GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגל קוגוט: כשכתבתם "נתפס וביצע בחוץ לארץ", אתם חושבים על עזה וזה רלוונטי לכל מיני עבירות אחרות, שאולי לאדם גם יש כתובת בארץ והצד של להעדיף את הרשות החוקרת זה יותר חלש מאשר נוחות הנאשם.
סיגל קוגוט: לכן הצענו לכם נוסח חלופי.
סיגל קוגוט: תבדקו אותו.
יפעת רווה: איזה נוסח?
יפעת רווה: לא קיבלנו.
דוד רותם: אני מחבל ידוע וברחתי לעזה והשארתי פה את אשתי והילדים.
דוד רותם: יש לנו כתובת בחברון.
דוד רותם: תפסו אותי במצרים.
דוד רותם: איפה אני נשפט?
אתי כהנא: זאת לא החלופה היחידה.
יפעת רווה: החלופה הראשונה זה מקום מגוריו.
יפעת רווה: זאת ברירת המחדל וזה בסעיף קטן א'.
יפעת רווה: סעיף קטן ג' אומר:
יפעת רווה: אם המקום בו נעברה העבירה ומקום מגוריו של הנאשם אינם ידועים או אם נעברה העבירה בחו"ל, ידון הנאשם בבית המשפט אשר באזור שיפוטו נתפס".
יפעת רווה: נתפס זה תמיד אחרי כתובת מגוריו.
יפעת רווה: יש היררכיה בדברים האלה.
סיגל קוגוט: בדבר הזה אתם מבטלים את הסמכות השיורית בירושלים.
סיגל קוגוט: אם, נניח, הייתם כותבים שאתם מתכוונים רק לסיטואציה של עבירות חוץ לפי סעיפים 13 ו-14 לחוק העונשין, שאלה עבירות כנגד ביטחון המדינה שבוצעו בחוץ לארץ וגם לאדם אין כתובת ישראל, שזה רלוונטי לאנשים שאתם מדברים עליהם, הייתם מצמצמם את הסיטואציות וזה לא היה נופל על כל מיני תיקי הסגרה, שאולי לאדם יש כתובת בישראל.
סיגל קוגוט: ואין סיבה שהסמכות המקומית לא תהיה גם לפי יכולתו לנהל את הגנתו.
יפעת רווה: אם יש לו כתובת בישראל אנחנו לא מגיעים לכאן.
סיגל קוגוט: אלה סעיפים חלופיים.
יפעת רווה: סעיף קטן ג' אומר במפורש - - -
סיגל קוגוט: אני לא מבינה את סעיף קטן ג' על הנתפס בכל מקרה.
סיגל קוגוט: חשבתי שאפשר למחוק את הדבר הזה.
יפעת רווה: סעיף קטן ג' מתחיל במילים: "אם המקום בו נעברה העבירה ומקום ומגוריו של הנאשם אינם ידועים".
סיגל קוגוט: את הרישה אני מבינה, אני לא מבינה את ה"או".
סיגל קוגוט: אני שואלת אתכם, האם אתם יכולים לשקול למחוק את "חו"ל" ולהוסיף סמכות מקומית לסיטואציה שאתם מדברים עליה, שזאת עבירת חוץ לפי סעיפים 13 או 14 לחוק העונשין, כשלעבריין אין מקום מגורים בישראל.
סיגל קוגוט: אז זה יהיה לפי היחידה החוקרת ואז זאת תהיה סיטואציה מצומצמת.
סיגל קוגוט: תשקלו את זה כי ממילא אתם צריכים להביא את הנתונים על באר-שבע.
דוד רותם: זאת הצעה חכמה.
דוד רותם: אני מוכרח לומר שזאת הצעה חכמה.
יפעת רווה: סיגל תמיד מציעה הצעות חכמות, אבל אני אשמח שזה יעבור אלי.
דוד רותם: בעצם אנחנו מדברים רק על הסעיפים שהם ביטחון המדינה.
יפעת רווה: אנחנו נראה את הסעיף המוצע ונבדוק את זה.
יפעת רווה: הסעיף הבא מתייחס לנושא של עררים.
יפעת רווה: סעיף 64 לחוק סדר הדין הפלילי מדבר על הנושא של עררים על החלטה שלא לחקור או להעמיד לדין.
יפעת רווה: אנחנו יודעים שלנושא הזה קיימות 3 עילות: עילה של היעדר עניין לציבור, עילה של היעדר ראיות מספיקות ועילה של היעדר אשמה.
יפעת רווה: מבחינת העררים, הערכאה הראשונה של עררים זה החלטה שניתנה על ידי גוף חוקר או תובע ואלה מוגשים לפרקליט מחוז שהוא מנהל תחום העררים, שזאת הגברת אתי כהנא שיושבת כאן, או פרקליט מפרקליטות המדינה בדרגה כפי שקובע הסעיף.
יפעת רווה: סעיף קטן 2 קובע שהחלטה שניתנה על ידי פרקליט מחוז שלא להעמיד לדין בעילות של היעדר ראיות או של חוסר אשמה, מגישים ערר לפרקליטות המדינה אבל זה למעט החלטה בערר.
יפעת רווה: הכוונה היא שלא יהיה ערר שני.
יפעת רווה: זאת אומרת, ההליך צריך להסתיים בערר אחד.
יפעת רווה: בטעות, בסעיף קטן 3 לא נכנס הסייג של "למעט החלטה בערר לפי פסקה 1".
