GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועה ברודסקי-לוי: לדעתי, כמובן, גם אחרי 15 שנה אבל על אחת כמה וכמה כאשר מדובר על זמן קצר יותר.
אופיר פינס-פז: משרד הרווחה, בבקשה.
רינת וייגלר: אני מהלשכה המשפטית.
רינת וייגלר: אני חושבת שנכון יהיה להפריד בדיון בין מה היתה מטרת החוק מלכתחילה לבין הקשיים שאנו רואים ביישום שלו.
רינת וייגלר: נוכחתי בדיונים שהתקיימו במהלך קבלת החוק והייתי מודעת להתלבטויות ולניסיון לאזן בין השיקולים השונים.
רינת וייגלר: אני חייבת לומר שמה שהנחה את מי שהוביל את הצעת החוק והרוח החיה שעמדה מאחורי התפישה של החוק הזה היתה שונה לגמרי מהתפישה של החוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין.
רינת וייגלר: בהגנה על הציבור בפני עברייני מין ישנו בסיס אחד שהוא מוביל לאורך החוק והוא נושא המסוכנות.
רינת וייגלר: המילה מסוכנות לא היתה חלק מהחוק ובכוונה.
רינת וייגלר: נלחמו על-כך שזה לא יופיע, לא באיזונים, לא בשיקולי בית המשפט, לא במסמכים ולא כלום.
רינת וייגלר: כי הדגש הוא על הנזק הנפשי לקורבן העבירה.
רינת וייגלר: לא משנה אם הנאשם כבר הועמד לדין, כבר היה בכלא, כבר עבר הליך ארוך מאוד של שיקום, נערכת לו הערכת מסוכנות והמסוכנות שלו נמוכה.
רינת וייגלר: זה לא משנה לעניין הזכות של נפגעת העבירה להגיש את הבקשה.
רינת וייגלר: צריך לזכור את זה.
רינת וייגלר: לדעתי זה גם מה שמכניס את כל המערכת לבלבול כאשר זה מגיע לבית המשפט.
רינת וייגלר: לכן זה גם מעמיד את הפרקליטות, כפי ששמענו וכפי שגם אמרה חגית – ביכולת לאזן, פה העסק מתבלבל.
רינת וייגלר: אנחנו צריכים לזכור שהייזום של ההליך, הנזק הוא הנזק וזה לא משנה.
רינת וייגלר: שוב אני אומרת, בעיניים הסובייקטיביות שלה היא עלולה להיפגע פגיעה נפשית.
רינת וייגלר: זה הטריגר להגשת הבקשה.
רינת וייגלר: זה מה שריחף בחלל האוויר.
רינת וייגלר: לכן עלו גם שם שאלות הייצוג של הנפגעת והעניין של הסיוע המשפטי גם עלה גם אז.
רינת וייגלר: מכל מיני שיקולים, של רצון להעביר את החוק מהר, שיקולים תקציביים ולא חשוב מה – לכן אני אומרת שאנחנו צריכים להפריד בין הבעיות שאנחנו נתקלים בהם היום ביישום לבין מה שהיתה הכוונה המקורית.
רינת וייגלר: הכוונה באמת היתה לתת בידי – עלו גם שם שאלות אחרות.
רינת וייגלר: דיברו על כך שיש חשיבות להקנות לנפגעת את ההחלטה.
רינת וייגלר: דיברו על כך שסוף סוף יהיה לה כלי שהיא תוכל להחליט מתי להפעיל ומתי לא.
רינת וייגלר: ודאי שהיא צריכה סיוע אבל אני אומרת שלא דיברו על כך ולא זאת היתה הכוונה, שיש פה אחריות של המדינה ליזום את ההליך.
ענבר יחזקאלי-בליליוס: לנפגעת העבירה יש אפשרות להימנע מההליך.
רינת וייגלר: אני מדברת על מה שהיה אז בחלל האוויר.
רינת וייגלר: שוב אני אומרת, יכול להיות שהשנים האלה של היישום דורשים חשיבה ודורשים תיקונים כאלה ואחרים בתפישה, אבל אני יכולה להגיד לכם מה היה אז.
רינת וייגלר: זה לא מקטין מהבעיות של היידוע עליהן דיברתן.
רינת וייגלר: אני יכולה להגיד, בכל מה שנוגע לפקידי הסעד – כמובן שלא באחריותי כל פקידי הסעד ומה הם עושים ומה הם לא עושים, אבל ברמה שנתונה לי, עשיתי מספר מפגשים עם פקידי סעד מחוזיים.
רינת וייגלר: הבאתי לידיעתם, יידעתי אותם על החוק.
רינת וייגלר: זה שיש קושי בהפעלה על ידי פקידי הסעד אני יודעת.
רינת וייגלר: קשיים מקשיים שונים שנובעים גם כן ממחויבות כלפי המשפחות, מקשיים עם המשפחות.
רינת וייגלר: יש בעיות בהפעלה על ידי פקידי סעד.
רינת וייגלר: זה נכון שיש להם סמכות אבל אני יכולה להגיד שבמעט מאוד מקרים הם הפעילו את אותה סמכות.
רינת וייגלר: אפשר להביא את פקידי הסעד כדי שהם יסבירו מה הקשיים שלהם, אבל יש קשיים בהפעלה, שיכול להיות שאפשר וצריך לבדוק ולהוציא הנחיות.
