GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יחזקאל סיבק: החייב הצהיר הצהרות מכאן ועד הודעה חדשה, אין לו כלום, הוא משלם 100 שקל בחודש.
ענת הראבן: מה הבעיה?
יחזקאל סיבק: לאף אחד אין את המידע הזה.
ענת הראבן: המידע מצוי בפני הרשם.
ענת הראבן: המידע תמיד חשוף לרשם.
ענת הראבן: אני לא מבינה מה השאלה.
יחזקאל סיבק: הם לא מסוגלים לעבד את המידע.
יחזקאל סיבק: אם הנושים לא מעבדים את המידע בעצמם אין סיכוי שהרשמים יעשו משהו עם המידע הזה.
יחזקאל סיבק: אני מגיש עשרות אם לא מאות בקשות מידע, אף אחד לא עושה איתן כלום.
יחזקאל סיבק: אם נושה לא מקבל את המידע, אף אחד לא יודע לעשות איתו כלום.
ענת הראבן: תדבר על פנים מעשיים שהמקום שלהם הוא לא בפן התיאורטי משפטי של התקנות.
ענת הראבן: אני מוכנה לקיים איתך דיון מאוד מעמיק וארוך בפן של יעילות המערכת אבל זה לא הפן המתאים פה.
יחזקאל סיבק: זאת לא הנקודה.
יחזקאל סיבק: הנקודה היא שאם רוצים לתת את העדיפות לפי סעיף 76, מספיק בזה שהוא הזרים את הבקשה.
יחזקאל סיבק: הוא לא צריך את המידע כדי לקבל עדיפות לפי סעיף 76.
יחזקאל סיבק: הוא ביצע הליך.
אריה כהן: סליחה, הוא צריך לבקש את ההליך.
אריה כהן: זה שהוא הזרים את הבקשה ולא עשה את ההליך, אין לו.
אריה כהן: כתוב ש-76 זה רק מי שביצע את ההליך.
אריה כהן: אם הוא לא ביצע את ההליך, הוא לא זכאי.
אריה כהן: זה שהוא הזרים בקשה והבקשה לא אושרה - - -
יחזקאל סיבק: בקשה למידע לא מוגדרת כהליך?
אריה כהן: לא, הבקשה זה לא הליך, זאת בקשת מידע.
אריה כהן: צריך לנקוט בהליך.
אריה כהן: הליך זה הליך לצורך גביית החוב.
יחזקאל סיבק: הגשת בקשה למידע זאת פעולה.
יחזקאל סיבק: תסתכל על ההגדרה בסעיף 1.
ענת הראבן: לא הבנו מה אתה מבקש.
אריה כהן: הוא אומר שעצם העובדה שהוא ביקש הליך למידע על רכב, זה נחשב כאילו הוא כבר ביקש עיקול רכב.
ענת הראבן: אתה רוצה שבתיקי איחוד תהיה זליגה לכל התיקים?
יחזקאל סיבק: אני לא רוצה כלום.
יחזקאל סיבק: אני רק מעיר שבתיק איחוד המידע צריך להיות מידע משותף.
ענת ליברמן: אבל אז אף אחד לא יבקש את זה.
ענת הראבן: מי ישלם?
יחזקאל סיבק: מי ישלם זאת שאלה מרתקת.
ענת ליברמן: השאלה היא לא מי משלם.
ענת ליברמן: השאלה היא הרבה יותר עקרונית.
ענת ליברמן: מי ירצה לבקש את המידע הזה?
ענת ליברמן: הרי מי שמבקש את המידע הוא גם זה שמשלם את האגרה.
ענת ליברמן: לכן, אם אתה יודע שכל תיק האיחוד מקבל את המידע, לאף אחד אין אינטרס לבקש את זה.
יחזקאל סיבק: שתי התשובות הן פשוטות.
יחזקאל סיבק: באותה מידה אין שום אינטרס לאף אחד להגיש עיקולי מדיה.
יחזקאל סיבק: שוב, לידיעה כללית - - -
ענת ליברמן: לא, כי האגרות וההוצאות כן מכוסות להם.
יחזקאל סיבק: סליחה, האגרות וההוצאות לא מכוסות בשלב הראשון.
יחזקאל סיבק: אני אגיד לך איך זה נעשה.
יחזקאל סיבק: אתה מגיש בקשה, חלק מהרשמים נותנים לך באגרה נדחית.
יחזקאל סיבק: רוב הרשמים, למשל כל הרשמים בנתניה, אומרים לך שאם אתה זוכה ורוצה לפעול בתיק האיחוד – תשלם עכשיו.
יחזקאל סיבק: אחר כך, אם תגבה משהו בתיק האיחוד תקבל חזרה.
ענת ליברמן: אבל כל תקבול שייכנס אחר-כך מכסה קודם כל – זה התיקון של סעיף 76 החדש.
דנה נויפלד: מה ההערה שלך ללשון התקנה?
יחזקאל סיבק: שהמידע בתיק איחוד בהגבלה באמצעים לא יכול ללכת רק לתיק פרטני.
דניאל וקס: לא רק לתיק זה אלא צריך לסייג שבתיק איחוד, לכלל התיקים הקשורים לתיק האיחוד.
ענת ליברמן: זה יגרום למצב שאף אחד לא יבקש מידע בתיק האיחוד וחזרנו למצב שהיה לפני סעיף 76, שלא רוצים לנקוט הליכים בתיק איחוד.
