GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: זה ממש מה שאתם רוצים, זה ממש מה שאתם מנסים.
זהבה לייב: התפיסה היא שבשירות הציבורי, בין אם אלה עובדי מדינה, בין אם זה מינוי של תפקידים בכירים בלבד בעיריות או ברשויות המקומיות, אנשים שממונים לתפקידים האלה יהיו זכים, יהיו באמת ראויים לאמון הציבור.
דוד רותם: זאת התפיסה של מי?
זהבה לייב: זאת התפיסה של החוק, מכיוון שהחוק אומר שתתבצע מסירת מידע לגופים מסוימים כדי להגן על אינטרסים ציבוריים.
דוד רותם: רק בהסכמה.
קריאה: אין בעיה, אבל אפשר להוסיף את זה.
דוד רותם: אז אני לא צריך את הסעיף הזה.
דוד רותם: אם האיש הסכים, ימסרו מידע.
גבריאלה פיסמן: לא, מסירת מידע בהסכמה היום היא עבירה פלילית לפי סעיף 22 לחוק.
גבריאלה פיסמן: לא ניתן למסור מידע, גם אם הוא בהסכמה, לצורכי העסקה.
גבריאלה פיסמן: זו עבירה שעונשה הוא שנתיים מאסר.
דוד רותם: אז תבטלו את הסעיף בחוק.
גבריאלה פיסמן: לא, הסעיף הזה הוא סעיף ראוי בעיניי.
דוד רותם: הוא ראוי בעיניך, אבל את עדיין רוצה דרך התקנות לעשות את זה.
גבריאלה פיסמן: כיוון שמעסיקים פרטיים היום מבצעים מניפולציות, מקבלים מידע שלא כדין.
דוד רותם: את מנסה היום, דרך התוספת הזאת, לעקוף את הסעיף בחוק.
דוד רותם: לצורך מה היועץ המשפטי של משרד הפנים יקבל עליי מידע?
דוד רותם: לצורך העסקה?
גבריאלה פיסמן: לצורך העסקה.
דוד רותם: את אומרת שאם אני מסכים, זאת עבירה פלילית.
דוד רותם: אם אני לא מסכים, אני אתן לו את זה בחוק.
גבריאלה פיסמן: אני רק אומרת, שהתיקון שאדוני מבקש, אפשר לשקול אותו והוא ראוי, זה מה שאמרתי.
גבריאלה פיסמן: או-קיי, בהסכמה.
דוד רותם: תכתבו בהסכמה.
גבריאלה פיסמן: בהסכמה לא אפשרי בתקנות.
גבריאלה פיסמן: ההסכמה מחייבת תיקון חוק, ואנחנו בהחלט שוקלים תיקון חוק כזה.
דוד רותם: עד שלא תשנו את החוק, אני אצביע נגד הסעיף הזה.
דוד רותם: יש לי פה הרבה חברים, יכול להיות שהם יצביעו בעד.
דוד רותם: מותר לי להיות בדעת מיעוט.
23591: אני רוצה הבהרה מהוועדה.
23591: האם יושב ראש הוועדה מתכוון שהוא רואה הבדל בין עיריות לבין רשויות מקומיות?
דוד רותם: אני רק מבקש שתמצאו לי איגוד ערים אחד.
גבריאלה פיסמן: אני חושבת שאפשר למעט איגודי ערים, זאת לא הייתה הכוונה.
דוד רותם: אני רוצה לראות איגוד ערים אחד שיש לו יועץ משפטי שכיר ולא חיצוני.
דוד רותם: אני רוצה שיהיה ברור פה, שמדובר פה על יועץ משפטי פנימי, לא חיצוני, לא אתן לאף חיצוני לראות את זה.
דוד רותם: אני הייתי מגביל את זה לעיריות בלבד ולא הייתי מרחיב את זה.
גבריאלה פיסמן: זה נשמע לי הגיוני.
מיכאל בן-ארי: מה זה עיריות?
מיכאל בן-ארי: מועצות מקומיות?
זהבה לייב: מה ההבדל בין עירייה לבין רשות מקומית?
דוד רותם: למה את לא מוסיפה פה ועד מקומי?
דוד רותם: היום על פי פקודת המועצות האזוריות, ועד מקומי ממלא תפקיד של רשות מקומית.
דוד רותם: למה לא הוספת פה ועד מקומי?
דוד רותם: יועץ משפטי של ועד מקומי?
זהבה לייב: אני חושבת שאם אנחנו חושבים על האינטרס של הציבור, במשרות בכירות - -
דוד רותם: למה לא הכנסת יועץ משפטי של ועד מקומי?
דוד רותם: יש לך תשובה?
דוד רותם: לוועד מקומי היום על פי חוק יש כל הסמכויות.
גבריאלה פיסמן: זה בוודאי לא ראוי.
גבריאלה פיסמן: אנחנו מדברים על בעלי תפקידים בכירים ביותר, זה היה הרעיון.
גבריאלה פיסמן: המשרות שמנויות בסעיף 170(ב1) הן משרות בכירות ביותר, והכוונה הייתה לאפשר קבלת מידע מהמרשם הפלילי בהיקף רחב יותר לגבי אותן משרות, זו הייתה הכוונה.
דוד רותם: סעיף (ח).
גבריאלה פיסמן: מדובר בתיקון שהוא תיקון טכני.
