ידי תובעים, במפורש אמרנו שאי-אפשר.
דוד רותם: הוגשה גם הצעת חוק לתקן את זה.
דוד רותם: לא לאפשר לתובע לתת הנחה בקנסות.
דוד רותם: מה פתאום עסקאות טיעון בברירות קנס?
סיגל קוגוט: מה אתה רוצה עם המועדים?
דוד רותם: אני רוצה שנגביל אותם בחוק.
סיגל קוגוט: איזה גג?
סיגל קוגוט: 5 שנים של סעיף 9 או פחות מזה.
דוד רותם: אתם מדברים כל הזמן על שנה.
אסנת ברוקנטל: בדרך כלל בנושא של הסבה לא מגיעים ל-5 שנים.
אסנת ברוקנטל: השנה היא סד בשבילנו.
דוד רותם: אפשר להגביל את זה לשנתיים.
אגנס וינקלר: צריך לשים לב לסעיף 9 בחסד"פ.
אגנס וינקלר: "באין הוראה אחרת לעניין זה בחוק אחר".
אגנס וינקלר: יש פרשנות שההוראות שמתייחסות לעבירות הקנס, לעבירות הקלון, חורגות מאותה הוראה.
אגנס וינקלר: השאלה, האם באמת המגבלה תחול על ידי מחיקת השורה הזאת?
סיגל קוגוט: הוא רוצה לקבוע כאן סד של זמן אחר, לא שנה, קצת יותר אבל לא 5 שנים.
אסנת ברוקנטל: זה היה שנתיים וקיצרו את זה לשנה.
סיגל קוגוט: אסנת מעירה פה שרק בצילום קיצרו את זה לשנה.
אסנת ברוקנטל: רוב ההסבות הן בצילום כי כשמוסרים לנהג ביד, אז אי-אפשר לעשות הסבה.
דוד רותם: יפעת, צריך לקבוע תאריך.
דוד רותם: תבדקו ותבואו עם רעיון.
דנית גלעד: יפעת, גם ירחיבו את ההגדרה של בעל רכב לעניין הסעיף הזה - - -
יפעת רווה: תעבירו לי משהו כתוב ואנחנו נתקן בהתאם.
יפעת רווה: הסעיף שקשור לזה הוא סעיף 229.
יפעת רווה: לפי סעיף 229א, מי שנמסרה לו הודעת תשלום קנס צריך לשלם את הקנס בתוך 90 ימים אלא אם כן הוא ביקש לבטל את הקנס בתוך 30 ימים או שהוא הודיע תוך 90 יום שברצונו להישפט.
יפעת רווה: בסעיף 229ג' מצוינות עילות הביטול, שלפיהן רשאי התובע לבטל את הודעת תשלום קנס וזאת אם נוכח שלא נעברה עבירה או שאם הוא נוכח שהיא נעברה לא בידי מי שקיבל את ההודעה או שהוא היה סבור שאין עניין לציבור.
יפעת רווה: סעיף 229ה' קובע שהתובע רשאי לדון בבקשה שהוגשה אחרי 30 הימים, אם הוא שוכנע שאי הגשת הבקשה במועד, נבעה מסיבות שאינן תלויות במבקש, שמנעו ממנו להגיש אותה במועד ושהיא הוגשה מייד אחרי שהוסרה המניעה.
יפעת רווה: בפועל, במקרים רבים כאשר בקשת הביטול מסתמכת על כך שהעבירה נעברה שלא בידי מי שקיבל את ההודעה ומקבל ההודעה רוצה להסב את הדוח, לא מספיקים 30 הימים.
יפעת רווה: בעבר, לפני התיקון שנעשה לסעיף 225, שקיצר את המועדים לשנה, אז הרבה רשויות היו חורגות לגמרי מ-30 הימים ולפעמים היו נותנות אפילו קרוב לשנתיים.
יפעת רווה: קרה שלפני כמה שנים תוקן סעיף 225 והמועד קוצר לשנה.
יפעת רווה: לכן חזרו ל-30 הימים הדווקני.
יפעת רווה: קיבלנו בעניין הזה המון תלונות מחברות פרטיות שאמרו שהזמן הזה לא מספיק כדי לעשות את ההסבה וכדי לתאר.
יפעת רווה: יש לנו אינטרס גדול מאוד, בעיקר בעבירות תעבורה – מילא בעבירות חניה זה רק עניין כספי, אבל הרבה פעמים בעבירות תעבורה זה גם ניקוד, זה גם עבר פלילי.
יפעת רווה: אנחנו עכשיו במלחמה מאוד גדולה בנושא של נהגים רצידיביסטים.