רינת וייגלר: אנחנו כן הוצאנו מן קווים מנחים מה לעשות במקרים של גילוי עריות, מה לעשות במקרים – קווים מנחים.
רינת וייגלר: אני יודעת שיש בעיות עם פקידי הסעד.
רינת וייגלר: אני חושבת שצריך לשבת ולראות איך אפשר לפתור אותם.
רינת וייגלר: זה ודאי לא הטיל אחריות - - -
אופיר פינס-פז: את לא חייבת לנאום לאומה.
רינת וייגלר: אני לא נואמת, שתקתי עד עכשיו.
רינת וייגלר: ביקשו ממני לדבר.
אופיר פינס-פז: בשמחה, אבל תשימי נקודה.
רינת וייגלר: בסדר.
אופיר פינס-פז: תגידי משפט סיום.
רינת וייגלר: שוב אני אומרת, צריך להבחין בין המשמעות הראשונית של החוק, שהיא כפי שאני רואה אותה, לבין הקשיים ביישום, ולראות אם יש מקום להכניס תיקונים ספציפיים לחוק, אבל זה לא היה במשמעות המקורית.
עמית מררי: אני רוצה להוסיף על הדברים שנאמרו כאן גם על ידי דפנה וגם על ידי רינת.
עמית מררי: למרות שלא הייתי בשלבי חקיקת החוק, מטרת החוק, כמו שרינת הדגישה, בניגוד לחוק הגנה על הציבור שכמובן המדינה חייבת להיות זאת שמפעילה אותו, היא לא מניעת מסוכנות על ידי עבריין מין.
עמית מררי: זה חוק שהוא בעצם אמור לתת כלי בידי בית המשפט ליצור איזון בין נזק נפשי שנגרם למתלוננת, בין אם העבריין ומסוכן ובין אם הוא לא מסוכן והשאלה הזאת לא רלוונטית.
עמית מררי: לבין הנזק שנגרם לעבריין, או שעלול להיגרם לעבריין בעצם המגבלות שיוטלו עליו.
עמית מררי: כמו שנאמר פה, החוק הוא לא פשוט להפעלה.
עמית מררי: מתי צץ הקושי ביישום?
עמית מררי: הקושי ביישום נוצר כשהפרקליטות הגיעה עם בקשות לבית המשפט.
עמית מררי: אלה היו תיקים פשוט, תיקים שבהם עברייני המין היו מחוסרי דיור אם לא היו יכולים לחזור לביתם.
עמית מררי: המשמעות של האיזון היתה קשה מאוד.
עמית מררי: בית המשפט בא בציפייה לפרקליטות למצוא פיתרון קסם.
עמית מררי: כלומר, לפתור את כל הבעיה.
עמית מררי: בית המשפט התקשה לאזן בין המצב הנתון.
עמית מררי: המצב באמת קשה כי אכן נגרם לנפגעת נזק קשה לנפגע.
עמית מררי: מצד שני, במקרים לא מעטים עבריין המין גם הוא נמצא במצוקה קשה אם לא יותר לו לשוב לביתו.
עמית מררי: בית המשפט ציפה מהפרקליטות שתמצא פיתרון קסם.
עמית מררי: נוצר מצב שפרקליטים הלכו לעמידר והתרוצצו במשרד השיכון וניסו למצוא פיתרון.
עמית מררי: בעצם בית המשפט בא בציפייה מהמדינה למצוא פיתרון דיור על חשבונה לעבריין המין.
עמית מררי: אז הדבר הוצף ובא בפני פרקליט המדינה דאז ומכאן באה ההנחיה.
עמית מררי: נוצרה תחושה חזקה שלמרות שהחוק הזה מאפשר, כמו שחוק מניעת אלימות במשפחה מאפשר, גם לפקיד סעד וגם לנציג היועץ המשפטי לממשלה, ליזום במקרים המתאימים הליך, נוצר מצב שציפו מהפרקליטות לפתור את המצב בכללותו, כולל את העניין התקציבי.
דוד רותם: אני מצטער שאני מתפרץ.
דוד רותם: זה לא פייר מה שאתם אומרים, גם כלפי, גם כלפי האזרח וגם כלפי בית המשפט.
דוד רותם: בהליך משפטי הפרקליטות מייצגת את המדינה.
דוד רותם: אני בא בטענות עכשיו למדינה.
דוד רותם: זה לא מעניין אותי אם זה פקיד הסעד כי הוא עובד מדינה, אם זה היועץ המשפטי לממשלה, אם זה כל גוף ממשלתי אחר.
דוד רותם: כשבאים ואומרים, אתם תמצאו פיתרון זה לא שאומרים: אדוני, אתה הפרקליט צריך לרוץ ולחפש דירה בעמידר, בהחלט לא.
דוד רותם: אתה הפרקליט צריך להגיש בקשה שתהיה מבוססת על משהו.
דוד רותם: יגיד לך בית המשפט לא, יגיד לך לא.
דוד רותם: הרי הטענות יהיו הרבה יותר קטנות אליכם כאשר ניסיתם ולא הצלחתם.
דוד רותם: אף אחד לא בא אליכם בטענות שלא הצלחתם.
דוד רותם: לי לא אכפת שתגידו: אנחנו כהנחיה נקבע שפקיד סעד שמלווה אדם כזה, הוא יגיש את הבקשה.