גבריאלה פיסמן: היום לפי פרט (ח), מתחייבת החלטת ממשלה לגבי הגופים שהממשלה מטעמים של ביטחון המדינה החליטה שהמידע חשוב לה.
גבריאלה פיסמן: החלטת ממשלה כזאת ניתנה ב-1985 ואחר כך לאורך השנים עוד מספר פעמים.
גבריאלה פיסמן: מאז נחקק החוק להסדרת הביטחון, שמונה בתוספת הראשונה והשנייה את אותם גופים שהכנסת סבורה שהמידע נדרש להם לצורך מינוי עובדים.
גבריאלה פיסמן: אותם גופים מבצעים את הערכות העובדים שלהם בכוחות עצמם ולא על ידי שב"כ ומשטרת ישראל, והתיקון מבקש להתאים את פרט (ח) לתוספת הראשונה.
גבריאלה פיסמן: כיום אין התאמה מלאה.
דוד רותם: מי זה הגופים שפורסמו שם?
גבריאלה פיסמן: דוגמאות מההודעה המקורית של הממשלה זה בנק ישראל, רשות השידור, התעשייה האווירית, חברת הספנות, בתי זיקוק, חברת חשמל, רכבת ישראל, קמ"ג, מינהל מקרקעי ישראל.
גבריאלה פיסמן: זה סוג הגופים, שהרעיון הוא שמינויים באותם גופים עשויים לסכן תשתיות ולפגוע בביטחון המדינה, ולפיכך עברם הפלילי של העובדים בהם צריך להיות ידוע למעסיק.
דוד רותם: כשכתוב חברות הספנות הישראליות, למה הכוונה?
דוד רותם: צים היא חברת ספנות ישראל לדוגמה?
גבריאלה פיסמן: חברת הספנות זה הנוסח מ-1985.
גבריאלה פיסמן: עקב תהליכי ההפרטה וכולי - -
דוד רותם: אני שואל אם צים היא חברת ספנות, אם אל-על זאת חברת תעופה ישראלית.
גבריאלה פיסמן: כן.
דוד רותם: מישהו מכם מוכן לומר לי, אם הוא יודע, כמה עובדים ישראלים נמצאים באוניות צים?
גבריאלה פיסמן: אני לא יודעת להשיב לך.
דוד רותם: את לא יודעת?
דוד רותם: אני אגיד לך - שישה.
גבריאלה פיסמן: השאלה אם ראוי שאותם עובדים יהיו בעלי הרשעות בבתי משפט, זאת השאלה.
מיכאל בן-ארי: דיברת על ספנים, לא על המנכ"לים.
דוד רותם: לא, הם לא מבקשים על המנכ"לים, אל תדאג.
דוד רותם: זאת חברה פרטית, הם לא יכולים לבדוק את המנכ"לים שלהם, או שאולי הכוונה היא גם לזה.
דוד רותם: בואי נאמר, שכאשר האחים עופר ימנו מנכ"ל לחברת הספנות צים, אתם תוכלו לבדוק מידע עליהם?
דוד רותם: האחים עופר יוכלו להתחיל לבדוק?
גבריאלה פיסמן: פרט (ח) מדבר על מידע, שדרוש לעניין מינוי עובדים, ביטול מינויים, ביצוע עבודה, תפקיד או שירות בידי אותו גוף.
דוד רותם: פירושו של דבר, שאני נותן לאנשי עסקים פרטיים אפשרות לקבל מידע, שאף אחד אחר לא יכול לקבל, כי חברות התעופה הישראליות וחברת הספנות הישראלית ועוד כל מיני חברות שמנויות שם אלה חברות פרטיות היום.
גבריאלה פיסמן: המשמעות היא שיש אינטרס ביטחוני, לתפיסת הממשלה בשעתו ולתפיסת החוק להסדרת הביטחון, שלא יועסקו גורמים בעלי רקע עברייני באותם גוף.
גבריאלה פיסמן: מדובר בהתאמה טכנית.
גבריאלה פיסמן: הגופים האלה כבר מנויים היום.
גבריאלה פיסמן: אנחנו רוצים שלא יהיה צורך בהחלטת ממשלה מתחדשת.
קריאה: האם העובדים האלה לא עוברים ממילא תהליך של סיווג ביטחוני?
גבריאלה פיסמן: למיטב הבנתי, לפי החוק להסדרת הביטחון הם מונחים.
גבריאלה פיסמן: מי שמבצע את הערכות העובדים אלה הגופים בעצמם ולא שב"כ ומשטרה.
קריאה: זה מצב לא ראוי.
גבריאלה פיסמן: יש חוק שמסדיר את זה, זה גם לא קשור לענייננו.
דוד רותם: נציג הביטחון בגופים הציבוריים, בבקשה.
30083: לעניין הגופים שמונחים על ידי מלמ"ב, נראה לי שראוי שזה יהיה באמצעות ממונה הביטחון.
30083: גם כך הוא עושה את כל תהליך האבחון הביטחוני.
30083: גופים שאנחנו אחראים עליהם, מרביתם מפורטים כאן, ואפשר לראות אותם בתעשייה הצבאית, בשוק פיתוח אמצעי לחימה, בוודעה לאנרגיה אטומית וכדומה.
30083: אני חושב שלא יהיו עוררים על כך שחשוב שאנשים שנכנסים לתוך המתקנים האלה לא יהוו סיכון ביטחוני למערכות.
דוד רותם: אין שום ספק, השאלה רק מי מקבל את המידע.