יפעת רווה: חשוב לנו מאוד שבאמת העבירות יירשמו על שם מי שעשה את העבירה ושההסבות יבוצעו הלכה למעשה ולא ילכו על הטיעון הפורמאליסטי זה רשום על שם החברה, כברו 30 יום וגמרנו.
יפעת רווה: עשינו איזה נוהל יחד עם משטרת ישראל, שהם יאפשרו לעשות את בתוך 90 ימים.
יפעת רווה: אנחנו רוצים לעגן את זה בחקיקה כדי שבמפורש, כאשר מדובר על הסבה, להבדיל מביטול רגיל, הדבר ייעשה בתוך 90 ימים.
יפעת רווה: כמובן שבכל מקרה, גם זה וגם זה, תמיד קיים סעיף קטן ה' שאומר שהתובע יכול להאריך במקרים המוצדקים את המועדים האלה.
יפעת רווה: אפשר לשמוע מהמשטרה באיזה מקרים הם אכן נוהגים לפי הסעיף אבל מכל מקום אנחנו חושבים - - -
דוד רותם: אם אנחנו מאריכים את ההתיישנות משנה לשנתיים אז זה כבר לא כל-כך קריטי.
דוד רותם: אני לא אוהב להיות תלוי בשיקול דעתו של אף אחד.
יפעת רווה: העניין הוא שהיום זה 30 ימים לפי הפרשנות.
דוד רותם: גם כשזה היה יותר אז חלק מהרשויות קיצרו, חלק האריכו וכל אחד עושה מה שמתחשק לו.
דוד רותם: אנחנו יודעים טוב מאוד שזה סעיף בשביל עוד חצי יער מיערות הגשם כדי להדפיס את זה.
דוד רותם: אף אחד לא ישמור על זה.
דוד רותם: אם אני אביא תצהיר של הנהג שיגיד שהוא נהג ואני אגיש את זה אחרי 150 יום, גם יקבלו את זה.
דוד רותם: אל תשלו את עצמכם.
יפעת רווה: זה לא מה שקורה בפועל.
אסנת ברוקנטל: אנחנו כמשטרה מאוד מקפידים על זה, אלא אם כן היתה מניעה.
דוד רותם: כמה בקשות מוגשות בשנה וכמה אתם מקבלים מתוכן?
דוד רותם: אתם מאוד מקבלים שלא לקבל בקשות, את זה אני יודע.
אסנת ברוקנטל: לא.
אסנת ברוקנטל: אנחנו מקפידים על 90 ימים אלא אם כן היתה מניעה, האדם היה בחו"ל, אושפז, היה בכלא או דברים כאלה.
דוד רותם: אתם מקפידים על 90 ימים.
אסנת ברוקנטל: עד כמה שידוע לי, כן.
אסנת ברוקנטל: גם אם נאריך את ההתיישנות לשנתיים, אז יבואו אנשים יומיים לפני השנתיים ויגידו שלא הם נהגו.
דוד רותם: כמה תיקים כאלה יש?
אסנת ברוקנטל: הרבה.
אסנת ברוקנטל: כשאנשים לא הוגבלו אז הם פנו מתי שהיה להם נוח.
דוד רותם: כשאדם מקבל ברירת משפט, אחרי כמה זמן הוא צריך להתייצב בבית המשפט.
דוד רותם: הוא לא שילם, מה קורה?
אסנת ברוקנטל: כלום, הקנס גדל.
דוד רותם: ואז מתי הוא מקבל את ההתראה הראשונה?
אסנת ברוקנטל: הקנס גדל, הוא מקבל שוב הודעה, הוא מקבל התראה ממרכז לגביית קנסות.
דוד רותם: ואז גמרנו, כי אם אז הוא יבוא לבקש ביטול, זה כבר לא לפי הסעיף הזה.
אסנת ברוקנטל: נכון, הוא פספס את המועדים.
דוד רותם: תוך כמה זמן הוא צריך לשלם את הקנס?
אסנת ברוקנטל: היום הוא פספס את המועדים כי הוא מוגבל ב-30 ימים.
אסנת ברוקנטל: אבל אם לא נגביל אותו - הוא ישלם את הקנס תוך 90 ימים אבל יש כאלה שזה לא מרתיע אותם.
דוד רותם: הוא לא משלם את הקנס והקנס גדל.
דוד רותם: ואז הוא בא אחרי שנתיים ואומר שהוא לא הנהג והוא רוצה להעביר את הדוח?
אסנת ברוקנטל: אנחנו לא מקבלים את זה.
דוד רותם: יש לכם מקרים כאלה?