יפעת רווה: סעיף 3 מדבר או על החלטה שניתנה על ידי פרקליט המדינה או מישנהו שלא להעמיד לדון ואז כמובן זה ישר הולך ליועץ המשפטי לממשלה שהוא הבכיר יותר.
יפעת רווה: החלופה השנייה, זה על החלטה של פרקליט מחוז או פרקליט המדינה בעילה של היעדר עניין לציבור.
יפעת רווה: גם זה הולך ליועץ המשפטי לממשלה וכאן אנחנו חושבים שבהתאם צריך להכניס את הסייג שלא יהיה מדובר על ערר שני.
דוד רותם: למה צריך להוסיף את זה.
יפעת רווה: כי בפועל אנשים מגישים ערר שני.
דוד רותם: בסעיף 3 כתוב: "על החלטה שניתנה על-ידי פרקליט המדינה או מישנהו שלא להעמיד לדין".
יפעת רווה: עם החלופה הזאת אין בעיה כי זה תמיד הולך ישירות ליועץ המשפטי לממשלה.
דוד רותם: לכן על החלטה של פרקליט מחוז, שלא להעמיד לסין בשל היעדר עניין לציבור.
דוד רותם: איפה בכלל יש אפשרות לערר שני?
אתי כהנא: הקושי נוצר מכך שבסעיף קטן 2, על אותו ניסוח של החלטה שלא להעמיד לדין, סייגו את זה "למעט החלטה בערר".
אתי כהנא: כאילו גם יש בהחלטה בערר בעצם החלטה שלא להעמיד לדין.
אתי כהנא: בעצם דחיית הערר יש החלטה שלא להעמיד לדין.
דוד רותם: הבנתי, זאת טעות בניסוח.
אתי כהנא: כאן זה חסר ולכן נוצרה פרשנות כאילו - - -
סיגל קוגוט: על המקרים הקלים דווקא יש ערר שני כי זה בדרג נמוך אז זה עובר לדרג יותר גבוה.
דוד רותם: מכיוון שגם סעיף 3 כתוב: "על החלטה שניתנה על ידי פרקליט המדינה או מישנהו שלא להעמיד לדין".
דוד רותם: מכיוון שפרקליט המדינה ומשנהו לא מחליטים שלא להעמיד לדין כשהם דוחים ערר, אז אין אפשרות לערער על זה.
דוד רותם: אם זה יוצר לכם בעיה, אז זה דבר טכני לחלוטין.
דוד רותם: ללשכת עורכי הדין יש מה להגיד בעניין?
שי ישעיהו גלעד: לא.
שי ישעיהו גלעד: גם לא הגבנו לפני כן לנושאים האלה.
שי ישעיהו גלעד: התמקדנו בסעיפים ספציפיים.
דוד רותם: איפה הגברת ענבר יחזקאלי בליליוס?
דורית ואג: היא הלכה הביתה.
דורית ואג: היא סירבה לענוד תג ולא נתנו לה להיכנס.
אתי כהנא: הרי הקושי נוצר בתיקים שנסגרים מחוסר עניין לציבור.
דוד רותם: יש פה תגובה של המרכז לנפגעי תקיפה מינית: האם התיקון מבקש לצמצם את זכות נפגע עבירה להגיש ערר שני על החלטת הסגירה והוא בעייתי במיוחד בתחום עבירות המין בשל אחוזי הסגירה הרבים המאלצים נפגעי עבירה רבים להגשת ערר.
דוד רותם: כעת, על-פי התיקון המוצע, במידה והערר לא יתקבל, ייאלצו נפגעי עבירות מין לפנות לבג"צ.
אתי כהנא: דווקא לא אלה התיקים המרכזיים שנסגרים מחוסר עניין לציבור כי אם מחוסר ראיות.
אתי כהנא: עליהם לא יהיה ערר שני לפי סעיף קטן 2.
אתי כהנא: הרי הקושי נוצר רק בתיקים שנסגרים מחוסר עניין לציבור, שזה הסעיף של היועץ המשפטי לממשלה.
דוד רותם: אני לא רואה קושי גם בסעיף 3 משום שאני חושב שגם היום אין זכות לערר שני.
אתי כהנא: אנחנו גם חשבנו כך.
דוד רותם: כמה מקרים יש היום בעבירות תקיפה מינית שמוגש ערר נוסף?
אתי כהנא: אין לנו מושג.
אתי כהנא: אנחנו גם לא סברנו שהנוסח של להעמיד לדין הוא בעצם מכיל החלטות בערר.
אתי כהנא: נחשפנו לקושי הזה כשזה עלה באיזה דיון ואז הבנו שיש פרשנות שמכלילה בתוך ההחלטות האלה גם ההחלטות בערר.
אתי כהנא: מבחינתנו, אנחנו לא רואים שום הצדקה לערר שני.
אתי כהנא: כזאת החלטה מנהלית, שכפופה גם לביקורת בג"צ ויש החלטה מקורית ויש עליה ערר ברמה המנהלית, אנחנו לא רואים שיש מקום לערר בערכאה מנהלית נוספת בתוך המערכת.
אתי כהנא: פרקטית זה בלתי אפשרי.
דוד רותם: המשפט האחד לפני אחרון שאמרת מפחיד אותי.
דוד רותם: במקום ערר שני בפני היועץ המשפטי לממשלה, כולם ירוצו לבג"צ.
אתי כהנא: לא, זה לא קיים.