30083: אני יכול לומר את דעתי.
30083: לדעתי, זה צריך להיות ממונה הביטחון ולא הנהלות הגופים, משום שהתוספת הראשונה והשנייה באמת מציינות גם גופים ותאגידים פרטיים.
30083: ממוני הביטחון מונחים מתוקף חוק, מחויבים לכללים של שמירת צנעת הפרט, הם פועלים מתוקף חוק, ואפשר גם להחיל עליהם את הכללים האלה.
דוד רותם: אז תשקלו את מה שהוא אומר.
גבריאלה פיסמן: זה התיקון.
גבריאלה פיסמן: התיקון מדבר על הנהלת גוף או ממונה הביטחון של גוף המנוי.
דוד רותם: את לא שמת לב למה שהוא אמר, או שאתם כל כך ב"אידיאה פיקס", שהתקנות שלכם הן מצוינות שאתם לא מקשיבים?
דוד רותם: הוא אמר שהנהלת הגוף לא צריכה - -
גבריאלה פיסמן: בסדר, אבל יש גם ממונה ביטחון.
דוד רותם: לא או.
גבריאלה פיסמן: זאת אומרת לשלול את המידע הזה מהנהלת הגוף?
30083: ההערה שלי הייתה לאור החשש של הפצת המידע הזה גם להנהלות של תאגידים פרטיים.
30083: בעל המקצוע שעושה את זה, בלאו הכי הוא הממונה על הנושא הזה, ויכול לקבל את זה באופן ישיר.
30083: כך הוא עושה את זה.
יעל טייב: אני יכולה להגיד שבפרקטיקה יש גופים שנמנים בפרט (ח), שמקבלים מידע לפי פרט (ח), שזה למשל המוסד לביטוח לאומי, כשבפועל בהנהלת הגוף הם אומרים: זה הגורם המקצועי שצריך את המידע כדי להחליט על העסקה.
30083: הכוונה שלי הייתה לגבי התוספת הראשונה והשנייה בחוק להסדרת הביטחון, לכל תוספת אחרת היא רחבה מדי.
30083: הכוונה שלי רק לגופים הביטחוניים.
גבריאלה פיסמן: אין מניעה מבחינתי.
גבריאלה פיסמן: רק להעיר את תשומת הלב, שלגבי פרטים (ד) ו-(ד1) דרשתם שזאת תהיה הנהלת הגוף ושם לא הסכמתם שזה יהיה ממונה הביטחון, ופה אתם שוללים את שיקול הדעת מהנהלת הגוף ומאפשרים רק לממונה הביטחון.
דוד רותם: כן, ההבדל הוא רק בדבר אחד.
דוד רותם: יש לי הצעה, תתייחסי להערות ברצינות ולא בסיבובים, כי אנחנו הרבה יותר מדי חושבים על החוק הזה ממה שאתם חשבתם עליו, עם כל הכבוד.
גבריאלה פיסמן: אני חולקת על אדוני.
דוד רותם: את יכולה לחלוק עלי עד מחר.
דוד רותם: כאשר אנחנו מדברים על גופים אזרחיים, שאין להם שום קשר לביטחון, אז זה ביטחון.
דוד רותם: כאשר אלה גופים שהמלמ"ב על פי חוק מפקח עליהם, הנהלת הגוף לא בעסק.
דוד רותם: בחברת צים, האחים עופר לא יקבלו עליי מידע, כי אני רוצה לעבוד בחברה.
גבריאלה פיסמן: בזה אמרתי שאין מניעה מבחינתנו.
דוד רותם: שיטת השקשוקה אצלכם לא מטרידה אתכם בכלל.
דוד רותם: אנחנו עוברים ל-(ט1): "(ט1) שר הביטחון לעניין סמכויותיו לפי חוק סמכויות שעת חירום (מעצרים)" - -
מיכאל בן-ארי: יש משהו שאני לא מבין, אדוני היושב ראש.
מיכאל בן-ארי: אם יש לי עסק פרטי, צים זה עסק פרטי שלי, ואתה בא לעבוד אצלי, אני מאוד רוצה אותך, אתה מאוד מוכשר, ואני מבקש ממך לגשת בבקשה להביא תעודת יושר.
גבריאלה פיסמן: זאת לא הפרוצדורה.
גבריאלה פיסמן: אתה לא רשאי, המשטרה מעבירה ישירות אליך, בהתאם להיקף המידע שאתה זכאי לקבל אותו על פי החוק.
גבריאלה פיסמן: עובד לא מביא תעודת יושר בעצמו, זה בדיוק סעיף העונשין שדיברתי עליו.
מיכאל בן-ארי: אין כזה מצב?
גבריאלה פיסמן: לא, אין מצב כזה.
גבריאלה פיסמן: מצב כזה הוא בלתי חוקי.
זהבה לייב: הוא עבירה על החוק.
מוטי אבידן: אסור לשום עובד להביא זכות עיון למעסיק.
מוטי אבידן: יש שם תיקים שנמחקו.
גבריאלה פיסמן: הרעיון הוא שכל גוף יקבל מידע, בהתאם להיקף שהוא זכאי לקבל לפי החוק.
גבריאלה פיסמן: כשאדם מוסר לך מידע, הוא ימסור לך את מקסימום המידע שקיים אודותיו.
דוד רותם: אנחנו עוברים לסעיף (ט1).
דוד רותם: האם מישהו מוכן להסביר לי מה כתוב פה?