אסנת ברוקנטל: היו מקרים שאנשים לא שילמו ואחרי שעבר זמן הם באו ואמרו שלא הם נהגו.
אסנת ברוקנטל: יש הרבה אנשים שמתעוררים רק כאשר זה מפריע להם באופן ממשי, כמו למשל, כאשר יש להם עיכוב חידוש רישיון נהיגה, הזמנה לקורסי נהיגה מונעת.
דוד רותם: המרכז לגביית קנסות צריך לגבות את זה מהר, כך לפחות הציגו לי את זה.
יפעת רווה: למעשה 90 הימים זה עיגון הנהלים כיום.
יפעת רווה: סעיף 8(2) זאת בעצם הבהרה שהסמכות של התובע בנסיבות מיוחדות לדון בבקשה אחרי המועדים, תחול גם על הנושא הזה של הסבות של 90 יום ולא רק על בקשות ביטול רגילות.
דוד רותם: אבל בסעיף קטן א' יש רק מועד אחד.
יפעת רווה: עכשיו יהיו שניים כי אנחנו מתקנים את זה.
דוד רותם: יהיה 90 יום במקום 30 יום.
יפעת רווה: בקשות ביטול רגילות בגלל – זה או 30 או 90.
יפעת רווה: לכן זה "המועדים" במקום "המועד".
יפעת רווה: אנחנו עוברים לסעיף 229 סעיף קטן ח'.
יפעת רווה: כידוע, יש חזקת הרשאה בעבירות קנס לגבי אדם שלא שילם את הקנסות במועד.
יפעת רווה: הסעיף קובע שחזקת ההרשעה לא תחול אם אדם שילם את הקנס ותובע ביטל לאחר מכן את ההודעה.
יפעת רווה: סעיף 229ח(2) קובע חזקה כזאת גם במקרה שאדם לא שילם את הקנס ולא פעל במועדים האמורים בחוק, אבל הוא לא קובע שאי תחולה של חזקת ההרשעה שבו תובע ביטל את הקנס, למרות שבקשת הביטול הוגשה באיחור, מכוח הסמכות שלו לפי 229ה' לחוק.
יפעת רווה: לכן אנחנו מציעים לקבוע במפורש כי גם במקרה שהתובע ביטל את הודעת התשלום, אפילו שהבקשה הוגשה שלא במועד, כמובן שלא תחול חזקת ההרשעה.
יפעת רווה: כמו כן אנחנו מציעים לקבוע בסעיף 229ח(2) שגם במקרה שבו בית המשפט החליט לקיים את המשפט של אדם שהודיע באיחור על רצונו להישפט - - -
דוד רותם: יש מקרים כאלה?
יפעת רווה: הרבה מאוד.
יפעת רווה: אנחנו נדון בזה בהקשר של סעיף 230.
יפעת רווה: יש מקרים שאנשים מבקשים להישפט באיחור ובית המשפט נענה לזה.
דוד רותם: איך זה הולך היום?
דוד רותם: אני צריך לשלם את הקנס תוך 90 ימים ולהודיע שאני רוצה להישפט בתוך אותו זמן.
יפעת רווה: או ביטול תוך 30 ימים ולבקש להישפט בתוך 90 ימים.
אופיר פינס-פז: אני רוצה להבין.
אופיר פינס-פז: אם הוא לא ביקש בתוך 90 ימים - - -
דוד רותם: אז הוא נחשב כמי שהורשע.
אסנת ברוקנטל: נכון אבל הוא יכול לבקש באיחור.
דוד רותם: אז הוא צריך להגיש בקשה לביטול?
יפעת רווה: הוא יכול להגיש בקשה לביטול באיחור לפי סעיף קטן - - -
דוד רותם: אחרי שהורשעתי אני יכול להגיש בקשה לביטול רק לבית המשפט ולא לתובע.
דוד רותם: איך אדם שהורשע יכול לפנות לתובע?
דוד רותם: זה נוהל שאני לא מכיר אותו.
דוד רותם: תשלום הקנס או אי בקשה להישפט או אי תשלום הקנס במועד ואי בקשה להישפט, משמעותה שהורשעתי בדין.
דוד רותם: אותי לימדו ויכול להיות שאני טועה, שאחרי שאני הורשעתי, ביטול הרשעה יכול להיעשות רק על ידי בית משפט.
דוד רותם: אני אלך לאבסורד של מה שקורה.
דוד רותם: אני הגשתי בקשה להישפט ובמקביל גם הגשתי בקשה לביטול.
אסנת ברוקנטל: אי-אפשר במקביל.
דוד רותם: רבותיי, אני שלחתי את שני המכתבים האלו ואז נקבע לי מועד לדיון בבית משפט והורשעתי.