אתי כהנא: גם היום מי שרוצה לרוץ לבג"צ רץ לבג"צ.
אתי כהנא: אין ערר שני בפני היועץ המשפטי לממשלה.
סיגל קוגוט: כמה מגישים ערר שני?
אתי כהנא: מידי פעם אנשים פונים ליועץ המשפטי לממשלה ומנסים לחלוק על החלטה שהתקבלה.
אתי כהנא: אנחנו רואים בה יותר כפנייה חוזרת למעשה, שאנחנו בוחנים שוב את ההחלטה ולא כערר שני בפועל.
אתי כהנא: אין מחלקה של עררים בלשכת היועץ המשפטי לממשלה שבוחנת את ההחלטות בערערים של פרקליט המדינה או של בעלי הסמכות האחרים בעניין הזה.
אתי כהנא: זה לא קיים בפועל הערר השני הזה, בפני היועץ המשפטי לממשלה.
אתי כהנא: זאת איזו פרשנות שניתנה פה, שלא היתה בפרקטיקה.
אתי כהנא: בגלל שזה נוצר כאפשרות פרשנית מסוימת, חשבנו שצריך לסגור את העניין הזה בחקיקה.
דוד רותם: בפועל אין היום ערר שני?
אתי כהנא: בפועל אין היום ערר שני.
דוד רותם: אז בעצם אנחנו לא מצמצמים שום דבר.
דוד רותם: אנחנו בסך-הכול מפרשים את המצב הקיים, למרות שלדעתי לא צריך לפרש.
אתי כהנא: אין כאן שום משמעות לנפגעות תקיפה מינית או אונס בעניין הזה.
אתי כהנא: זה ממש לא ייחודי לשום דבר.
דוד רותם: לסנגוריה יש מה להגיד?
ישי שרון: אין הערות בנושא הזה.
יפעת רווה: יש פה תיקון שהוא מקביל בכמה סעיפים ואני אתייחס לכולם יחד.
יפעת רווה: יש חוקים שקבועים בהם הוראות שמאפשרות הגשת עררים בעניינים פליליים.
יפעת רווה: סעיף 74ה' לחוק סדר הדין הפלילי, שהוא מאפשר לערור על החלטה בנושא של עיון בחומר חקירה.
יפעת רווה: יש את סעיף 53 לחוק המעצרים, שמאפשר ערר על החלטה של בית משפט בנוגע למעצר, לשחרור, להפרת תנאי ערובה.
יפעת רווה: יש את סעיף 38 א' רבתי לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש), שהוא מאפשר ערר על החלטת בית המשפט בנושא של תפיסת חפצים.
יפעת רווה: הסעיפים האלה לא קובעים מועדים להגשת העררים ולהלכה המועדים לא מוגבלים.
יפעת רווה: ככלל, אנחנו מציעים לקבוע מועד אחיד של 30 ימים להגשת העררים.
יפעת רווה: במקרים שבהם ניתן לערור רק ברשות, תוגש בקשת הרשות לערור בתוך 30 ימים מיום שניתנה החלטת בית המשפט והודעת הערר תוגש בתוך 30 ימים מיום מתן הרשות לערור, ככל שזאת ניתנה.
יפעת רווה: יחד עם זה, יש מקרים חריגים.
יפעת רווה: יש אנשים שלא מודעים לזכויות שלהם ואנחנו לא רוצים לחסום בצורה הרמטית את האפשרות שלהם בכל זאת להגיש ערר.
יפעת רווה: לכן אנחנו מציעים שבית המשפט רשאי יהיה להאריך את המועדים מטעמים שיירשמו אבל הוא ישקול את זה.
יפעת רווה: הוא ישקול לגופו של עניין.
דוד רותם: יש בעיה בעניין הזה?
דוד רותם: למה אתם באים לתקן את הסעיף הזה?
יפעת רווה: יש בעיות בפועל.
דוד רותם: אנשים מגישים את העררים אחרי יותר מ-30 יום?
דוד רותם: מה הנזק שנגרם?
תמר בורנשטיין: חוץ מהעובדה שיש בזה פגיעה מסוימת ביעילות בפועל אנחנו מכירים תופעה של "פורום שופינג".
תמר בורנשטיין: זאת אומרת, שממתינים לתורנות של שופט מסוים ואז מגישים את הערר.
תמר בורנשטיין: לזה אין הצדקה.
דוד רותם: שני הדברים שאמרת עכשיו, יוצרים לי צמרמורת.
דוד רותם: קודם כל, פתאום אתם מדברים איתי על יעילות.
תמר בורנשטיין: זאת צמרמורת של הנאה?
דוד רותם: לא, זאת צמרמורת שאני לא יודע מאיפה היא באה לי.
דוד רותם: כמה זמן לוקח להגיש כתב אישום במדינת ישראל?
דוד רותם: חבר'ה, אל תשימו תמיד את היעילות על הצד השני.
דוד רותם: דבר שני, את מדברת איתי על "פורום שופינג".
דוד רותם: אני יותר מידי פעמים שומע – זה יוצר אצלי צמרמורת קרה אפילו – שבעצם השופטים במדינת ישראל, יש כאלה שקל יותר אצלם וכאלה שקשה יותר.
דוד רותם: אני מאמין שהשופטים במדינת ישראל הם שופטים מקצוענים.
דוד רותם: כולם שופטים על-פי החוק.
דוד רותם: בענישה, אני מבין שאפשר לבוא ולומר שזה שופט מקל יותר וזה פחות.