ענת ליברמן: מידע, להבדיל מהליכים שקבועים בסעיף 76, זה לא הליך שמתקבל בעקבותיו תשלום, כמו שמוגדר בסעיף 76.
ענת ליברמן: לכן אף אחד לא ירצה לבקש מידע.
ענת הראבן: כשרשם יודע שהוא צריך לשלוח את המידע שהתקבל ל-10 זוכים או לזוכה אחד - - -
יחזקאל סיבק: זה מגיע במדיה, זה זורם לכולם.
דנה נויפלד: יש פה שאלה מעשית ויש פה שאלה משפטית.
דנה נויפלד: המטרה של התקנה הזאת היא לתמרץ את בקשת המידע.
דנה נויפלד: התמרוץ נעשה על ידי זה שמישהו מבקש ומקבל.
דנה נויפלד: זה גם עולה בקנה אחד עם אותו רעיון שהיה מאחורי תיקון סעיף 76.
יחזקאל סיבק: בסדר, מי שמבקש מקבל.
יחזקאל סיבק: נתת כבר את התשובה.
יחזקאל סיבק: אם בעקבות בקשת המידע שלו, נגבו כספים - - -
דנה נויפלד: ומה עם כל אלה שרוצים אבל לא שילמו?
יחזקאל סיבק: אם הוא מזרים עיקול לבנק לאומי במדיה ושילם 7 שקלים?
ענת ליברמן: זה ההבדל בין מידע לבין עיקול.
ענת ליברמן: בעקבות מידע לא מתקבלים כספים.
ענת ליברמן: אתה צריך אחר-כך לנקוט הליך של עיקול.
ענת ליברמן: לפי מה שאתה אומר, המידע מתקבל לתיק האיחוד, ואז כל היתר, אלה שלא ביקשו את המידע ולא שילמו אגרת מידע, כולם יגישו עיקולים ואז כספים שהתקבלו בעקבות אותו עיקול, יחולקו לכל אלה שהטילו עיקולים.
ענת ליברמן: אבל, הראשון שביקש את המידע, שבעקבותיו כולם יכלו לבקש עיקולים, הפסיד במובן הזה.
יחזקאל סיבק: אבל את צריכה ללכת להגדרה של "הליך".
יחזקאל סיבק: את נותנת עדיפות בסעיף 76 למי שנקט הליך.
יחזקאל סיבק: תלכי לפי סעיף 1 לחוק.
ענת ליברמן: בסעיף 76 כתוב: "הליך שהתקבלו בעקבותיו כספים".
ענת ליברמן: בסעיף 76 אתה לא יכול לנתק את המילה "הליך" מכל הקונטקסט.
ענת ליברמן: כתוב שם "הליך שהתקבלו בעקבותיו כספים".
ענת ליברמן: קבלת מידע זה לא הליך שהתקבלו בעקבותיו כספים כי אתה צריך לבצע עיקול אחר-כך.
ענת הראבן: סעיף 76: "לעניין זה יראו את עיקול הנכס, מכירתו או מימושו בדרך אחרת כהליך אחד".
ענת הראבן: לא מדובר בכלל על בקשת המידע.
יחזקאל סיבק: אין לזה סוף.
יחזקאל סיבק: הוגש עיקול, התשובה היתה "כפוף לזכויות הבנק".
יחזקאל סיבק: נושה אחר יגיש את הבקשה ביחס לזכויות הבנק.
יחזקאל סיבק: מי זכאי לעדיפות?
ענת הראבן: אני לא מבינה על מה אנחנו דנים עכשיו.
ענת הראבן: אתה מסכים בעיקרון שהמידע יגיע למי שביקש את המידע.
יחזקאל סיבק: צריך לקבוע את היחס לגבי תיקי איחוד, זאת הערה מאוד עקרונית.
ענת הראבן: ההערה של סיבק שבעצם הוועדה צריכה לתת את דעתה, האם המידע בתיקי איחוד - - -
יחזקאל סיבק: מה זה תיק איחוד בהגבלה באמצעים?
יחזקאל סיבק: האם בתיק איחוד בהגבלה באמצעים - - -
דוד רותם: סיבק, תעשה לי טובה.
דוד רותם: זה הרבה יותר מידי מסובך בשביל שתכניס לי את זה תוך כדי דיון בתקנות.
דוד רותם: בשביל זה צריך לעשות שינוי בחקיקה.
ליאור שפירא: אני חושב שהאינטרס של כולנו שתהיה גבייה בהוצאה לפועל.
ליאור שפירא: אני חושב שהאינטרס המשותף של כולנו זה לא להכביד על החייבים בהוצאה לפועל.
ליאור שפירא: אם כמה זוכים יבקשו את אותם פרטים על חייב אחד בכל תיק ותיק של אותו חייב, התיק שלו, כתוצאה מקבלת המידע והעיקולים, יגדל.
ליאור שפירא: זאת אומרת, כל אגרה שמושתת על הזוכה נופלת על החייב.
ליאור שפירא: לכן אני לא מוצא היגיון, למה לא לתת את המידע הזה לכל הזוכים של אותו חייב.
ענת הראבן: לצורך ההקשה, היינו יכולים להגיד שזוכה שהטיל עיקול בתיק מסוים, העיקול שלו יהיה תקף לכל התיקים הפתוחים של אותו חייב בהוצאה לפועל.
יחזקאל סיבק: בתיק הצטרפות זה קורה.
ליאור שפירא: אני אגיד לך מה ההבדל.
ליאור שפירא: זה מידע.