דוד רותם: אבל אתם הגוף שצריך להנחות את האנשים כי אחרת זה ייפול בין הכיסאות.
דוד רותם: אני לא אומר לכם שתשברו את הראש.
דוד רותם: אני לא רוצה שפרקליטים ירוצו לעמידר.
עמית מררי: אני מנסה לומר שהחוק הזה לא התכוון להטיל על המדינה למצוא פה פיתרונות או ליזום בכל מקרה.
עמית מררי: החוק נתן אפשרות, כפי שאמרתי, כמו החוק למניעת אלימות במשפחה.
עמית מררי: החוק נתן אפשרות גם לפרקליטות, גם לנציג היועץ, במקרים המתאימים, לצד הנפגע עצמו – אמנם יש לנו צד שהוא הנפגע וצד שהוא עבריין מין אבל זה לא המשך של ההליך הפלילי וזאת לא היתה הכוונה.
עמית מררי: אני רוצה לומר שני דברים.
עמית מררי: ראשית, ההנחיה של פרקליט המדינה, לצד זה שהיא קובעת שבאמת היוזמה וההצטרפות יהיו במקרים חריגים, יש פה מנגנון שבעיניי הוא מאוד חשוב, מלבד מנגנון היידוע שהוא כמובן חשוב.
עמית מררי: פרקליטות מתייצבת בכל דיון ותמיד היא תהיה עם היד על הדופק.
עמית מררי: זה דבר אחד.
עמית מררי: הערה שנייה שאני רוצה לומר.
עמית מררי: במקרים רבים, ודווקא במקרים המובהקים שבהם יש חשש למגע קרוב בין הנפגע לעבריין, אלה באמת מקרים בתוך המשפחה.
עמית מררי: מקרים כאלה, במובהק, אין לפרקליטות את הכלים לטפל בהם.
עמית מררי: אלה עניינים שהם דווקא יותר אמורים להיות בסמכויות של פקידי סעד, שלהם יש את הכלים, את ההבנה ואת היכולת לדעת מתי כן ומתי לא יש מקום לבקש את הבקשה.
עמית מררי: כל מה שאני אומרת נועד לומר, בעצם, שהחוק לא התכוון להטיל את מירב האחריות בעניין הזה על הפרקליטות, להגיש את הבקשות.
דוד רותם: הוא לא התכוון להטיל את על הפרקליטות וגם אני לא רוצה להטיל את זה על הפרקליטות.
דוד רותם: אבל הוא הטיל שני שליש על המדינה.
דוד רותם: המדינה זה גם אתם, גם פקידי הסעד, גם משרד הרווחה, גם משרד הביטחון וגם המשרד לביטחון פנים.
דוד רותם: זה לא איכפת לי.
דוד רותם: אם אתם תוציאו הנחיית פרקליט מדינה או הנחיית יועץ ואתם תנחו את פקידי הסעד: רבותיי, כאשר יש מקרה כזה, אתם פקידי הסעד תיידעו את הנפגע.
דוד רותם: אם הנפגע מבקש אתם תסייעו לו, אתם תגישו את הבקשה, אתם תדאגו לו לייעוץ, שילך למרכז נוגה או שילך לנפגעות עבירות מין.
מאירה בסוק: שוב אנחנו חוזרים לעמותות.
ענבר יחזקאלי-בליליוס: העמותות לא ממומנות אז איך אנחנו יכולים לטפל בזה?
דוד רותם: אני מסכים שאתם לא ממומנים אבל כולכם צדיקים.
דוד רותם: לכן אין לי ברירה.
דוד רותם: אתם מבינים, אני יכול לעשות אחד משניים.
דוד רותם: אני יכול להגיד לפרוטוקול נו נו נו כי הם לא מגישים, אבל זה לא יעזור כי הם ימשיכו לא להגיש.
דוד רותם: אז מה שיקרה הוא, שהם ינחו את פקידי הסעד לטפל בהם.
דוד רותם: אז יבוא פקיד סעד ויגיש את הבקשה בעצמו.
דוד רותם: לאן נגיע?
דוד רותם: אני מניח שאנחנו נישאר באותו מקום.
דוד רותם: כשהיה המקרה של סדום היה ויכוח בין אברהם אבינו והקדוש ברוך הוא אם יש 50 צדיקים, אם יש 40 צדיקים.
דוד רותם: ב-10 הם נעצרים.
דוד רותם: אתם יודעים למה?
דוד רותם: כי כשיש 10 צדיקים בעיר, הם הורסים אותה לבד, לא צריך אף גורם זר מתערב.
דוד רותם: אותו דבר אצלכם.
דוד רותם: אתם נמצאים, אתם הצדיקים, מה אני יכול לעשות?
דוד רותם: אני מצטער, אבל אתם הצדיקים שלא תהיה ברירה ואם יפנו אליכם – הרי ממילא אתם עושים את זה אז אני רק רוצה שיהיה מצב שיהיה פקיד סעד שיעזור בעניין.
מאירה בסוק: אני מציע שהמדינה תיידע כי זה התפקיד שלה.
מאירה בסוק: שנית, אם במקרה מגיעים לעמותות השונות אנשים שהפרקליטות חשבה שהמקרה בתחילה שהמקרה לא מצדיק אבל באיזה שלב היא מתחילה ללוות אותם, אולי אז היא תיכנס לנעלי אותו עורך דין ואולי חלק מאותן הוצאות כספיות העצומות שיש לנפגעות ירד.