דוד רותם: אבל בהחלטות מהותיות?
תמר בורנשטיין: אני גם מאמינה כך אבל יש סנגורים שחושבים אחרת.
דוד רותם: העררים מוגשים אבל השאלה היא אם הם מתקבלים או לא מתקבלים.
דוד רותם: לא איכפת לי מתי הוא מגיש את הערר.
תמר בורנשטיין: אין לי נתונים, אבל כנראה שיש רושם כזה בקרב הסנגורים.
תמר בורנשטיין: המדינה הרי מוגבלת, בדרך כלל, להגיש את הערר תוך 48 שעות וזה לא רלוונטי.
תמר בורנשטיין: התופעה הזאת, שעררים נדונים חודשיים אחרי או שלושה חודשים כי ממתינים לשופט מסוים, אני חושבת שזאת תופעה שיש לה מקום.
תמר בורנשטיין: לסנגוריה יש הערות?
ישי שרון: גם כאן אין לנו הערות לתיקון המוצע.
דוד רותם: אין הערות.
דוד רותם: בסדר גמור, הלאה.
יפעת רווה: הדבר הזה התייחס לכמה סעיפים, גם לסעיף 3 להצעה, גם לסעיף 12 וגם לסעיף 13.
יפעת רווה: אנחנו עוברים לסעיף 4.
יפעת רווה: סעיף 4 מתייחס לעבירה נמשכת.
יפעת רווה: בהסדר של עבירות מנהליות קיים היום במפורש הסדר של עבירה נמשכת.
יפעת רווה: הכוונה, בדרך כלל, היא לעבירות מסוג של מחדל.
יפעת רווה: למשל, אדם צריך להגיש דוח מסוים והוא לא מגיש אותו.
יפעת רווה: נותנים לו קנס, הוא משלם אותו אבל ממשיך שלא להגיש את הדוח.
יפעת רווה: בשביל שזה יהיה אפקטיבי ויהיה לו תמריץ מעבר לעונש להסיר את המחדל הזה ולעשות את מה שהוא צריך לעשות, הונהג הסדר של עבירה נמשכת שעל כל יום שהוא לא עושה את מה שהוא אמור לעשות הוא מקבל קנס נמשך.
יפעת רווה: כדי שלא ייווצר מצב שהרשויות לא עושות דבר במשך 3 שנים ואומרות: עכשיו אנחנו סופרים לך ועל כל יום תשלם 200 שקל,, אנחנו קבענו בתיקון מ-2003 שתנאי לזה שיטילו על מישהו עבירה נמשכת היא שישלחו לו התראה עם הקנס המקורי ויתנו לו זמן להסדיר את הנושא הזה.
יפעת רווה: אנחנו מציעים לקבוע הסדר דומה גם לעבירות קנס כי יש דברים דומים שרלוונטיים גם כאן לעבירה נמשכת, כמובן עם התנאים של התראה שזה נמצא בסעיף 6.
יפעת רווה: כלומר, "לא תימסר הזמנה למשפט או הודעת תשלום קנס בשל עבירת קנס נמשכת אלא אם צורפה להזמנה או להודעה כאמור, לפי העניין, התראה ולפיה אם לא תתוקן ההפרה עד המועד שנקבע בה, יוטל על האדם קנס בשל העבירה הנמשכת".
יפעת רווה: זה לסעיף 4 ולסעיף 6.
דוד רותם: פה יש לי שתי שאלות.
דוד רותם: כאשר נבחרת רשות מקומית, בדרך-כלל ראש עיר שנבחר בבחירות אישיות, נבחר בקולות של יותר אנשים מאשר רוב חברי הכנסת בוועדה הזאת.
דוד רותם: הם מחוקקים חוק שמטיל קנסות או ברירות קנס, אז המחוקק אמר שתבואו לוועדת חוקה כדי שתבדוק ותאשר את זה.
דוד רותם: למרות שתמיד אמרתי למה צריך את זה ענו לי כי קביעה בדיני עונשין של קנסות, רוצים שזה יהיה בפיקוח של הכנסת.
דוד רותם: פה אתם מבקשים ממני לוותר על הסמכות הזאת ולתת לשר המשפטים ולשר התחבורה בלי שיבואו לקבל אישור שלי.
דוד רותם: קודם כל, זה לא מקובל עלי.
יפעת רווה: לא הבנתי איפה אנחנו מבקשים כזה דבר.
דוד רותם: איפה זה כתוב שהשינויים והקנסות שהוא יקבע יהיו באישור ועדת החוקה?
יפעת רווה: לא נגענו בזה.
דוד רותם: זה קביעת עבירה כעבירת קנס.
דוד רותם: מחר השר יבוא שבעבירה נמשכת כל יום נוסף יהיה 20,000 שקל.
סיגל קוגוט: הם יהיו חייבים להביא את זה.
סיגל קוגוט: זה לפי 221.
דוד רותם: לפי 221 זה רק "קביעתה כעבירת קנס".
דוד רותם: ברגע שהוא קבע את זה כעבירת קנס ואני נותן לו סמכות לתת את העונש, אז הוא יכול לקבוע והוא לא צריך לבוא אלי עוד פעם.
יפעת רווה: למיטב זכרוני, אנחנו כן אמורים לבוא עם השיעורים ואנחנו גם באים איתם לוועדה הזאת.
יפעת רווה: תכף אסתכל בחוק.