דוד רותם: שופט קבע שהוא לא מאמין לי.
דוד רותם: בינתיים התובע לא יודע על זה והוא שולח לי באותו יום הודעה על ביטול הברירה.
דוד רותם: אז מה, אני הולך הביתה בשלום?
אסנת ברוקנטל: בעיקרון אמורים לראות את זה.
דוד רותם: אני לא מבין איך תובע יכול לבטל הרשעה.
אופיר פינס-פז: עזוב את העניין הפורמאלי.
אופיר פינס-פז: אני רוצה להבין למה אם חלף הזמן שבו אתה יכול לבקש להישפט, למה אתם נותנים - - -
יפעת רווה: לא אנחנו נותנים.
יפעת רווה: החוק הקיים מאפשר.
יפעת רווה: יש את סעיף 230.
יפעת רווה: הוא מאפשר לאדם, גם באיחור, להגיש בקשה לבית המשפט.
יפעת רווה: אגב, בהמשך של ההצעה אנחנו הולכים לצמצם את הסעיף הזה.
יפעת רווה: כבר היום יש סעיף שאומר שבית המשפט רשאי, מנימוקים שיירשמו, לקיים משפט גם אם ההודעה של אותו אדם שמבקש להישפט ניתנה באיחור.
יפעת רווה: אני מניחה שהמשטרה תוכל להסביר יותר טוב ממני, אבל בחלק מהסיטואציות האדם אומר שהוא לא ידע, לא קיבל, הוא לא יודע בכלל על מה מדובר.
יפעת רווה: הדברים האלה קורים.
אסנת ברוקנטל: אנחנו יכולים להגיד שהסעיף הזה מאוד מנוצל לרעה כי אנשים מחכים כמה שנים ואז הולכים לבית משפט, אוספים את כל הדוחות ומתחילים לשטוח את כל תחינותיהם בפני השופטים.
אופיר פינס-פז: בית המשפט מקבל את זה?
יפעת רווה: אנחנו מציעים לצמצם את זה.
דוד רותם: אני אוסף 150 דוחות ואני בא אחרי 5 שנים לבית המשפט ומה אני אומר?
אסנת ברוקנטל: אתה קצת בוכה, אתה אומר שזה קשה לך והסכום מאוד גבוה.
אסנת ברוקנטל: הם אומרים שזה באמת לא מוצדק אבל הרבה פעמים נותנים לך הנחה כי זה סכום מאוד גבוה.
דוד רותם: אחרי שהורשעתי?
אסנת ברוקנטל: כשאתה לא משלם זאת חזקת הרשעה.
אסנת ברוקנטל: זאת חזקה שניתנת להפרכה.
דוד רותם: מתי היא ניתנת להפרכה?
אסנת ברוקנטל: אני נותנת דוגמה.
אסנת ברוקנטל: אדם באופן אוטומטי מורשע אחרי 90 יום אם הוא לא נקט בשום פעולה.
אסנת ברוקנטל: נניח שהוא מגיע והוא מוכיח שהוא בכלל היה בחו"ל והוא מביא מסמכים שמראים שהסיטואציה היתה שונה, אנחנו מבטלים את ההרשעה ובודקים את הטענה שלו, אם היתה מניעה.
אסנת ברוקנטל: הסעיף מאפשר את זה.
דוד רותם: הוא בא אחרי איקס שנים.
דוד רותם: הרי האיש הזה אחרי 90 יום היה בחוץ לארץ.
אסנת ברוקנטל: נתתי דוגמה, יכולות להיות כל מיני סיטואציות.
יפעת רווה: הגיע לסעיף 230 שם אנחנו רוצים לצמצם אותו.
אופיר פינס-פז: סעיף 10?
יפעת רווה: הסעיף קיים ובתי המשפט לפעמים מקבלים את זה ולפעמים לא מקבלים את זה.
יפעת רווה: זה בהחלט קיים וקיימים מקרים כאלה.
אגנס וינקלר: אבל יש את סעיף 229ה' שמאפשר דיון באיחור על אף המועדים אצל תובע.
אגנס וינקלר: זה לא רק עד לבית משפט אלא גם לפתחו של התובע.
אופיר פינס-פז: עד מתי?
אסתר כהנא: אדם שנמצא בחו"ל זה מקרה קלאסי.
אסתר כהנא: עדיין יש הצדקה לבדוק את הטענות הענייניות שלו.
אופיר פינס-פז: אז נכתוב בחוק.
אסתר כהנא: יכולות להיות עוד נסיבות: חולה מאוד, בכלא.
יפעת רווה: העילות רשומות.