אייל טולדנו: מדובר בסמכויות של שר הביטחון, לפי חוקים שונים.
אייל טולדנו: לצורך הפעלתן, דרוש לו מידע לפי חוק הרישום הפלילי ממאגר המרשם הפלילי, למשל יש חוק סמכויות שעת-חירום (מעצרים).
אייל טולדנו: הכוונה היא לסמכויות מעצר, ששר הביטחון מוסמך להוציא צו מעצר מנהלי עד 48 שעות.
אייל טולדנו: לאחר מכן הוא מובא בפני שופט.
אייל טולדנו: לצורך קבלת ההחלטה, השר יוכל לעיין ברישום הפלילי אודות האדם שמועמד למעצר.
אייל טולדנו: יש סמכויות נוספות – חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור, וזה קצת שונה.
אייל טולדנו: שם מדובר על מינוי ממונה, שיכול להסמיך בעלי תפקידים להפעיל סמכויות לפי החוק, אז הממונה יוכל לקבל מידע על הרישום הפלילי כדי להחליט את מי הוא ממנה או לא ממנה להפעיל סמכויות של חיפוש או עיכוב אזרחים לפי חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור.
אייל טולדנו: יש סמכות נוספת בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), עיכוב ידיעה על מעצר.
אייל טולדנו: גם בסמכות שר הביטחון לעכב ידיעה על מעצר.
אייל טולדנו: לשם כך, גם מבוקש לתת לו רשות לעיין במרשם הפלילי אודות מי שרוצים לעכב את הידיעה על מעצרו.
אייל טולדנו: חוק למניעת הסתננות זו סמכות דומה למה שהזכרתי קודם בחוק שמירה על ביטחון הציבור.
אייל טולדנו: גם שם מינוי ממונה לפי חוק מניעת הסתננות, כשהשר מחליט את מי הוא ממנה להיות ממונה.
אייל טולדנו: הוא רוצה לעיין במרשם הפלילי אודות אותו אדם, כיוון שלאותו אדם יש סמכויות כלפי מסתננים שנתפסו.
אייל טולדנו: תקנות ההגנה – מדובר בסמכויות שנוגעות להחרמת רכוש, בעיקר של ארגוני טרור, וגם הכרזה על התאחדויות בלתי חוקיות.
אייל טולדנו: לצורך הפעלת הסמכויות האלה, שוב מבוקש לתת גישה למרשם הפלילי.
אייל טולדנו: רוב הסמכויות הן סמכויות די חריפות שנתונות לשר, ומופעלות בנסיבות יחסית קיצוניות.
אייל טולדנו: כדי להפעיל את שיקול הדעת, הרעיון הוא לתת לשר גישה לרישום הפלילי.
אייל טולדנו: שתיים מהסמכויות הן מינויים שהשר עושה, של בעלי תפקידים שיהיו להם סמכויות חוקיות, ולפני שהוא ממנה אותם, הוא גם רוצה לקבל מידע מהמרשם הפלילי.
אייל טולדנו: זה הרציונל.
דוד רותם: מתי שר הביטחון פעם אחרונה הפעיל את סמכויותיו לפי חוק סמכויות שעת חירום (מעצרים)?
ענר הלמן: השנה.
ענר הלמן: יש מספר אנשים, למיטב ידיעתי, אבל אלה באמת מקרים נדירים ובודדים.
דוד רותם: מתי הוא בפעם האחרונה הפעיל סמכויות תקנות ההגנה (שעת חירום)?
אייל טולדנו: בזה דווקא משתמשים.
אייל טולדנו: כל הזמן יש הכרזות.
ענר הלמן: הממשלה מכריזה, למשל, על ארגון טרוריסטי, והשר מכריז במקביל על התאחדות בלתי מותרת על פי תקנות ההגנה.
ענר הלמן: יש פרסומים ברשומות - -
דוד רותם: מה מעניין אותו המידע הפלילי, שיש לי תיק פתוח ועומד?
דוד רותם: הוא הרי לא מכריז לפי זה.
קריאה: מה זה רלוונטי?
אייל טולדנו: הוא מקבל הרבה מידע.
אייל טולדנו: רוצים שתהיה לו גישה גם למידע מן המרשם הפלילי.
דוד רותם: אין לי בעיה עם הדבר הזה, אני רק חושב שאתם מצמצמים את סמכויותיו של השר, משום שמה שיקרה זה שבבג"צ הבא יבואו ויאמרו:
דוד רותם: השר לא בדק את הדברים האלה, למרות שהוא צריך היה לבדוק ויש לו סמכות לבדוק, והוא הסתמך על דברים לא נכונים.
דוד רותם: בסדר, לי אין בעיה עם הסעיף הזה.
דוד רותם: אני ממשיך: "(ט2) השר או מי שהוא הסמיך לכך לעניין סמכויותיו לפי פרק ב' לחוק האזנת סתר, התשל"ט-1979".
דוד רותם: אני מבקש הסבר.
דוד רותם: קודם כל תגידו לי מי זה השר.
גבריאלה פיסמן: השר זה שר הביטחון וראש הממשלה, כך הם מוגדרים בחוק.
גבריאלה פיסמן: פניתי לשב"כ כדי לקבל נתונים בדבר מספר האזנות סתר.
גבריאלה פיסמן: אני מעריכה שלקראת הדיון הבא הם יצליחו להביא נתונים.