סיגל קוגוט: אנחנו נראה שד' חל על הכול.
יפעת רווה: לא היתה לנו כוונה שזה יהיה בלי אישור ועדת החוקה.
יפעת רווה: גם בעבירות מנהליות שיעורי הקנסות הם באישור ועדת החוקה.
דוד רותם: למה יש אבחנה בין עבירות מנהליות לבין ברירת קנס.
דוד רותם: פעם אחת ולתמיד בואו נפתור את הסיפור כולו, נקבע סעיף אחד לכול החוקים.
יפעת רווה: לכאורה אפשר לעשות כזה דבר.
יפעת רווה: אין הצדקה עניינית למעשה.
יפעת רווה: אלה הסדרים היסטוריים שכל אחד נקבע בנפרד לפני כמה עשרות שנים.
יפעת רווה: ההסדרים דומים ולמעשה במצב משפטי נכון היה מקום לאחד אותם.
דוד רותם: אני רוצה להגיד לך משהו.
דוד רותם: היתה פעם וועדה בראשותה של פליאה אלבק, אחרי שהחליטו להדיח אותה.
דוד רותם: העבירו אותה מראשות המחלקה המשפטית אז נתנו לה תפקיד של סריקת החוק וביטול חוקים ארכאיים.
דוד רותם: אני לא יודע אם יצא מזה משהו.
דוד רותם: יושב עוזר שלי ועובר על דינים מהתחלה ועד הסוף ומחפש את כל השטויות שכתובות בספר שלנו.
דוד רותם: תאמיני לי, יש כל-כך הרבה.
דוד רותם: אפשר היה לצמצם את דינים ל-50% מהנפח שלו אם מישהו היה עושה עבודה כזאת.
דוד רותם: אנחנו מחזיקים חוקים ארכאיים.
דוד רותם: כמה עולה רישיון לקידוחי מים?
דוד רותם: את יודעת שיש תקנות על זה?
דוד רותם: מי היום קודח מים?
יפעת רווה: באמת היתה תקופה חשבתי שכשיהיה לי זמן אני אעשה האחדה של החוקים האלה.
סיגל קוגוט: האם לא היתה ועדה שדנה בעיצומים הכספיים, עבירות הקנס והעבירות המנהליות?
יפעת רווה: התחילו בזה אבל לא הצליחו לעשות דבר.
יפעת רווה: זאת באמת הערה נכונה.
יפעת רווה: צריך לעשות את זה.
דוד רותם: כשאתם אומרים שיעורים שונים לעבירה חוזרת או נוספת.
דוד רותם: אני קיבלתי צו שאני צריך להרוס מבנה.
דוד רותם: לא הרסתי וקיבלתי קנס.
דוד רותם: האם כל יום שנמשך זאת לא עבירה חוזרת?
יפעת רווה: באמת יש בלבול בנושא הזה.
יפעת רווה: עבירה חוזרת זה כשבאופן אקטיבי אני עושה מעשה אחד ולאחר מכן עושה את אותו מעשה שוב.
יפעת רווה: אני גונבת היום עט מהעוזרת של הוועדה ומחר אני גונבת עט נוסף.
יפעת רווה: לעומת זאת, עבירה נמשכת - נתתי את הדוגמה של מחדל.
דוד רותם: אי הריסה זה מחדל.
יפעת רווה: זה מחדל ולכן זאת עבירה נמשכת.
יפעת רווה: כל רגע ורגע שאתה לא הורס - - -
דוד רותם: אני עושה עבירה חוזרת.
יפעת רווה: לא, זאת עבירה נמשכת.
דוד רותם: היא גם נמשכת אבל היא גם חוזרת.
דוד רותם: כל דקה של אי הריסה זאת עבודה חוזרת.
דורית ואג: העסקת עובדים זרים זאת גם עבירה נמשכת.
יפעת רווה: העסקה של עובדים זרים זאת דוגמה לעבירה נמשכת אקטיבית כי היא מעסיקה את אותו עובד.
יפעת רווה: אם אני מעסיקה עובד ואחר-כך מעסיקה עוד עובד - - -
דוד רותם: נהיגה ללא רישיון זאת עבירה נמשכת או עבירה חוזרת?
יפעת רווה: להבנתי זאת עבירה נמשכת.
דוד רותם: אני נכנס לאוטו, נוסע מטר, עברתי עבירה.
דוד רותם: אני עוצר, חוזר חזרה, זאת עוד פעם עבירה.
יפעת רווה: אז אם זה עוצר ועושה עוד פעם זאת יכולה להיות עבירה חוזרת.
יפעת רווה: אבל אם אני ממשיכה לנהוג, אז לא דקה זאת עבירה חוזרת.
אתי כהנא: מן הסתם, בנהיגה רצופה זאת עבירה נמשכת.
דוד רותם: הנהיגה היא העבירה.
דוד רותם: זה מטריד אותי משפטית.
יפעת רווה: מבחינה משפטית אני חושבת שהאבחנה דיי ברורה.
שי ישעיהו גלעד: עבירה נמשכת בתחום התעבורה יכולה להיות כאשר אדם נוהג במהירות ונתפס על ידי מכמונת מהירות בקילומטר ה-102 ולאחר מכן הוא נתפס בקילומטר ה-104.
דוד רותם: זאת עבירה חוזרת.
יפעת רווה: בסעיף 221 ג', נאמר שאם הוסמך שר בחוק אחר, לקבוע עבירה כעבירת קנס, טעונה קביעתו הסכמת שר המשפטים.