מאירה בסוק: את אמרת שלפעמים אתם מלווים חלק מהם.
מאירה בסוק: לפחות את החלק הזה, שאתם חושבים שזה מוצדק ויש לו חשיבות ציבורית, אולי את זה תיקחו על עצמכם, לפחות בחלקים קטנים של העניין.
רותי אלדר: הציפייה היא לא שתעשו את זה בכל המקרים אבל שלא בכוונה תימנעו.
רותי אלדר: זאת אומרת, ההימנעות המכוונת הזאת היא המקוממת.
רותי אלדר: אין ציפייה שבכל מקרה ומקרה אתם תעשו את זה.
רותי אלדר: חשוב שתיידעו, חשוב שתסייעו לנפגע עבירה לעשות את זה.
רותי אלדר: באותם המקרים שזה מתאים, גם אתם תעשו את זה.
רותי אלדר: אבל, לא מראש בהנחיה גורפת להימנע.
מירי מדעי: עמית, אני רוצה להגיב על זה שאמרת שזה לא במובהק הליך פלילי.
מירי מדעי: אם כל, לשיטתך, מדוע אותו הרכב שדן את עבריין המין הוא זה שדן בבקשה.
דוד רותם: אחרת הוא היה צריך לשמוע את התיק מחדש.
עמית מררי: זה סעד אזרחי.
מירי מדעי: אבל זה בהמשך להליך פלילי.
דוד רותם: האם אנחנו יכולים להגיע להסדר שההנחיה תשונה באופן כזה שנושא היידוע ייפול עליכם?
דפנה בינוולד: זאת ההנחיה.
דפנה בינוולד: בעקבות השיחה איתך - - -
דוד רותם: לא, שימי לב.
דוד רותם: "על כל פרקליט המטפל בתיק עבירות מין להודיע לנפגע עבירה על האפשרות להגיש בקשה לפי החוק בעת מתאימה במהלך המשפט ולפני סיומו".
דוד רותם: אדם קיבל 10 שנות מאסר.
דוד רותם: את מבינה שאם יודיעו לי כשהייתי בן 15.5 ואני אצטרך לפעול כשאני בן 25.5, שכחתי מהעניין.
דוד רותם: השאלה, האם אי אפשר שכאשר עומד להיווצר השחרור - - -
דפנה בינוולד: זה כתוב.
דפנה בינוולד: "3 חודשים לפני השחרור מערכת מנע תיידע את נפגע העבירה, לא רק שאיש משתחרר אלא גם תודיע לו שעכשיו יש לו זכות להגיש 3חודשים מראש לבית המשפט בקשה להרחקה".
דוד רותם: משטרת ישראל, מנע מסוגלת לעמוד בזה?
אורנה נחמני: אני רוצה לציין שאני לא יודעת מי היה שותף לכתיבת ההנחיה.
אורנה נחמני: ברגע שישתפו אותנו אנחנו נירתם לנושא הזה.
דוד רותם: ישתפו אתכם במה?
אורנה נחמני: בנושא של מערכת מנע.
אורנה נחמני: מה צריך להיכנס למערכת מנע, איזו אבן דרך חדשה.
דוד רותם: צריכים להתייעץ איתכם או צריך להורות לכם.
אורנה נחמני: צריך להגיד לנו מה הערוצים, מה הדרישות.
אורנה נחמני: מערכת מנע זה לא בלחיצת כפתור מייצרים אבן דרך חדשה.
אורנה נחמני: במידה ויהיה צורך כזה, אנחנו נירתם.
דפנה בינוולד: היום מודיעים לו כשהוא משתחרר.
דוד רותם: על-פי המצב הקיים, כשאתם יודעים שעבריין מין - - -
דפנה בינוולד: אז מוסיפים רק את הדבר הזה הנוסף.
דוד רותם: כמה זמן לפני שחרורו של עבריין מין אתם מודיעים לנפגע עבירה.
אורנה נחמני: אנחנו לא מודיעים לגבי עבריין מין באופן ספציפי.
אורנה נחמני: אנחנו מודיעים לגבי אסירים שמשתחררים.
אורנה נחמני: בדרך-כלל מדובר על ועדות, על ועדות שחרורים, שחרור לצורך חופשות וכאלה דברים.
אורנה נחמני: כרגע נכנסת אבן דרך חדשה שרוצים להכניס אותה, נראה איך עושים את זה.
אורנה נחמני: אני לא בטוחה שזה ייעשה במהירות כי אנחנו עובדים עכשיו על שלב ב' של המערכת ויתכן שעד שזה יותקן בצורה מחשובית יהיה צורך להודיע על זה בעל פה.
דוד רותם: כמה זמן זה ייקח?
אורנה נחמני: אני לא יודעת, אדוני, להגיד.
אורנה נחמני: אני יודעת שהמכרז של מערכת מנע, עומדים להכריז על זוכה בתחילת שנת 2010.
אורנה נחמני: אני מניחה שבמהלך 2010 המערכת תיכנס לשלב ב' שלה.
רונית זר: רציתי להוסיף שבשירות בתי הסוהר ישנה קצינת נפגעי עבירה, שהיא בעצם כתובת לכל קרבן שפונה במהלך המאסר, במסגרת זה שהוא יודע על תחילת ההליך הפלילי.
דוד רותם: במקרה הזה אני רוצה שלא הנפגע יפנה, אלא שהקצינה היא זאת שתודיע.