ליאור שפירא: אם יש מידע, כל אחד יכול לעשות את הפעולות שהוא רוצה.
ליאור שפירא: לעקל רכב או לתפוס אלה עלויות יותר גדולות.
ליאור שפירא: אבל לקבל מידע בתיקים, מה רע בזה?
ענת ליברמן: החייב היה יכול למנוע את המצב של אגרה כפולה אם הוא היה חותם על כתב ויתור על סודיות.
ענת ליברמן: הרי מתי אנחנו מגיעים לעניין הזה של קבלת מידע כשאין כתב ויתור על סודיות?
ענת ליברמן: כשהחייב לא קיים את החובה שלו.
ליאור שפירא: אני מבין מה את אומרת אבל זאת ענישה.
ענת ליברמן: אני לא מענישה.
ענת ליברמן: בשלב הראשון הוא היה נותן כתב ויתור על סודיות, לא היתה מוטלת עליו שום אגרה והיו הולכים ומקבלים את המידע הזה.
ליאור שפירא: אני לא מצליח להבין.
ענת ליברמן: אנחנו לא רוצים להביא למצב שבו כל אחד מהזוכים יחכה שזוכה אחר יעשה את הפעולה.
ענת ליברמן: למה?
ענת ליברמן: למה שהוא ייצא פראייר וישלם?
ליאור שפירא: תאמיני לי יש מספיק זוכים, תאגידים מספיק גדולים, שיש להם עניין לקדם את הפעילות בתיק.
ליאור שפירא: ואז יש את המידע לכלל הנושים שמעוניין.
ליאור שפירא: זה חסך כסף לאותו חייב ואותו זוכה יחליט, לאור המידע שיש לו, אם הוא פועל או לא פועל.
ענת הראבן: אתה משנה את כל ההגדרה של החוק.
ענת הראבן: מה שיעשה זוכה חכם, ילך ויוציא דוח על ידי חוקר פרטי, כי הוא לא ירצה שהמידע שהוא עמל ושילם עליו יגיע לכלל הציבור ואף אחד לא יעשה שימוש דרך המידע שיש פה.
ליאור שפירא: אני לא חושב שזאת הדרך הנכונה לעשות כי העלויות של דוח פרטי הם פי כמה וכמה גבוהים מהעלויות שאנחנו מקבלים במידע המרוכז.
ליאור שפירא: גם לא בטוח שכל אחד שמקבל – ללשכות ההוצאה לפועל יש המון תיקים שלא פועלים בהם.
ליאור שפירא: אלה תיקים פתוחים שזוכים לא פועלים בהם.
ליאור שפירא: יכול להיות שלא פועלים בהם כי אין להם מידע.
ליאור שפירא: יכול להיות שאם גופים אחראים יזרימו את אותו מידע כתוצאה מפעילות של זוכים אחרים, הם כן יעבדו שם.
ליאור שפירא: בנוסף, תארי לך שאותו עורך-דין שאין לו מידע, פועל רק בעיקולים, שזאת אופציה.
ענת הראבן: דנה אומרת, ובצדק, שבמסגרת שיקול הדעת שאנחנו מצפים מהרשם להפעיל – אמנם הורדנו את שיקול הדעת שהתווינו בתוך התקנה, אבל הרשם צריך להפעיל שיקול דעת בין יחס בין גובה החוב לבין ערך הנכסים.
ענת הראבן: לפי מה שאתה אומר, עכשיו יש לחייב 100 תיקים, הוא לא יכול להיכנס תיק תיק ולהפעיל את שיקול הדעת הזה ביחס לכל תיק.
ענת הראבן: זאת משימה מאוד גדולה.
ענת הראבן: לכן שיקול הדעת שלו, פר תיק, הוא שיקול דעת שאפשר להפעיל אותו.
ענת הראבן: שיקול דעת פר 100 תיקים הוא לא שיקול דעת שהוא בר ביצוע להפיל אותו על רשם.
ליאור שפירא: אם את זוכרת, כשהיינו שותפים לחקיקה, השיקול על גובה החוב היה כדי לא לפגוע בחייבים שיש להם תיק אחד מסכן ולתת את כל המידע.
ליאור שפירא: הכוונה היא לא לאחד שיש לו כמות מאוד גדולה של תיקים, בטח ובטח שאף אחד לא היה מתנגד שהמידע בגין חייב סדרתי או חייב גדול גם ייתן לתיקים עם החוב הקטן.
ליאור שפירא: אבל הוא לא נותן את האישור.
ליאור שפירא: אני לא מצליח להבין למה להעניש את החייבים בקטע הזה.
דנה נויפלד: זה לא להעניש זה לתמרץ.
ליאור שפירא: זה כן להעניש, כי אם אני אבקש את המידע ואת תבקשי - - -
דנה נויפלד: יש הבדל בין להעניש ולא להעניק פרס.
דנה נויפלד: זה לא להעניש, זה לתמרץ.
דנה נויפלד: אם רוצים שלא יעשו שימוש במידע ורוצים לתקוע את הדבר הזה, אז אפשר.
דנה נויפלד: אבל, מצד שני, אם רוצים שהדבר הזה יפעל ורוצים לתמרץ את אותם הליכים ואת אותן בקשות מידע אז אנחנו רוצים שמי שיבקש הוא זה שיקבל.
ליאור שפירא: לכמה את חוסכת?
ליאור שפירא: ראשית, את חוסכת למנגנון, את לא מפוצצת את כל הגופים האלה ב-1,000 בקשות מידע זהות לחלוטין.