יפעת רווה: אנחנו מבהירים שהסמכויות שניתנות לשר המשפטים לקבוע תנאים או סייגים, כאמור בסעיף קטן א', ושיעורי קנס שונים כאמור בסעיף קטן ב', יהיו נתונים לאותו שר.
דוד רותם: הכול באישור.
סיגל קוגוט: מה שאתם התכוונתם זה שההסמכה לקבוע לשר הנוסף היא גם הסמכה להציע את התנאים.
סיגל קוגוט: ממילא זה טעון אחר-כך את הסכמת שר המשפטים ואת הסכמת ועדת חוקה.
סיגל קוגוט: אבל, אם הוא כבר יכול ליזום, הוא יכול גם ליזום בתנאים ובסייגים.
סיגל קוגוט: לזה התכוונתם?
יפעת רווה: אני עוברת לסעיף 5.
יפעת רווה: סעיף 5 גם הוא התאמה לחוק העבירות המנהליות, כי אם יש שני הסדרים מקבילים, אז לפחות שהם יהיו דומים אחד לשני.
יפעת רווה: הוא בא להבהיר שקביעה של עבירה כעבירת קנס או קביעת גובה הקנס על העבירה, לא משנה את הסיווג שלה.
יפעת רווה: המקרים הם, למשל, עבירה מסוג עוון לפי שיעור הקנס שלה, שאז נקבע לה קנס של 100 שקל.
יפעת רווה: עלו טענות בבתי המשפט שזה הופך אותה לחטא.
יפעת רווה: אנחנו רוצים להבהיר שלא - - -
דוד רותם: זה רק לצורך תקנות השבים וההתיישנות?
חוה ראובני: התיישנות גם של הגבייה של הקנס.
יפעת רווה: בעיקר זה עלה בנושא התיישנות גבייה של קנסות.
דוד רותם: מזל שיש המרצות פתיחה בבתי משפט שלום ומחוזי.
דוד רותם: זה פסקי דין גדולים?
יפעת רווה: לא, יש דווקא פסקי דין קטנים.
יפעת רווה: באמת, זה לא הגיע לעליון.
יפעת רווה: אלה היו פסקי דין של שלום ומחוזי, אבל היו ויכוחים על זה והויכוחים האלה מיותרים.
יפעת רווה: בעניין הזה, לפחות, חבל על הזמן השיפוטי.
דוד רותם: נכון, גם בעניין הזה חבל.
יפעת רווה: אני ממשיכה לסעיף 7.
דוד רותם: אגב, הפיתרון לדבר הזה הוא בניסוח סעיפי החוק.
דוד רותם: נניח שהגשתי הצעת חוק שרוצה להפוך את מכירת האלכוהול לקטינים לעבירת ברירת קנס.
דוד רותם: אני אומר שהקנס הוא 63,000 שקל לפי סעיף 61 אבל אם האיש קיבל ברירת משפט ושילם אותה, אז הקנס יעמוד על 18,000 שקל.
דוד רותם: אז נשארת העבירה שהוא עבר כעבירת עוון והקנס הוא פחות מזה.
יפעת רווה: זה מטבען של ברירות קנס.
יפעת רווה: אגב, ברירת קנס לא צריך בשביל זה חקיקה ראשית, אלה דברים שאפשר לעשות בחקירת משנה.
דוד רותם: אם אני אחכה שיהפכו את זה לחקיקת משנה, אז יש לי הרושם שלא יהיה לנו מים אבל יהיה לנו הרבה וודקה.
יפעת רווה: אני אמשיך לסעיף 7.
יפעת רווה: נאמר לי אתמול שיש הערה ניסוחית של המשטרה והם ישלימו את מה שאני אומרת.
דוד רותם: אגב, את 222א', סעיף 6, העניין של ההתראה הזאת: "לא תימסר הזמנה למשפט או הודעת תשלום קנס בשל עבירת קנס נמשכת אלא אם צורפה להזמנה או להודעה כאמור, לפי העניין, התראה".
יפעת רווה: זה מה שהקראתי קודם.
דוד רותם: אני רוצה שתסבירו את מה שכתוב פה.
דוד רותם: קיבלתי דרישה להגיש דוח או שהחוק קבע לי?
יפעת רווה: החוק קבע שאתה צריך להגיש חוק.
יפעת רווה: לא הגשת, קיבלת קנס.
דוד רותם: שילמתי את הקנס.
דוד רותם: אני ממשיך לא להגיש את הדוח.
דוד רותם: את למעשה אומרת: אי-אפשר יהיה להטיל עליך את הקנס בגין עבירה נמשכת אלא אם כן ישלחו לך התראה שאומרת שאם לא תתקן עד תאריך מסוים, אז תקבל קנס.
דוד רותם: זאת אומרת, את נותנת לי הארכת מועד להגיש דוח למס הכנסה, כמעט אוטומטית.
דוד רותם: תכתבו לו: אדוני היקר, אתה חייב קנס כי כבר עברת את העבירה.
דוד רותם: אני מוכן לעשות את זה בתנאי אחד, שגם כאשר תופסים מישהו על מהירות מופרזת אז יעצרו אותו בקילומטר ה-102 ויגידו לו: אם בקילומטר ה-103 תגיע במהירות מופרזת, תקבל קנס.
דוד רותם: האדם עבר כבר את העבירה?