דוד רותם: היא תהיה היוזמת.
רונית זר: היא לא יכולה.
רונית זר: היא חלק פאסיבי מהתהליך.
רונית זר: השב"ס הקים את זה כדי לסייע, כדי להודיע בזמן יציאה לחופשות, להודיע בצמתים שהם חשובים לקרבן או למשפחה.
רונית זר: אני חושבת שנעשות פעולות מאוד יפות בקטע של תידוע ושל מסירת אינפורמציה רלוונטית וכו'.
דוד רותם: מכיוון שלא נסיים היום, נקיים ישיבה נוספת בעניין.
דוד רותם: משרד המשפטים מה עם פרק השיקום?
עמית מררי: עבר ועדת שרים ומבחינתנו הוא יכול להתפרסם תוך שבוע.
דוד רותם: מתי הוא יהיה על השולחן?
עמית מררי: מבחינתנו ההצעה יכולה להתפרסם תוך שבוע.
סיגל קוגוט: אז מבחינת מי לא, כי אתם אומרים את זה הרבה זמן.
דוד רותם: מי מעכב?
עמית מררי: יש עניין שנולד אתמול, לפי מה שאני מבינה, במשרד לביטחון פנים ואולי הם יכולים לתת לנו תחזית.
עמית מררי: שוב, זה עניין שנולד אתמול.
עמית מררי: מבחינתנו ההצעה יכולה להתפרסם.
דוד רותם: הבעיה הגדולה היא שנולדים פה יותר מידי דברים, יומיים, שלושה לפני הדיון.
דוד רותם: משרד הרווחה.
רינת וייגלר: משרד הרווחה מצטרף למה שאומר משרד המשפטים.
דוד רותם: מה עם הסדר הקטינים?
רינת וייגלר: מאז שהתקיים פה דיון המעקב הקודם אנחנו קיימנו עוד דיון בוועדה המצומצמת שעוסקת בנושא של התיקון לגבי הקטינים בהשתתפות נציגה של המועצה לשלום הילד.
רינת וייגלר: אנחנו יושבים על טיוטה די מתקדמת לתיקון.
רינת וייגלר: אנחנו עושים תיקון לחוק הנוער (שפיטה וענישה), כפי שאמרנו שאנחנו נעשה.
קריאה: מה אומר התיקון?
רינת וייגלר: זה עוד לא מספיק בשל.
דוד רותם: לא, אני גם לא רוצה.
דוד רותם: כמה זמן?
רינת וייגלר: קשה לי לומר כי מדובר פה גם בדיונים מול האוצר.
רינת וייגלר: אני מקווה שלא שנים אבל לא שבועות.
רינת וייגלר: אני לא רוצה להתחייב.
רינת וייגלר: בפעם הקודמת התחייבתי לגבי חוק הגנה על הציבור כי יכולתי להתחייב ואכן זה עבר והתחייבתי להעביר את זה לוועדת השרים.
רינת וייגלר: במקרה זה אני לא יכולה להתחייב.
דוד רותם: הדיון הזה יימשך.
דוד רותם: כשהוא יימשך אני מבקש תשובות לשאלות ששאלתי גם ממשרד הרווחה, גם ממשרד המשפטים על פרק השיקום ומכם על הנושא של הקטינים.
דוד רותם: אני לא אקבל תשובות שאני לא יכול להתחייב על זמן.
דוד רותם: רבותיי, הוועדה הזאת לא יושבת בשביל לדחות את הדיונים שלה.
דוד רותם: אני רוצה פרקטיות.
דוד רותם: אני רוצה מועדים.
דוד רותם: תבואו ותגידו שזה ייקח שמונה חודשים או שנה.
דוד רותם: קחו מראש זמן עודף של 3 חודשים כי תמיד נולד משהו.
דוד רותם: אבל אני ארצה לקבל מועדים כדי שהדברים האלה יהיו רשומים אצלנו.
נועה ברודסקי-לוי: גם בחוק חזרת העבריין וגם בחוק ההגנה על הציבור חסרות תקנות.
נועה ברודסקי-לוי: בשני החוקים עולות תלונות מבתי משפט.
נועה ברודסקי-לוי: אתמול - - -
דוד רותם: כן, קיבלנו כולנו את בית המשפט בחיפה.
דוד רותם: שר המשפטים יתקין תקנות.
דוד רותם: אנחנו עוסקים בהצעת החוק בתי הדין הדתיים (תיקוני חקיקה) (הרכב ועדת המינויים) של חבר הכנסת אלקין.
דוד רותם: אנחנו מכינים אותה לקריאה שניה ושלישית.
דוד רותם: הצעת החוק הזאת נועדה לאפשר מצב שבו כאשר אין שר שהוא בן העדה הדרוזית או המוסלמית, כדי לשמור על הרעיון שבתי דין או בתי משפט דתיים של עדות ייבחרו בעיקר על-ידי בני אותה עדה, סגן שר יוכל למלא את תפקידו של השר, ובלבד ואין שר בן העדה.
דוד רותם: אין בכך כדי לקבוע שסגן שר הופך להיות ברשות המבצעת, אין בכך כדי לקבוע שהוא ברשות המחוקקת, אין בכך כדי לקבוע שום דבר לגבי מעמדו של סגן שר.
דוד רותם: הנושא של מעמדם של סגני שרים צריך להיקבע באופן נפרד.