ליאור שפירא: ברגע שיש לחץ על המנגנון, אני אקבל את הבקשות למידע לאט יותר.
ליאור שפירא: הפקידים שעושים את זה ידני עושים את זה יותר לאט, לשכת ההוצאה לפועל יותר מפוצצת.
ליאור שפירא: למה לא להקטין את כל הדברים האלה.
ליאור שפירא: תהיה בקשה אחת לכל הזוכים, מחלקים, ולא עולה לו כסף.
דוד רותם: אני ביקשתי מידע על פלוני שחייב לי.
דוד רותם: לפלוני הזה יש עוד 60 תיקים של זוכים אחרים, צריך להפיץ את זה לכולם.
ליאור שפירא: נכון, לפי בקשת הזוכה, לא אוטומטית.
ליאור שפירא: אני אומר להפיץ לכולם.
ליאור שפירא: כל זוכה וזוכה להפיץ לו את כל המידע גם אם הוא לא ביקש מידע.
דוד רותם: אתה מבין מה אתה עושה למנגנון?
דוד רותם: אתה אומר למנגנון שעל כל מידע שמגיע תבדקו אם יש לו עוד תיקים.
ליאור שפירא: את זה הם יכולים לעשות בקלות.
דוד רותם: אני לא מדבר על איחוד תיקים.
ליאור שפירא: יש להם את המנגנון שיודע לאחד תיקים.
ליאור שפירא: אם החייב מוגבל באמצעים, אתה יודע לאחד את כל התיקים שלו.
ליאור שפירא: זה הדבר הכי פשוט, הם יודעים למצוא את כל התיקים של חייב ספציפי.
ליאור שפירא: לא צריך לפתח משהו בשביל זה.
ענת ליברמן: ליאור, יש פה סטייה די גדולה מהחוק.
ענת ליברמן: בין המצב שהזוכה ביקש מידע, ואם יש מידע נמסור לו אותו לבין מצב שבו כל מידע שיתקבל אני אעביר אותו לכל הזוכים שבגלל לא ביקשו מידע, יש פה פער מאוד גדול.
ענת ליברמן: אני נותנת מידע לזוכים שבכלל לא ביקשו.
ענת ליברמן: זה נראה לי ראוי.
ליאור שפירא: אני לא חושב שזה לא ראוי.
ליאור שפירא: אז תיתנו הודעה שיש בתיק מידע ומי שירצה יבקש.
ליאור שפירא: זה לא יעלה את הכסף וזה כבר מידע בתיק.
ליאור שפירא: אז ראש ההוצאה לפועל יפעל בתיק.
ליאור שפירא: אל תיתנו לו, הוא יפנה לראש ההוצאה לפועל לבקש.
ענת הראבן: זוכה יכול לבקש מידע - - -
דוד רותם: אז יכול לקרות מצב שהוא לא הגון.
דוד רותם: אני ביקשתי מידע ושילמתי.
דוד רותם: המידע הגיע ביום ראשון.
דוד רותם: אני באתי להוצאה לפועל ביום שלישי, גיליתי את המידע וביקשתי עיקולים.
דוד רותם: אתה, שלא ביקשת מידע, באת ביום ראשון, ראית שיש מידע, לקחת את המידע שאני שילמתי עליו והטלת עיקול לפני.
ליאור שפירא: אתה אומר שזה לא הוגן מבחינת הזוכה.
ליאור שפירא: מה עם החייב?
דוד רותם: לחייב אין בעיית הגינות.
דוד רותם: שהחייב ישלם את החוב שלו ויספיק לבלבל את המוח.
ליאור שפירא: אבל זה מאגרי מידע, זה לא חוב.
דוד רותם: אתה דואג לחייב כי אתה אומר שכל אחד שמבקש מידע מגדיל לו את החוב – שישים שיק.
ליאור שפירא: ברגע שהוא נכנס להוצאה לפועל זאת הדוקטרינה שישים שיק, אבל עובדה שהוא לא עושה את זה.
דוד רותם: אתה רוצה שישימו שיקים?
ליאור שפירא: אני מאוד רוצה, בעיקר בהוצאה לפועל.
אריה כהן: אני שומע את ליאור ואני אומר שקשה לי להאמין שזה ליאור מדבר.
ליאור שפירא: זאת הלשכה מדברת, לא ליאור.
אריה כהן: אנחנו ראינו שיש לנו כל שנה למעלה מ-40% - אנשים למדו את הפטנט בהוצאה לפועל, אנשים עושים תיק איחוד.
אריה כהן: חייב מוגבל באמצעים משלם 100 שקל לחודש וגמרנו והוא מסודר.
אריה כהן: זאת השיטה היום בהוצאה לפועל.
אריה כהן: יש על זה ספר שכתב אחד מהחייבים, איך להתחמק מההוצאה לפועל וזאת השיטה הראשונה שלו.
אריה כהן: אנחנו באנו כאן לעזרתכם ואתם חוקקתם לנו את תיקון 76.
אריה כהן: עורכי הדין אמרו שהם לא פועלים כי להם אינטרס לפעול כאשר מישהו שיש לו חוב של מיליון שקל לא פעל, שנתיים הוא לא עובד.
אריה כהן: אני עם חוב של 30,000 שקל לא אקבל אלא רק את ההוצאות שלי.
אריה כהן: לכן הם ביקשו את האפשרות לבוא.
אריה כהן: לכן לקחנו את תיקון 76 לגבי תיק איחוד ועשינו אותו גם לגבי תיק פרטני, לכיוון של הדרישה שלהם.