דוד רותם: למה אני צריך להקל עם עבריין ולהתרות בו עוד פעם ועוד פעם, כדי להטיל עליו קנס.
יפעת רווה: התייחסתי לזה קודם ואולי זה לא היה ברור מספיק.
יפעת רווה: אנחנו נותנים לו קנס, אנחנו מענישים אותו על זה שהוא לא עשה את הדבר הזה.
יפעת רווה: אנחנו לא רוצים ליצור מצב שהרשות מצידה – וזה קיים בעבירות מנהליות – שהרשות מצידה לא עושה את מה שהיא מחויבת ולא אוכפת.
יפעת רווה: היא מחכה אפילו כמה שנים.
יפעת רווה: הוא לא הגיש את החוק, בא אחרי 5 שנים וזה יכול להצטבר למיליונים.
יפעת רווה: אנחנו רוצים שהוא יקבל את הקנס.
יפעת רווה: הקנס הבסיסי יכול להיות מאוד גבוה והוא יקבל אלפי שקלים על הדבר הזה.
יפעת רווה: אבל, אם אנחנו רוצים למנות את זה כל יום ושזה יימשך, אנחנו מחייבים גם את הרשות.
יפעת רווה: כלומר, יש פה שני צדדים - - -
דוד רותם: לא, תחייבי את הרשות - - - כתוב: "אם לא תתוקן ההפרה".
סיגל קוגוט: גם בהודעה הראשונית יכולים להגיד שיש לך קנס - - -
דוד רותם: אני קיבלתי קנס של 1,000 שקל כי לא הגשתי דוח במשך 3 שנים.
דוד רותם: שילמתי את ה-1,000 שקל ואני ממשיך שלא להגיש את הדוח.
דוד רותם: אני ממשיך לעבור את העבירה?
דוד רותם: אין לי בעיה שאתם תבואו ותגידו שהקנס לא יוטל על תאריך שקודם ליום תשלום הדוח.
דוד רותם: אבל ברגע שקיבלתי את הדוח – בואו לא נעשה את עצמנו תמימים.
דוד רותם: קיבלתי קנס, אני יודע שאני צריך להגיש דוח.
דוד רותם: אני אומר ששווה לי לשלם 1,000 שקל ולא להגיש את הדוח.
דוד רותם: ברגע ששילמתי את הדוח בעצם שמו לי כרטיס אדום והתראה שאומרת לי להגיש את הדוח.
יפעת רווה: יחד עם הדוח נותנים את ההתראה ואומרים שתשלם עד מחר כי אחרת אנחנו יהיה לך קנס נמשך.
יפעת רווה: אנחנו פשוט מזהירים אותך, למען ההגינות ולמען הסדר הטוב, כדי שלא תנסה אפילו להתחכם.
יפעת רווה: אנחנו אומרים לך את זה במפורש.
יפעת רווה: אני שולחת לך הודעה ואני מצרפת לה התראה.
דוד רותם: בואו נקרא שוב את מה שכתוב כי זה לא מה שנאמר.
דוד רותם: "לא תימסר הזמנה למשפט לפי 222 או הודעת תשלום קנס לפי סעיף 228, בשל עבירת קנס נמשכת אלא אם צורפה להזמנה או להודעה כאמור, לפי העניין, התראה ולפיה אם לא תתוקן ההפרה עד המועד שנקבע".
דוד רותם: מה שקורה זה כך: שילמתי את הקנס ולא הגשתי את הדוח.
יפעת רווה: קיבלת התראה באותו מועד.
דוד רותם: סליחה, לא יכול להיות כי את כותבת "צורפה להזמנה או להודעה כאמור לפי עניין התראה".
דוד רותם: אני שילמתי את הקנס.
דוד רותם: לפי מה שכתוב בסעיף המתוקן, את תשלחי לי אחרי שנה התראה נוספת.
דוד רותם: בואו נקרא עוד פעם.
דוד רותם: עכשיו אני מפעיל את המוח הקרימינאלי הסנגורי שלי ואני אגיד לכם מה הייתי טוען בבית משפט.
דוד רותם: מכיוון שכתוב: "אלא אם כן צורפה להזמנה או להודעה כאמור" - - -
יפעת רווה: להודעה המקורית על הקנס.
דוד רותם: לא המקורית.
דוד רותם: לא כך זה כתוב.
דוד רותם: כאן כתוב שאת מוסרת לי את ההודעה על העבירה הנמשכת או כתב אישום על עבירה נמשכת, להודעה הזאת את צריכה לצרף התראה שבה את נותנת לי זמן לתקן וזה הכול.
דוד רותם: כך כתוב פה.
דוד רותם: "לפיה, אם לא תתוקן ההפרה עד המועד שנקבע, יוטל על האדם הקנס בשל עבירה נמשכת".
יפעת רווה: אני מבינה מה שאתה אומר.
דוד רותם: זה לא עובד.
יפעת רווה: זה עניין של ניסוח.
דוד רותם: אני אומר שהניסוח פה הוא לא נכון.
סיגל קוגוט: כשאתם נותנים הודעה ראשונית בחוק העבירות המנהליות - - -
יפעת רווה: אני אסתכל בחוק העבירות המנהליות כי יכול להיות שאולי היה תיקון בניסוח.
יפעת רווה: נראה איך זה מנוסח שם.
דוד רותם: אני אשאל את הפרקליטה, אני צודק או לא?
תמר בורנשטיין: חשבתי שכדאי היה להמתין לשופט המסוים שיקבל את הטענה הזאת.