דוד רותם: ההסדר הזה הוא הסדר ייחודי, בגלל שמדובר בבתי דין דתיים.
דוד רותם: הייתי שמח מאוד אם גם היו קובעים שכאשר אין שר יהודי אז סגן שר יוכל למלא את מקומו.
דוד רותם: משרד המשפטים, יש לכם משהו לומר?
אייל זנדברג: אחרי הדברים של אדוני אין לנו מה להוסיף.
דוד רותם: מישהו מבתי הדין הדרוזיים?
אפי להב: אנחנו מעריכים ומודים על המהלך.
אפי להב: אנחנו חושבים שהוא מהלך נכון ומקווים שהוא יעבור, כפי שהמהלכים הקודמים עברו.
זאב אלקין: אני מבקש להשלים את התמונה של הצעת החוק הזו, אם אדוני לא מתנגד.
דוד רותם: אצלי עובדים - - -
זאב אלקין: אני מציע שחברת הכנסת אדטו תדבר, יכול להיות שארצה להגיב בעקבות דבריה.
רחל אדטו: אני רוצה להגיד את העמדה של קדימה בנושא.
רחל אדטו: אנחנו כמובן חושבים שזה נכון שבבתי דין של העדה הדרוזית יישבו דרוזים, שלא יהיה מינוי שהוא לא דרוזי.
רחל אדטו: זה נכון, צריך וצודק ואין חילוקי דעות לגבי הדבר הזה.
רחל אדטו: הנקודה היא שמה שקורה פה שיש פה סגן שר שמקבל סידור עבודה.
רחל אדטו: זה חוק שני לבן-אדם ספציפי, וכאן הבעיה שלנו.
רחל אדטו: יש מספיק חברי כנסת דרוזים כרגע שהם בעמדה שהם יכולים להיות בוועדה לא סגן שר.
דוד רותם: הם יכולים להיות בוועדה כחברי כנסת.
דוד רותם: יש חברים שהם חברי כנסת ויש חברים שהם חברי ממשלה.
דוד רותם: חבר כנסת שאיננו שר איננו יכול לשבת כנציג הממשלה, החוק לא מאפשר את זה.
דוד רותם: הוא יכול להיות נציג הכנסת.
דוד רותם: השאלה היא מה קורה שאין נציג לממשלה שהוא בן העדה הדרוזית.
דוד רותם: אילו היינו משנים את החוק ואומרים שלא יהיו שרים, זה דבר אחד, אבל אני לא יכול להכניס לשם חבר כנסת רגיל.
דוד רותם: זאת אומרת, גם אם הייתי רוצה שבמקום שר יישב שם מגלי והבה, אני לא יכול כי הוא חבר כנסת.
רחל אדטו: ומה יהיה בקדנציה הבאה, כשלא יהיה סגן שר?
רחל אדטו: נהפוך עוד פעם את החוק הזה?
רחל אדטו: ואם לא יהיה דרוזי שר, מה נעשה אז?
דוד רותם: לא יהיה שר וגם לא סגן שר אז - - -
רחל אדטו: אז יהיה יותר מסובך.
דוד רותם: אז יהיה שר יהודי, אלא אם כן אנחנו - - -
רחל אדטו: אבל אנחנו לא רוצים שר יהודי.
דוד רותם: לכן אני חושב שצריך לשנות אולי את כל החוק הזה.
רחל אדטו: נכון, ולא לקבוע את סגן השר.
דוד רותם: גם סגן שר טוב לי, ובלבד שהוא יהיה בן העדה.
דוד רותם: אבל אם אין שר ואין סגן שר, אז יכול להיות שבכלל יהיה מקום לשנות את כל הרכב ועדת המינויים, ובלבד שזה לא של בתי המשפט – רק של בתי הדין.
דוד רותם: בבתי המשפט אין מקום לשנות, בבתי המשפט ההרכב הוא טוב, בעיקר כשאני רואה מי הנוכחים.
רחל אדטו: היא הנותנת, אדוני היושב ראש, כי אתה אומר לי שעכשיו, כשנוח ויש סגן שר, נשנה את החוק לסגן שר.
רחל אדטו: בקדנציה הבאה, כשנניח לא יהיה לא שר ולא סגן שר, נשנה את החוק בכלל.
דוד רותם: את זה אני אומר לך, מכיוון שאת אומרת שלא צריכים להיות שם יהודים.
דוד רותם: אני אומר שתציעו לשנות את החוק בכלל.
דוד רותם: אני לא חושב שזה נכון.
דוד רותם: אני חושב שאם יש אפשרות צריך לעשות אותה, ואם אין אפשרות אז אין אפשרות, מה אני יכול לעשות?
דוד רותם: מה יקרה אם בכנסת לא יהיו חברי כנסת מוסלמים או דרוזים?
דוד רותם: אז הכנסת תוותר על הנציגות שלה?
רחל אדטו: אין מצב שלא יהיו חברי כנסת דרוזים או מוסלמים.
רחל אדטו: זה לא יקרה.
דוד רותם: ומה יקרה מחר בבוקר אם נצטרך שבבתי הדין הרבניים יישבו רק דתיים?
רחל אדטו: חס וחלילה.
רחל אדטו: אני אומרת עוד פעם, החוק הזה הוא חוק שמי.