דוד רותם: של מה, של האזנות סתר?
דוד רותם: באיזו שנה?
דוד רותם: הם מחויבים לדווח לי, ואני רואה את הדיווחים שלהם.
דוד רותם: באיזו שנה את רוצה?
גבריאלה פיסמן: אם אדוני יודע...
דוד רותם: אני אגיד לך את האמת, לפי הדיוווחים שלהם, תאמיני לי שלא יודעים דבר.
דוד רותם: אין האזנות סתר בכלל.
דורית ואג: ולפי זכרוני הם באיחור.
דוד רותם: תאמיני לי, שום דבר לא תדעי מהדוחות שלהם.
דוד רותם: אבל תסבירי לי מה זה "לעניין סמכויותיו לפי פרק ב'", מה אומר פרק ב' לחוק האזנות סתר?
גבריאלה פיסמן: החוק פשוט לא לפניי.
דוד רותם: אז מה זה "או מי שהוא הסמיך לכך"?
דוד רותם: הוא לא יכול להעביר את הסמכויות.
גבריאלה פיסמן: זאת הייתה הטענה של היועץ המשפטי.
גבריאלה פיסמן: הרעיון הוא לא שהם יעבירו את סמכויותיהם לעניין חוק האזנות סתר, אלא לעניין השקילה של המרשם הפלילי.
גבריאלה פיסמן: השאלה האם הם בעצמם צריכים לראות את המרשם הפלילי או שהם יכולים לקבל חוות דעת מאדם שהם הסמיכו בדבר עברו הפלילי של אותו גורם.
דוד רותם: בחיים לא.
דוד רותם: על האזנות סתר אני אתן העברת סמכויות?
גבריאלה פיסמן: לא, הכוונה היא לא להעביר סמכויות - -
דוד רותם: כדי להאזין על פי הפרק השני של החוק הזה, ראש הממשלה ושר הביטחון הם המחליטים והם חותמים, אז הם צריכים לשקול את המידע, ולא אף אחד ישקול את המידע בשבילם.
דוד רותם: את יודעת, את מדברת על האזנות סתר.
גבריאלה פיסמן: אני מסכימה, ואולי הסמכות לא נשללת.
גבריאלה פיסמן: השב"כ אולי יוכל להציג זאת יותר טוב.
דוד רותם: הם בישיבה הבאה - השב"כ יסביר.
דוד רותם: יש פה שב"כ.
דוד רותם: אתה רוצה להסביר או שאתה אומר:
דוד רותם: בואו נתכונן עד הפעם הבאה, זה יותר טוב, כי למה לכם להפיל אותי עכשיו בפח?
דוד רותם: אתם זורקים את הכל עליי, תנו לי להתכונן.
נציג משרד ראש הממשלה: אסור שזה יישאר השר, זה צריך להיות שר הביטחון בכל מקרה.
נציג משרד ראש הממשלה: אם השר, זה מפנה לשר שבחוק.
דוד רותם: לא, יהיה כתוב ראש הממשלה או/ושר הביטחון.
דוד רותם: בוודאי, זה לא יהיה השר.
גבריאלה פיסמן: השר לפי החוק זה שני השרים האלה.
גבריאלה פיסמן: מבחינתי זה לא משנה.
גבריאלה פיסמן: אם זה יותר ברור לציין את שמות שני השרים, בוודאי.
דוד רותם: "מפקד צבאי" - רבותיי, מישהו מוכן להגיד לי מה זה מפקד צבאי?
אייל טולדנו: מפקד צבאי זה מי שמונה לפי תקנות ההגנה (שעת חירום).
אייל טולדנו: יש מפקדים צבאיים בישראל ויש באזור, בשטחים.
אייל טולדנו: בישראל זה בדרך כלל אלוף פיקוד העורף, אם צריך להשתמש בסמכויות לפי תקנות ההגנה, ובאזור זה אלוף פיקוד המרכז לגבי איו"ש, בזמנו לגבי רצועת עזה אלוף פיקוד דרום.
אייל טולדנו: גם לרמטכ"ל יש סמכויות של מפקד צבאי.
דוד רותם: את מי הוא עוד הסמיך בעניין הזה?
דוד רותם: נדמה לי שהוא הסמיך כל מפקד צבאי בשטח, כל אלוף משנה, כל מח"ט, כל סמג"ד, כל מג"ד, גם אלה שסוגרים תמיד את השטח.
אייל טולדנו: אתה צודק לגבי חלק מהסמכויות, כמו: שטח צבאי סגור - יש הסמכה למח"טים, מפקדי החטיבות המרחביות.
אייל טולדנו: אנחנו לא מדברים על הסעיפים האלה.
אייל טולדנו: אנחנו מדברים כאן על מספר סעיפים ספציפיים – אנחנו מדברים על תקנה 119, צווי הריסת בתים.
אייל טולדנו: התקנה הזאת, לא רק שבדרך כלל התהליך הוא שלא רק המפקד הצבאי מעורב בזה, אלא זה עולה גם לאישור שר הביטחון לפני כל הריסה.
אייל טולדנו: אלה הנהלים הפנימיים, כך שאין חשש שסמכות כזאת תופעל על ידי מח"ט.
דוד רותם: החשש שלי הוא לא שהסמכות תופעל על ידי המח"ט.
דוד רותם: אם הייתי יודע שהמח"ט יפעיל את הסמכות, הייתי עוד יותר שמח, שזה לא יגיע לאלוף ולשר הביטחון.