יפעת רווה: אני רוצה להגיד שאתה צודק לגמרי כי אני מסתכלת על הניסוח בחוק העבירות המנהליות.
יפעת רווה: שם נאמר: "נקבע לעבירה מנהלית קנס בשל עבירה נמשכת, לא יוטל הקנס בשל העבירה הנמשכת אלא אם כן צורפה להודעה על הקנס בשל העבירה כאמור בסעיף קטן ב' התראה שלפיה אם לא תתוקן ההפרה.
יפעת רווה: ..".
יפעת רווה: נכון, צריך לתקן פה את הניסוח.
יפעת רווה: זאת שאלת ניסוח ואנחנו נתקן את זה.
דוד רותם: יש הערות לסעיף?
דוד רותם: תראי את סעיף ג' ותדעי כמה אני צודק.
דוד רותם: "לא יוטל קנס בשל עבירת קנס נמשכת אלא בשל התקופה המאוחרת למועד הקבוע בהתראה".
יפעת רווה: האמת היא שבמקור זה היה מותאם לחוק עבירות מנהליות וכנראה בשלב הניסוח זה שונה.
יפעת רווה: אנחנו נחזיר את זה למה שזה היה צריך להיות.
יפעת רווה: סעיף 225א' מדבר על נושא של המצאה בעבירות קנס.
יפעת רווה: סעיף קטן א1 קובע שבעבירות תעבורה, שהחשד לביצוען מבוסס על צילום רכב, המועד להמצאת כתב אישום, הזמנה לדין או הודעת תשלום קנס יהיה 4 חודשים לכלל סוגי הרכב או 6 חודשים לסוגי רכב חריגים.
יפעת רווה: סעיף קטן א(2) מאפשר לבעל רכב להוכיח שלא חלה עליו אחריות לעבירה וזה לפי סעיף 27ב' לפקודת התעבורה.
יפעת רווה: במקרה הזה המועד יהיה שנה.
יפעת רווה: לפי סעיף 27ב' לפקודת התעבורה, בעל הרכב יכול להסיר מעצמו את האחריות לעבירת תעבורה בין השאר אם הוא מוכיח מי נהג ברכב או מוכיח למי מסר את החזקה בו.
יפעת רווה: אם הוא מוכיח למי הוא מסר את החזקה ברכב, אז על המחזיק תחול חזקת האחריות לביצוע העבירה.
יפעת רווה: כאשר, למשל, בעל רכב מקבל הודעת תשלום קנס 4 חודשים אחרי ביצוע העבירה, הוא רשאי להוכיח שהוא מסר את הרכב לאדם אחר.
יפעת רווה: אנחנו מציעים שזה ייעשה תוך 90 יום מיום שנמסרה לו הודעת תשלום הקנס.
יפעת רווה: במקרים חריגים אפשר יהיה פרק זמן ארוך יותר, לפי 229ה' המוצע.
יפעת רווה: האדם שנמסרה לו החזקה הוא גם יכול להוכיח שהוא מסר את החזקה לאדם שלישי.
יפעת רווה: אנחנו רצינו למנוע מצב שתחלוף למעלה משנה עד שיתברר מי באמת אחראי לעבירת התעבורה שנעברה ברכב, שאז תהיה התיישנות ואף אחד לא ייענש על העבירה.
יפעת רווה: מה שיכול לקרות, לאור המועדים האלה, שאפשר להעביר את החזקה ובינתיים חולפת תקופת ההתיישנות ויוצא שאף אחד לא משלם את המחיר.
דוד רותם: אם אני מבין את הסעיף, אתם תגרמו לכך שפחות אנשים ישלמו את הקנס.
דוד רותם: כי אתם אומרים שאם עברו יותר מ-3 חודשים, אי-אפשר יהיה להגיש כתב אישום.
יפעת רווה: זה לפי המאוחר.
דוד רותם: מהו המאוחר?
דוד רותם: מה קורה כשזה לוקח יותר משנה?
דוד רותם: אני חשבתי שאתם צריכים להוריד את ההגבלה.
דוד רותם: אדוני הישר, יש לי רכב שהוא על שמי, מסרתי אותו למישהו אחר וההוא מסר לעוד מישהו וההוא מסר לעוד מישהו.
דוד רותם: מה זה אכפת לי?
דוד רותם: מישהו עבר את העבירה.
דוד רותם: עד שגיליתי את האחרון בשרשרת לקח שנה ושלושה חודשים.
דוד רותם: אין כתב אישום, נכון?
חוה ראובני: מה שמוצע פה זה 3 חודשים מהשרשור האחרון.
דוד רותם: לה משנה כמה זמן יימשך השרשור, בסופו של דבר - - -
יפעת רווה: פה היתה הערה של המשטרה.
דנית גלעד: האמת היא שההצעה של היושב ראש טובה יותר מההצעה שלנו.
דוד רותם: מי זה בעל הרכב?
יפעת רווה: בעל הרכב הרשום.
דנית גלעד: אין הגדרה מיהו בעל הרכב וזה הטריד אותנו.
דנית גלעד: בעל הרכב יכול גם השוכר לפי פקודת התעבורה, אבל זה לא חל על סדר הדין הפלילי.
דוד רותם: בעל הרכב זה הבעלים הרשום, נכון?
דנית גלעד: בדיוק.
דוד רותם: זאת אומרת שאתם חוזרים להוכחה של הראשון.