רחל אדטו: זה כמו שאתמול עבר הנושא של הצעת החוק לגבי הבחירות אצל הבדואים, גם החוק הזה הוא חוק שמי.
רחל אדטו: גם החוק הזה הוא חוק שמי.
דוד רותם: מי השמי שם?
רחל אדטו: מועצת אבו בסמה, לא התכוונתי לשם ספציפי.
רחל אדטו: גם היום החוק הזה הוא חוק שמי, כדי לפתור את הבעיה של סגן השר איוב קרא.
דוד רותם: נניח שאנחנו לא מעבירים את החוק.
דוד רותם: הממשלה תמנה נציג.
דוד רותם: אז זה לא יהיה סגן השר אלא מישהו אחר, אבל לא יהיה מצב שימנו חבר כנסת.
דוד רותם: זה לא יכול להיות חבר כנסת.
דוד רותם: לכן אני אומר שעדיף לי סגן שר מאשר אף אחד.
זאב אלקין: רחל, יש לי כמה הערות בעקבות מה שאמרת.
זאב אלקין: הערת סוגריים לגבי אבו בסמה - - -
דוד רותם: לא, סליחה חבר הכנסת אלקין.
דוד רותם: אנחנו לא בישיבת מליאה.
דוד רותם: חברת הכנסת אדטו נתנה דוגמה.
דוד רותם: ככה היא חושבת, נקודה.
דוד רותם: אתה לא צריך להשיב לה על כל דבר.
רחל אדטו: אני מייצגת את עמדת הסיעה כרגע.
דוד רותם: היא מייצגת סיעה.
דוד רותם: האם אדוני רוצה לדבר על החוק?
זאב אלקין: בעניין השאלות שהועלו על החוק – אשים הצידה את אבו בסמה לפי מצוות יושב ראש הוועדה, החייבת להתקבל על חברי הוועדה.
זאב אלקין: אביא דוגמה מצוינת מהקדנציה הקודמת של הממשלה.
זאב אלקין: אני לא יודע אם הסיעה ששלחה אותך לכאן סיפרה לך את זה, אבל בקדנציה הקודמת היה חבר כנסת, קראו לו מגלי והבה, שהוא חבר סיעתך וידידי.
זאב אלקין: הוא נבחר כחבר כנסת, אחר כך הוא התמנה לסגן שר.
זאב אלקין: הוא התבקש להתפטר, כי לפי החוק הקיים היום אסור היה לו לייצג את הממשלה, גם במצב שבממשלה לא היה אף אחד אחר שיכול לייצג את העדה.
זאב אלקין: אמר חבר הכנסת מגלי והבה שזה לא הוגן שיהיה נציג מטעם העדה והוא לא יתפטר, למרות שהייתה פסיקת בג"ץ שצריך להתפטר.
זאב אלקין: בניגוד לפסיקת בג"ץ סירב להתפטר ונשאר חבר בוועדה.
זאב אלקין: יכול להיות שהוא צדק עניינית, אבל היה פלונטר משפטי.
זאב אלקין: הצעת החוק הזו באה למנוע מצבים כאלה ולתת אפשרות, כשיש לממשלה יכולת לשלוח את בן העדה, לשלוח את בן העדה.
זאב אלקין: כשאין אז אין, אבל כשיש אין סיבה שסגן שר ייפול בין הכיסאות.
זאב אלקין: חבר הכנסת מגלי והבה אמר לי שזה לא יקרה לו שוב, כי הוא יהיה שר או כלום כי כבר נמאס לו להיות סגן שר, אז אני מאחל לו שיהיה שר.
זאב אלקין: אבל אם בעתיד ייווצר מצב שיש רק סגן שר - - -
דוד רותם: רבותיי, אני אמנם חושב שאנחנו עוסקים באחד החוקים החשובים ביותר של הכנסת הנוכחית, ואני רואה שאתם מגייסים לפה את כל הקואליציה, אבל אני יכול להצביע, אדוני?
זאב אלקין: מבחינתי, כן.
דוד רותם: הצבעה בעד הצעת החוק – 4 נגד – 1 נמנעים - אין אושר
דוד רותם: החוק מוכן לקריאה שניה ושלישית.
דוד רותם: רבותי, אנחנו ממשיכים את הדיון בתקנות המרשם הפלילי ותקנת השבים (שינויים בתוספת הראשונה והשלישית לחוק).
דוד רותם: הגענו לסעיף ל"ו.
דוד רותם: רשות המוסמכת לחוק איסור הלבנת הון.
דוד רותם: יש פה מישהו?
דוד רותם: - אין.
גבריאלה פיסמן: הרשות לא הגיעה?
דוד רותם: הרשות לא הגיעה.
גבריאלה פיסמן: הם זומנו?
גבריאלה פיסמן: הם היו מאוד מוטרדים.
דוד רותם: לא רק שהם זומנו, אלא הם ביקשו בפעם הקודמת לא לבוא והם גם ביקשו שאני לא אגמור את הדיון והם יבואו בישיבה הבאה.
דוד רותם: הגברת ואג, הרשות לאיסור הלבנת הון הוזמנו?
דורית ואג: כן, הם אמורים להיות פה.
דורית ואג: הם גם הודיעו שהם באים.
דוד רותם: בינתיים אנחנו לא מוספים אותם.
דוד רותם: סעיף ל"ט.
גבריאלה פיסמן: הצענו נוסח לעניין הממונה על שוק ההון שיכסה את ההיתרים שניתנים על ידי הממונה.