אריה כהן: בא עכשיו ליאור ואומר שהוא רוצה לחזור חזרה.
ליאור שפירא: אני מדבר על מידע.
אריה כהן: אני רוצה לחזור למצב שברגע שהמידע יהיה פתוח לכולם לא יהיה אינטרס לפעול.
אריה כהן: נשאיר את אותו מצב כמו שקיים.
ליאור שפירא: אם יש לך מידע אז תחליט אם לפעול או לא לפעול.
ענת ליברמן: צריך לשים לב לעניין של העדכניות של המידע.
ענת ליברמן: אם נניח נלך לפי בקשה של זוכה, אז אם הבקשה הוגשה חודש אחרי שהתקבל המידע בתיק ואנחנו ניתן לו את זה ואז המצב השתנה כבר, והוא פועל לפי המידע שנתנו לו לפני חודש, הוא יבוא ויאשים אותנו למה הוא קיבל מידע.
ליאור שפירא: אז תגידו שהמידע מתאים לתאריך מסוים.
ליאור שפירא: המידע התקבל בתיק.
ליאור שפירא: אתה רוצה, תעשה פעולה אקטיבית.
ליאור שפירא: מי שלא עושה פעולה אקטיבית בתיק - - -
דוד רותם: ליאור, אתה חושב שזה קריטי?
ליאור שפירא: אני חושב שזה הוגן.
דוד רותם: הוגן לחייב.
ליאור שפירא: אני חושב שזה הוגן לחייב ואני חושב שזה גם יעודד פעילות של עורכי דין בתיקי ההוצאה לפועל שלפעמים הם רדומים.
דוד רותם: מה שאתה אומר עכשיו לא מקובל עלי כי אני לא חושב שצריך לעודד עורכי דין לפעול.
דוד רותם: עורכי דין עובדים תמיד לטובת הלקוח, הם עובדים 48 שעות ביום, הם קמים שעתיים קודם, אחרת יגישו נגדם תלונה בלשכה.
דוד רותם: על עורכי דין אני לא מרשה לדבר פה.
ליאור שפירא: התכוונתי לעודד אותם לפעול על סמך המידע שהם קיבלו.
ליאור שפירא: הם יכולים לעבוד בעיקולים אבל אז זה עולה כסף ללקוח.
ליאור שפירא: אנחנו רוצים לחסוך כסף גם ללקוח וגם כסף לחייב.
ליאור שפירא: אני חושב שזה עולם הוגן.
ליאור שפירא: אני מקבל את ההערה שאולי לראש ההוצאה לפועל יש שיקול דעת ולכן במקום למסור לו אוטומטית את המידע, אולי פשוט צריך להגיד לו שהתקבל מידע בתיק.
ענת ליברמן: לכזה דבר אנחנו לא יכולים להסכים.
ענת ליברמן: אם הזוכה מבקש מידע, אז אנחנו יכולים להגיד לו שכבר יש מידע שמעודכן אולי ללפני חודש אז הוא יכול לקבל אותו.
דוד רותם: אני מבקש מידע, זה נכנס אוטומטית למערכת, שולחים את זה במדיה.
דוד רותם: אתם לא תצאו מזה.
דוד רותם: חבר'ה, אל תסבכו את ההוצאה לפועל, אנחנו רוצים שיגבו כסף.
ענת הראבן: ליאור, אז בוא נכניס תקנה שאומרת, שאני כזוכה יכולה לראות את כל הפעולות שאתה נקטת בתיק שלך.
ענת הראבן: אני רוצה ללמוד ממך, שתהיה שקיפות בין התיקים.
ליאור שפירא: את יודעת שאנחנו נותנים הרצאות ואנחנו נשמח ללמד.
ליאור שפירא: אנחנו גם נאריך את תקופת ההתמחות אז בכלל אני אוכל ללמד.
ליאור שפירא: זאת לא הנקודה, כי כאן יש חיסיון.
ליאור שפירא: את לא מקבלת מידע שלי.
ליאור שפירא: את נותנת מידע שהתקבל מהמדינה ומגופים במדינה.
ליאור שפירא: אם קיבלנו מידע על הכתובת שלו, מה הבעיה לחלק את הכתובת שלו לכולם?
ליאור שפירא: יש כתובת עדכנית.
דנה נויפלד: יש סעיף אחר - - -
ליאור שפירא: אבל הוא לא יעשה את זה בכל התיקים של הזוכים.
ליאור שפירא: אני מקבל מידע על כתובת.
ליאור שפירא: הבן אדם עזב את הארץ.
ענת הראבן: אתה רוצה שהרשם יגבה בשבילך את החוב ושהמדינה תשלם לך את הכסף.
דניאל וקס: רציתי לומר שאני תומך בדבריו הראשונים של אדוני, שהסעיף הזה מיותר, מכיוון שהמידע אמור להיות נחלת הכלל.
דניאל וקס: אם אנחנו רוצים לקדם את ההוצאה לפועל, כדי לגבות חובות, מדוע שהמידע לא יהיה נחלת הכלל?
דנה נויפלד: כי כך החוק אומר.
דוד רותם: אני התכוונתי לדבר אחד ועשיתם לי מזה הרצאה שלמה ואמפיתיאטרון.
דוד רותם: יש תיק הוצאה לפועל שאליו מגיע המידע?
דוד רותם: זה התיק שלי?
דוד רותם: מה פתאום שאתה תסתכל בו ותראה מה קורה שם?