דוד רותם: אני פשוט הייתי מחפש שמי שמבין בעניין בשטח יעשה את זה, אבל לא זאת הבעיה שלי.
דוד רותם: הבעיה שלי שאני רוצה לדעת את מי הסמיכו לפי התקנות האלה.
אייל טולדנו: מה שאני יודע לגבי ההסמכות זה שיש הסמכה של מפקדים צבאיים, אלה מפקדי החטיבות המרחביות.
דוד רותם: לעניין הסעיפים האלה.
אייל טולדנו: לעניין הסעיפים האלה, אני לא יודע לתת את התשובה.
דוד רותם: אז אנא תבדוק ותגיד לנו לפעם הבאה.
אייל טולדנו: או-קיי.
דוד רותם: אני ממשיך: "(ט4) שר המשפטים או מי שהוא הסמיך לכך לעניין הענקת סמכויות חקירה לפי חוק".
גבריאלה פיסמן: לשר המשפטים יש סמכות, לפי פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות), להעניק סמכויות חקירה.
גבריאלה פיסמן: המרשם הפלילי מהווה קריטריון, מבחינתנו, בכל החקיקה החדשה להסמכה של מפקחים שיש להם סמכויות חקירה, חיפוש, תפיסה, ולכן גם ב-(ט4) וגם ב-(ט5) חשבנו שזה נכון לתת לשר את המידע מהמרשם הפלילי לצורך הסמכת אותם אנשים, שיש להם סמכות פגיעה מאוד מאוד קשה בזכויותיו של הפרט.
דוד רותם: זאת אומרת שאתם בעצם מתכוונים, שכאשר הוא רוצה להסמיך את הפקחים או לתת להם סמכויות מעצר, חקירה או חיפוש, הוא יקבל את המידע.
גבריאלה פיסמן: הוא יקבל את המידע על אותו אדם לצורך המינוי הספציפי.
דוד רותם: בשני המקרים "או מי שהוא הסמיך לכך" לא רלוונטי.
גבריאלה פיסמן: זה הנוסח.
גבריאלה פיסמן: נדמה לי שזה הנוסח גם - -
דוד רותם: לא יכול להיות שזה הנוסח בחוק.
גבריאלה פיסמן: לא, ההסמכה היא הסמכה של השר.
דוד רותם: יפה, אם זאת הסמכה של השר, אז שהשר יראה את זה.
זהבה לייב: אני רוצה להעיר הערה בעניין הזה.
זהבה לייב: כשהחוק נותן סמכות לשקול מידע פלילי לעניין מסוים וקובע רק את הדרג הכי בכיר, בחיי המעשה נתקלים פה בבעיה, כי הדרג הבכיר עסוק בהמון המון דברים.
זהבה לייב: הוא בדרך כלל נעזר במדרג נמוך ממנו של אנשים שהם מומחים מקצועיים, שמסייעים לו לקבל את ההחלטה, כמו יועץ משפטי או כמו מומחים בתחומים אחרים, ואנחנו נראה את זה בתיקונים הבאים.
זהבה לייב: לכן הנושא הזה של "מי שהוא הסמיך לכך" הוא לעתים קריטי כדי שבחיים היום יומיים, בפרקטיקה, אפשר יהיה ליישם את כל המנגנון הזה של קבלת המידע.
דוד רותם: יגידו לך פה חברייך גם מהפרקליטות וגם מהמשטרה, שכאשר מבקשים בכל מיני חוקים לקבוע הסמכות, אני עומד על כך שיכתבו שזה קצין בדרגת ניצב לפחות או גונדר לפחות או כל הדברים האלה.
דוד רותם: "או מי שהוא הסמיכו לכך" לא מקובל עליי, שבנושאים כאלה יכול השר להגיד: טוב, אתה יודע מה?
דוד רותם: העוזר שלי לך תבדוק לך את הדברים ותבוא אלי עם תשובות.
דוד רותם: אם רוצים להתעסק בדברים מסוג זה - כן, רק הקודקוד יראה את המידע הזה, לא כל העולם.
דוד רותם: אני אוהב כתבות כאלה, כמו: "עמיתי, השודד המלומד".
דוד רותם: לשכת עורכי הדין דואגת שנכניס אותם לרשימה.
ענר הלמן: אפשר לשקול לדיון הבא, אם יש מישהו במשרד ממשלתי, שהוא העוזר של שר המשפטים והעוזר של שר הביטחון, מה שאומר יושב ראש הוועדה, פונקציה אחת, לא שהשר יכול להסמיך, אלא פונקציה שהיא זאת שעושה זאת בשביל השר, ואז יהיה כתוב: השר וסמנכ"ל כוח אדם במשרדו, שלא תהיה הסמכה גורפת.
דוד רותם: ידעתי, ענר תמיד עזר לי...
דוד רותם: אני ממשיך: נאשם וסניגורו וכן עצור או בא כוחו בעניין מידע על הנאשם או העצור לצורך הליך שהוא מנהל.
דוד רותם: אין לי שום בעיה, זה בסדר הגברת דוקטור לרנאו?
דוד רותם: אני ממשיך: ועדת שחרורים לפי סעיף 32 לחוק שחרור על-תנאי ממאסר - - הגברת לרנאו, תני לי חוות דעת על הסעיף הזה.