גבריאלה פיסמן: עשינו הבחנה מבחינת היקף הפגיעה הצפויה כך שהמידע מהתוספת הראשונה יינתן לצורך בחינת היתרי שליטה בתאגיד מבטח ועוד.
גבריאלה פיסמן: ההבחנה שעשינו, שלגבי סוכני ביטוח ימשיך להימסר מידע מסעיף 6, כלומר, בהיקף המצומצם יותר.
גבריאלה פיסמן: וכאשר היקף הפגיעה הצפויה לציבור, כשאנחנו מדברים על מבטחים, שיש ציבור גדול של אנשים שעשוי להיפגע מגורמים עבריינים שיהיו באותם גופים, סברנו שהיקף המידע צריך להיות גבוה יותר.
דוד רותם: לכן יוספו סעיפים 17 ו-22, עם התוספות שהוסיפה הוועדה.
דוד רותם: ההפניה לפי סעיפים 17 ו-22, לפי סעיפים 4 ו-8 ולפי סעיפים 32 ו-33.
דוד רותם: רק לעניינים האלה.
גבריאלה פיסמן: רק להבהיר, שמדובר לא רק על מתן רישיון, אלא גם על ביטול רישיון באותם מקרים.
נטע דורפמן: אני לא יודעת מה סוכם לגבי בנק ישראל לעניין מי רשאי לקבל את המידע.
דוד רותם: נחזור לשם.
נטע דורפמן: אותה סוגיה עולה גם לגבי הממונה על שוק ההון.
נטע דורפמן: כאשר נכתב "הממונה על שוק ההון", למי הכוונה?
נטע דורפמן: האם לממונה עצמו?
דוד רותם: הממונה עצמו.
נטע דורפמן: אנחנו רוצים להוסיף, כמובן שגם העברתי ליועץ המשפטי של הוועדה, "ומי מטעמו העוסק במתן רישוי או היתר לפי- - -
דוד רותם: אין בתקנות האלה "מי מטעמו", על מנת שיעלו לשמים.
דוד רותם: זה יהיה אדם ספציפי.
דוד רותם: אני פה חושף מידע של אנשים, יקבל את זה אדם אחד שאם זה ידלוף אני אדע אל מי לבוא בטענות.
דוד רותם: לא יהיה בתקנות האלה "מי מטעמו".
נטע דורפמן: הכוונה היא לעובדי מחלקות הרישוי וההיתרים.
נטע דורפמן: אנחנו מדברים פה על מתן היתר שליטה או על מתן רישיון של מבטח בחברה מנהלת.
נטע דורפמן: הממונה עצמו, בסופו של דבר, הוא זה שנותן כמובן את הרישיון, אבל לא מצפים שממונה, שיש לו כ-100 עובדים.
נטע דורפמן: יטפל לבד.
דוד רותם: הממונה הוא בעל הסמכות?
נטע דורפמן: הוא בעל הסמכות.
דוד רותם: אז הוא יקבל.
נטע דורפמן: העובדים שלו עושים עבורו את עבודת הבדיקה.
דוד רותם: יכול להיות, אני לא יודע מי העובדים האלה, אני לא יודע מי בודק אותם, מה הכישורים שלהם, מה הסודיות שלהם.
נטע דורפמן: אני יכולה לפרט.
דוד רותם: מי העובדים?
דוד רותם: תני לי רשימה.
ענר הלמן: לא שמית.
דוד רותם: מי את רוצה שיקבל את זה?
נטע דורפמן: אנחנו רוצים שמי שיקבל, אלה עובדי מחלקת הרישוי.
נטע דורפמן: עובדי מחלקת הרישוי.
דוד רותם: כמה עובדים יש במחלקת הרישוי?
רועי הלאלי: בין 10 ל-15 איש.
גבריאלה פיסמן: הרעיון, שזה צריך להיות משהו פרקטי, אם נקנה את זה רק לממונה על שוק ההון- - -
דוד רותם: לא יכול להיות שאני אתן 10 או 15 אנשים.
גבריאלה פיסמן: לזה אני מסכימה.
דוד רותם: אין לי בעיה, אני לא אגמור את הסעיף הזה, תתקנו אותו, תביאו לי פרטים מדויקים.
נטע דורפמן: רק רציתי להרחיב לגבי חובת הסודיות.
נטע דורפמן: מלבד חובות הסודיות בחוק המרשם הפלילי לעובדים של אגף שוק ההון יש חובת סודיות מכוח חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח) והחוקים הנוספים של הפיקוח, שאסור להם למסור כל מידע שנמסר להם כחלק מעבודתם, יש להם חובה שהיא נפרדת מהחובה שיש להם בחוק המרשם הפלילי.
דוד רותם: הם לא מוסרים.
דוד רותם: יש ישיבה, בטעות שוכחים טופס כזה על השולחן, אחר כך המנקה אוספת את זה וזורקת את זה לתא המחזור, מישהו מוצא את זה, ואחר כך זה בעיתון.
דוד רותם: זה לא קורה?
דוד רותם: הכול יכול לקרות.
נטע דורפמן: אני מבקשת, כשתידון הסוגיה- - -
דוד רותם: משרד המשפטים יציע לי נוסח.
דוד רותם: לשכת עורכי הדין.
דוד רותם: בבקשה, רבותי, מה אתם מציעים לי?