ליאור שפירא: לקבל רק את המידע.
דוד רותם: מה פתאום שאתה תראה את המידע שבתיק שלי.
ליאור שפירא: אני רוצה שתעביר את המידע גם לתיק שלי.
דוד רותם: אני שמח.
דוד רותם: אז בואו נעשה דבר יותר פשוט.
דוד רותם: בואו נכניס סעיף אחר.
דוד רותם: מידע שהגיע להוצאה לפועל, שאני הזמנתי, אני גם אחויב לפרסם אותו בעיתון יומי כדי שכל העולם יראה אותו.
דוד רותם: פתחתי תיק הוצאה לפועל ואני רוצה לקבל את הכסף שלי.
דוד רותם: אני לא רוצה שאתה תדע שום דבר על הדברים האלה כי אני רוצה להיות הראשון שגובה.
ליאור שפירא: מה שעכשיו אדוני אומר זאת דעה מאוד צרה כזוכה.
ליאור שפירא: בבניין הזה לא מסתכלים על זוכה בודד אלא על כלל הציבור.
דניאל וקס: אולי נחזור להערה של עורך דין סיבק, למעט בתיקי איחוד.
ליאת בן-מאיר שלום: גם מנקודת המבט של ההגנה על הפרטיות, אמנם אדוני הוריד את התוויית שיקול הדעת כי אמרת שממילא הרשם צריך להפעיל את שיקול הדעת בהתייחס לתיק הספציפית.
ליאת בן-מאיר שלום: למשל, הוא צריך לשקול את היחס בין גובה בחוב לבין ערך הנכסים וגובה מקורות ההכנסה.
ליאת בן-מאיר שלום: איך הוא יעשה את זה?
ליאת בן-מאיר שלום: איך הוא ישקול את זה אם הוא מעביר את זה לזוכים אחרים ולתיקים אחרים?
דוד רותם: קודם כל, זה לא רלוונטי.
דוד רותם: הוא מעביר את זה אחרי שהוא שקל.
דוד רותם: הרי אם הוא יחליט שזאת פגיעה בפרטיות, הוא לא יעביר בכלל.
דנה נויפלד: זה תיק עם חוב של מיליון שקל לעומת חוב של 100 שקל.
ליאת בן-מאיר שלום: - בתיק אחר בהפעלה של היישום המידתי, יעלה תוצאה שונה.
דוד רותם: יש לי בקשה, אל תזכירו פה את המילה "מידתיות".
דוד רותם: תגידו לי שכל ישר, זה הרבה יותר טוב.
ליאת בן-מאיר שלום: הוא יפעיל את השכל הישר ויגיע למסקנה שונה.
דוד רותם: על מיליון שקל הוא יגלה, אבל על 100,000 שקל הוא לא יגלה.
דוד רותם: מה קורה כשחייבים לי מיליון ולא 100,000, אז כבר יש חוב של 1,100,000.
דוד רותם: סיבק אומר דבר מאוד פשוט, אל תסתכלו רק על החוב של המיליון כי יש פה משהו יותר רחב, בוודאי בתיקי איחוד.
דוד רותם: אני אגיד לכם את האמת.
דוד רותם: אני חושב שהגנה על הפרטיות זה דבר מאוד חשוב.
דוד רותם: בתיק של בית משפט יכול כל אחד לבוא ולבקש לעיין בתיק ואין הגנה על פרטיות.
ליאת בן-מאיר שלום: יש תקנות העיון.
דוד רותם: תקנות העיון קיימות בפועל אחרי שניתן פסק דין.
דוד רותם: רבותיי היקרים, בואו נלך לבית משפט בירושלים, ניכנס למזכירות ונבקש לראות תיק מספר זה וזה, והתיק על השולחן תוך דקה.
דוד רותם: עזבו את התקנות.
ענת הראבן: זה נכון ללפני 10 שנים.
דוד רותם: את רוצה היום לנסות את זה?
דוד רותם: היום אני עושה את זה איתך.
דוד רותם: צריך לחשוב על הגנה על הפרטיות בנושא הזה בשכל ישר.
ענת ליברמן: זה לא היה הרציונאל לתקנה.
ענת ליברמן: הרציונאל לא היה הגנה על פרטיות.
דוד רותם: לכן השאלה היא, אם מה שאומר סיבק, שכאשר מדובר בתיק איחוד בחייב מוגבל באמצעים, לא נכון שזה יהיה בתיק הראשי ושכולם יקבלו את המידע?
דוד רותם: רק במקרים כאלה.
דוד רותם: אני חושב שכן, אחרת יש לי 10 זוכים בתיק הזה ויהיו לי 10 בקשות.
דוד רותם: אם הייתם אומרים אגרה, זה משהו אחר.
ענת הראבן: אמרנו אגרה.
דוד רותם: בואו נראה אם אי אפשר לפתור את זה בדרך אגרה אחרת.
דוד רותם: השאלה היא האם באגרה אי אפשר לבוא ולומר שבתיקים שיש בהם 10 זוכים וכולם נהנים מהמידע, תגבו מכולם את האגרה.
ענת הראבן: איך, ואם מישהו לא רוצה לשלם?
דוד רותם: יגיע כסף לתיק, אני מוריד לו.
דוד רותם: אריה לא יודע איך גובים?
דנה נויפלד: אתה כופה עליו הוצאה שהוא לא ביקש אותה.
דוד רותם: סליחה, הוא נהנה מזה?