חגית לרנאו: אני מוכרחה להגיד, שלהבנתי, זאת סמכות קיימת בתוספת הראשונה, והיא פשוט מתאימה את עצמה לתיקונים שהיו בחוק.
חגית לרנאו: לפי חוק ועדת שחרורים, יש ועדה לעניין קציבת מאסרי עולם, אז גם היא מקבלת עכשיו סמכות.
חגית לרנאו: אבל זאת סמכות קיימת, וגם התפיסה הבסיסית של התקנות היא שבתוך ההליך המשפטי, אם זה השופט, אם זה התובע, הסניגור, ועדת השחרורים, הם כן ערים לחומר שקשור לעברו הפלילי של הנאשם.
דוד רותם: אני מגיע לפני שופט, ואסור לו לראות כל מידע.
דוד רותם: הוא דן אותי ומה שהוא ראה, הוא ראה.
דוד רותם: הוא דן אותי ל-10 שנות מאסר.
דוד רותם: אחרי שהוא ראה את כל העבר הפלילי שלי, הוא החליט על 10 שנות מאסר.
דוד רותם: כשוועדת השחרורים וכל הגופים האלה רואים את זה פעם נוספת ובגלל זה לא נותנים לי את השליש, הרי כשהשופט דן אותי ל-10, הוא התכוון לשבע, כי הוא אמר: הרי יתנו לך שליש.
ענר הלמן: נקודת המוצא היא שכל עוד יש לאדם חזקת חפות לפני ההרשעה, שופט ובית משפט לא רואים והעבר הפלילי לא רלוונטי, כדי שלא תהיה איזושהי הטיה ששופט יחשוב שבגלל שהוא עבריין מסוכן, גם צריך להרשיע אותו ותהיה הטיה.
ענר הלמן: פה אנחנו מדברים על מי שכבר הורשע.
ענר הלמן: חוק שחרור על תנאי הוא חוק חדש.
ענר הלמן: לוועדת השחרורים הישנה - לפי חוק העונשין, היא כתובה פה וכנראה לה עצמה יש סמכות גם היום, לא כך סעיף 23 לחוק הפרשנות, אבל בחוק שחרור על תנאי עשו איזונים נוספים.
ענר הלמן: חבר הכנסת פינס-פז היה יושב ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט כשהוא עבר.
ענר הלמן: יש איזונים שונים.
ענר הלמן: נקודת המוצא אומרת שהוועדה לא תשחרר אסיר, אלא אם השתכנעה שהוא ראוי ושהוא לא יסכן את שלום הציבור, והעיקר זה שהוא לא יסכן את שלום הציבור.
ענר הלמן: סעיף 9 לחוק שחרור על תנאי קובע את אמות המידה, בין היתר הוא קובע עבירה פלילית שעבר האסיר כסוג העבירה וכיוצא באלה, כלומר: ממילא יוצאים מנקודת הנחה, שהוועדה חייבת לדעת.
דוד רותם: עבירה פלילית שעבר האסיר.
ענר הלמן: וסוג העבירה.
דוד רותם: וסוג העבירה, בוודאי.
ענר הלמן: אדוני, כדי שהיא תדע בדיוק – ודרך אגב, הן רואות גם היום - -
דוד רותם: מה שאתה אומר רק מוכיח, שהם לא יכולים לראות גם היום.
דוד רותם: עבירה פלילית שעבר האסיר, פירושו של דבר שיש תיק שנגמר.
ענר הלמן: על פי הפסיקה של בית המשפט העליון לעניין ועדת שחרורים, "עבר עבירה" זאת גם עבירה אפילו שהוא לא הורשע בה.
ענר הלמן: אם יש די ראיות מנהליות ברמה מספקת.
דוד רותם: אם יש די עבירות, פירושו של דבר שתיק שתלוי ועומד X שנים, שעוד לא גמרו את החקירה וכולי, אין בו כלום.
ענר הלמן: אדוני לוקח מקרה קצה, אבל אני אתן את המקרה הרגיל.
דוד רותם: אני תמיד הולך למקרי הקצה, משום שהם מטרידים אותי.
דוד רותם: דרך האמצע לא מפריעה לי.
גבריאלה פיסמן: ועדת שחרורים כבר היום מוסמכת לפי התוספת הראשונה.
גבריאלה פיסמן: היא מנויה היום.
גבריאלה פיסמן: אנחנו רק ביקשנו לעשות התאמה לחקיקה הקיימת מבחינת הסעיפים.
דוד רותם: אני יודע, אבל בחקיקה הקיימת הקריא ענר עבירה פלילית שעבר - -
ענר הלמן: לא, סעיף 9 מאוד מאוד ארוך.
ענר הלמן: ההתנהגות שלו – אפילו לא צריך עבירה, ההתנהגות, למשל: יש ראיות חד-משמעיות, צילום שלו, הוא אפילו לא הורשע, שהוא מטריד נשים ברחוב והוא יושב על עבירת מין.
ענר הלמן: הרי ועדת שחרורים שוקלת שיקולים מנהליים, אבל הוועדות עצמן, שהן ועדת שחרורים לפי סעיפים 32 ו-33 וועדת שחרורים לפי סעיף 35 לחוק הנוער, להן יש היום גם סמכות.
ענר הלמן: פשוט התאימו, כי זה לא לפי חוק העונשין; חוק שחרור על תנאי והתיקון שהוועדה עשתה לפני שנה בחוק הנוער (טיפול והשגחה), פשוט מתאימים אותם היום לשמות של הוועדה.