דנה נויפלד: זה לא העיקרון בחוק ההוצאה לפועל.
דנה נויפלד: החוק מדבר על החלטה בהתאם לבקשה.
דוד רותם: סיבק, יש משהו במה שהיא אומרת.
יחזקאל סיבק: תמיד יש משהו במה שהיא אומרת.
דוד רותם: מישהו ביקש אז הוא צריך לשלם אגרה.
דוד רותם: אתה לא ביקשת כי אתה לא רוצה את המידע כי יש לך מידע ממקורות אחרים.
דוד רותם: עכשיו אני מטיל עליך אגרה כי בחינם אני לא נותן כלום.
יחזקאל סיבק: אני מטיל עליך כנושה אחר?
יחזקאל סיבק: התשובה לזה בתיקי איחוד היא מאוד פשוטה.
יחזקאל סיבק: התשובה הפרקטית היא שכך זה עובד אצל חלק גדול מהרשמים.
יחזקאל סיבק: הרשמים היותר יעילים מאשרים את הבקשות באגרה נדחית.
יחזקאל סיבק: אז, כשהחייב משלם, הם גובים את האגרה.
דוד רותם: עם כל הכבוד לרשם היעיל, אני ביקשתי מידע?
דוד רותם: מה אתה מחייב אותי באגרה נדחית?
יחזקאל סיבק: דווקא הפרקטיקה הזאת נוצרה כדי לעודד מישהו לעשות משהו.
יחזקאל סיבק: אחרת מה קורה בתיקים?
יחזקאל סיבק: יש הרבה מאוד תיקים שבהם אתה מגיש בקשה, מבקשים שיוגשו עיקולי מדיה.
יחזקאל סיבק: הרשם אומר שאין בעיה, תפקיד 200 שקל בתיק שלא ראית בו שקל כבר 5 שנים, ויצאו עיקולי מדיה.
יחזקאל סיבק: אם אתה תקבל את זה, אף אחד לא יודע.
יחזקאל סיבק: ברור שאת זה אף זוכה לא עושה.
יחזקאל סיבק: אריה תיאר את המצב של תיקי האיחוד והוא תיאר אותם נכון.
יחזקאל סיבק: התיקים האלה זה מן בורות שחורים שאף אחד לא יודע מה קורה בהם.
יחזקאל סיבק: חוסר השימוש באגרה הנדחית הוא הסיבה המרכזית בדבר הזה.
יחזקאל סיבק: לא קורה שום דבר, שני השקלים שייגבו מה-100 שקל שהחייב נותן, ויהיה 98 שקלים לחלק ביחסים של 1,200,000 שקל חובות כוללים בתיק, זה אפס.
יחזקאל סיבק: אין לזה שום משמעות.
יחזקאל סיבק: אם זה היה תלוי בי, היה צריך לעצור את כל התקבולים הראשונים בתיק, לצבור בתיק כסף לאגרות מדיה ולאגרות מידע וכל הזוכים יסכימו לדבר הזה.
יחזקאל סיבק: לשלם מזה את ההוצאות של התיק כי הוא צריך להתנהל באיזו צורה ורק אחר-כך להתחיל לחלק כספים לאנשים.
יחזקאל סיבק: ממילא הם לא מקבלים כלום.
דוד רותם: את זה אני לא יכול לכפות עליהם.
יחזקאל סיבק: מנהלית אפשר לייצר את המצב הזה, זה לא המצב כרגע.
יחזקאל סיבק: אין פה אלמנט כפייה אמיתי.
ענת ליברמן: בוודאי שיש, אגרה זה עבור שירות.
דוד רותם: היה פעם סיפור בירושלים.
דוד רותם: כשסיימתי ללמוד משפטים ונהייתי עורך-דין, איך אני יכולתי להרוויח המון כסף?
דוד רותם: הייתי כותב לפי ספר טלפונים מכתב התראה לכל מי שמופיע בספר הטלפונים שהוא פגע ברכבו של מרשי וגרם לו נזק של 200 שקל והוא נדרש לשלם את זה בצירוף 20 שקל להוצאות מכתבי זה תוך 10 ימים ואם לא תוגש תביעה.
דוד רותם: עכשיו לוקחים את המכתב לעורך דין ואומרים לו שלא יודעים על מה מדובר.
דוד רותם: אומר העורך דין, במקום שאני אענה לו, תגיד לו שאתה מוכן לסגור את העניין ב-100 שקל.
דוד רותם: 50% מהתיקים הייתי גומר ב-100 שקל.
דוד רותם: כל היתר היו מתעלמים ממני.
דוד רותם: אבל אז הייתי נופל על עורך דין ירושלמי אחד, שלא אגיד את שמו, שהיה מגיש נגדי תביעה.
דוד רותם: הוא היה מנהל איתי משפט והיה גובה ממני את הכתובה של הסבתא שלי.
דוד רותם: יש מישהו שיגיד שעל ה-2 שקל האלה הוא מנהל משפט.
דוד רותם: מה פתאום אתם גובים ממני?
ליאור שפירא: לכן צריך לתת את זה בחינם, כמו שאני אמרתי.
דוד רותם: בחינם לא נותנים כלום, אתה חי במדינת ישראל.
ליאור שפירא: הם נתנו פעם אחת את המידע, קיבלו על כסף.
ליאור שפירא: אתם רק מחלקים את זה לכולם.
ליאור שפירא: מה רע?
דנה נויפלד: יש עוד דברים שאפשר לחלק.
דוד רותם: מה שיקרה זה שכל ההוצאות ילכו לבנקים.
דוד רותם: כולם יגידו שהבנק יפעל ואנחנו נהנה על חשבונו.
ליאור שפירא: הם במעמד מיוחד, למה שזה לא יקרה כך.
ליאור שפירא: אנחנו מדברים על שני שקלים.
ליאור שפירא: כשעשינו את הבדיקה של עיקולי צד ג', בוועדה הזאת, גילינו שהבנקים מרוויחים מספיק.
דוד רותם: קודם כל, מכיוון שהפנסיה של כולנו מושקעת בבנקים, אז תן להם להרוויח.
דנה נויפלד: ככה זה עובד?
דנה נויפלד: אני יכולה לבדוק מה אתה מרוויח כדי שאפשר יהיה לחלק?
דנה נויפלד: זה לא צדק חלוקתי.
יחזקאל סיבק: אני אשאל את השאלה מכיוון אחר.
יחזקאל סיבק: התקבל מידע בתיק הפרטני ששייך לתיק איחוד בהגבלה באמצעים.
יחזקאל סיבק: במידע, בניגוד מוחלט למה שהחייב כתב בבקשה שלו, מתברר שלחייב יש נכס מקרקעין.
יחזקאל סיבק: החייב כתב:
יחזקאל סיבק: אין לי שום נכס מקרקעין.
יחזקאל סיבק: בתשובה מהמידע נכתב: נכס מקרקעין יקר ערך.
יחזקאל סיבק: עכשיו הזוכה קיבל את המידע הזה.
ענת ליברמן: אפשר שהרשם יראה את זה.
יחזקאל סיבק: תכף אני מגיע לנקודה הזאת.
יחזקאל סיבק: מצב מספר אחד, הרשם רואה את זה.
יחזקאל סיבק: בפרקטיקה הרשם יראה את זה כמו צינור כי הוא יראה את זה ויעביר את זה.
יחזקאל סיבק: תכף אני אחזור למה שהוא עושה עם זה כי יתכן שפה יש פיתרון מבחינת מהות התיק.
יחזקאל סיבק: לקח הזוכה את המידע הזה, מרים טלפון לחייב ואומר: לי לבדי יש מידע על הנכס שלך.
יחזקאל סיבק: מחר תתייצב אצלי במשרד להגיע להסדר, אם לא אני מחלק את המידע הזה ואנחנו מממשים אותו.
יחזקאל סיבק: זה אפקטיבי?
ענת הראבן: למחרת יכול זוכה אחר גם לבקש את המידע הזה.
יחזקאל סיבק: אני מנתח את הסיטואציה נורמטיבית.
יחזקאל סיבק: עכשיו אנחנו נמצאים במצב שהזוכה שכבר נואש ומצא סוף סוף אפשרות להוציא את הכסף שלו מאיפשהו לבד, והחייב שרימה את ההוצאה לפועל ואת יתר הנושים - - -
ענת ליברמן: אבל גם האחרים יכולים לבקש את המידע הזה, אז הוא לא יהיה לבד.
יחזקאל סיבק: יש לך מידע שהוא מהותי.
יחזקאל סיבק: יש משהו גם במה שאת אומרת, יש בזה גם היגיון.
יחזקאל סיבק: אבל את אומרת אני נותנת את המידע הזה לתיק וקוברת אותו בתיק.
יחזקאל סיבק: עכשיו שהזוכה בתיק הזה יעשה מה שהוא רוצה עם המידע הזה.
יחזקאל סיבק: אם הוא רוצה, שישכח ממנו אפילו.
דניאל וקס: אמרנו שהוא לא יכול להגיע להסדר נפרד, הוא צריך לתרום - - -
יחזקאל סיבק: לא להגיע להסדר נפרד בתיקי איחוד זה פטנט אחר.
יחזקאל סיבק: עכשיו השאלה היא כזאת: ראש ההוצאה לפועל לא יהיה צינור בלבד ואני פותרת את הבעיה הנורמטיבית שלי בזה שכשראש ההוצאה לפועל רואה שבהעברה הזאת הוא רואה מידע מהותי שהוא בניגוד מוחלט להצהרות החייב - - -
ענת הראבן: מכוח תקנה 123א' הוא יכול לעקל אותו לטובת כל התיקים, יש לו סמכות.
ענת הראבן: למה שהוא יעביר?
ענת הראבן: הוא לא צריך להעביר את המידע לזוכים, הוא יפעיל את סמכותו הקיימת מכוח תקנה 123א'.
דוד רותם: ענת, זה בתנאי שהוא יבדוק את המידע.
ענת הראבן: אבל באותה מידה הוא צריך עכשיו להפעיל שיקול דעת אם אפשר להעביר את זה לכל התיקים או לא.
ליאור שפירא: זה רק אם מדובר בתיקים מעל 10,000 שקל.
דוד רותם: סיבק מפתה אותי.
דוד רותם: בתיקי איחוד, השאלה האם זה לא נכון?
דוד רותם: האם אתם מוכנים לחשוב על תיקי איחוד מוגבלים?
ענת הראבן: ומה עם האגרה?
ליאור שפירא: אבל פעם אחת מישהו שילם על זה.
דוד רותם: לא, אז מה אם פעם אחת שילם.
דוד רותם: אני לא מבין, האוטובוס נוסע מירושלים לתל-אביב ואתה עלית ושילמת, אז כל היתר יעלו בחינם כי כבר מישהו שילם ממילא?
ליאור שפירא: אני אחשוב על דוגמה.