ענר הלמן: זה על פי חוק שחרור על תנאי ועל פי חוק הנוער.
ענר הלמן: מה שהוסף פה זאת חוות דעת לפי סעיף 12(א) לחוק האמור.
ענר הלמן: אם אדוני רוצה לדעת, סעיף 12 זה שחרור אסיר הנושא עונש מאסר בשל עבירת מין או הלוקה בנפשו.
ענר הלמן: שר הבריאות מוסמך להסמיך אדם שייתן חוות דעת לוועדת השחרורים, לפני שמשחררים אדם כזה, אלה אנשים שיש להם מסוכנות טבועה מסיבות כאלה ואחרות.
ענר הלמן: הגוף היחיד, נכון להיום, שהוסמך זה מב"ן – המרכז לבריאות הנפש של משרד הבריאות, כשלמעשה הוא גם מטפל בכל האסירים.
ענר הלמן: נראה שכדי שמי שנותן חוות דעת יידע שהאדם הזה הוא אנס סדרתי וגם לפני 12 שנים הוא כבר הורשע וישב על אונס, מן הראוי שהוא ייתן חוות דעת עדכנית, או אם זה מישהו שלמרבה הצער, יש לו עבר פסיכיאטרי והוא כבר הורשע לפני 15 שנים.
דוד רותם: אם יש מלפני 12 שנה תלונה שאנסתי אבל אין ראיות ולא הוכח והתיק לא נסגר, גם הם צריכים לדעת מזה?
ענר הלמן: אדוני מדבר שוב על הבעיה הרגילה, שהתוספת הראשונה כוללת גם הרשעות וגם תיקים פתוחים ועומדים, וזה כבר אמרנו שזה דבר שחוצה את כל הגבולות.
ענר הלמן: אבל דרך אגב לגבי ועדת שחרורים, אני חושב שכאשר לאדם אין כבר חזקת חפות, זה נכון שאדוני אמר שאם גוזרים תשע שנים, השופטים יודעים שזה שש שנים, אבל זה לא ככה, נקודת המוצא היא שכאשר הוועדה קובעת תשע שנים, ועדת החוקה, חוק ומשפט קובעת עונש, זה תשע שנים, לא שש, אין לאדם זכות לקבל את השש.
דוד רותם: בחודש הבא מתחיל הדיון בהבניית שיקול הדעת השיפוטי.
דוד רותם: תאמין לי שכאשר אנחנו נקבע שש, זה יהיה שש.
ענר הלמן: מה שחשוב שיקבעו שש כשזה שש ולא תשע, כלומר שלא ייצאו מנקודת הנחה לא נכונה.
ענר הלמן: הגרייס של השלוש שנים זה רק אם הוא ראוי, מתנהג טוב וכיוצא באלה, ורק אם הוא לא מסכן את הציבור.
ענר הלמן: לא יכול להיות שאנס, שבית משפט אמר "נרחיק אותו מהציבור ל-15 שנה", יש לו זכות אחרי 10 שנים ללכת.
ענר הלמן: יש עוד גוף אחד, שנראה לי שנשכח ושנראה שצריך לשקול אותו.
ענר הלמן: לפי סעיף 11, שחרור אסיר הנושא במאסר בשל עבירת אלימות או מין בתוך המשפחה.
ענר הלמן: כתוב שהוועדה לא תחליט על שחרורו של אסיר כזה, בטרם היא תקבל הערכה של צוות מקצועי, של נציגי משרד העבודה והרווחה, זאת ועדה שנקראת ועדת אלימות במשפחה, שעובדת יחד עם ועדת שחרורים.
ענר הלמן: יש הרבה פעמים טענות של סניגור, שהוועדה למשל לא יודעת בדיוק במה הוא הורשע וכיוצא באלה.
ענר הלמן: הם כמו מב"ן, רק בצד הטיפולי.
ענר הלמן: זה אלימות במשפחה ועבירות מין במשפחה.
ענר הלמן: נראה שראוי גם להם לתת, כלומר: זה הצוות המקצועי לפי סעיף 11 והגוף שהוסמך, נכון להיום זה רק המרכז לבריאות הנפש.
ענר הלמן: אלה הגופים המקצועיים, שנותנים חוות דעת מסוכנות לגבי שתי אוכלוסיות, שכאשר ועדת החוקה, חוק ומשפט העבירה את החוק הזה, היא חשבה שהן מיוחדות – אלה עברייני אלימות או מין במשפחה ומי שלוקה בנפשו או עבר עבירת מין.
ענר הלמן: לגביהם צריכים לתת חוות דעת מיוחדות, כי יש בהן איזושהי מסוכנות אינהרנטית, שלפני שאתה משחרר, תבדוק היטב את מי אתה משחרר.
גבריאלה פיסמן: לגבי הדברים שאמר ענר, יש לי איזושהי הצעת נוסח ספציפית לסעיף הזה: ועדות אלימות במשפחה וועדות גילוי עריות, לפי סעיפים 9(7) ו-11 לחוק שחרור על תנאי ממאסר, התשס"א-2001.
ליאורה אברמוביץ: נראה לי יותר נכון לכתוב צוות מקצועי, כי כך זה מוגדר בחוק.
ענר הלמן: כך זה מוגדר בסעיף 11.
ענר הלמן: צוות מקצועי לפי סעיף 11 זה מי שהוסמך לפי סעיף 12 לחוק שחרור על תנאי ממאסר.