GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד מדיוני: בלי שאני אצטרך לפרט, אני מניח שיהיו עוד כמה סנקציות שנציע בתיקונים הנוספים שלא בהכרח את כולם יאהבו החברים מהצד השני.
דוד רותם: אל תאיימו עלינו.
דוד רותם: קודם כל, תביאו את זה ואז אנחנו נראה.
סורין גנות: דוד, אם אפשר, לא רק מעוקצך אלא גם מדובשך.
דוד רותם: רבותיי, עוד מישהו?
דוד רותם: הצו אושר פה אחד.
דוד רותם: אנחנו עוברים לדון בתקנות ההוצאה לפועל (תיקון מס' 3), התשס"ט-2009.
דוד רותם: מי רוצה להתחיל להסביר?
ענת הר-אבן: בעיקרון, סעיף 7ב לחוק ההוצאה לפועל עשה מעין מהפכה ביכולת לקבל מידע גם כאשר החייב לא חותם על כתב ויתור על סודיות.
ענת הר-אבן: במסגרת האיזונים שיש בסעיף נודעת חשיבות רבה להגנה על פרטיות החייב.
ענת הר-אבן: במסגרת התקנות גם קבענו אמצעים טכניים למשלוח הצו, קבלת הצו, הטפסים המתאימים וגם עשינו את האיזון המתבקש בין אופן קבלת המידע, היכולת לקבל את המידע, היקף המידע לבין הצורך שעולה מתוך לשון החוק בהגנה על פרטיות החייב.
ענת הר-אבן: זו הייתה מעין הקדמה כדי שאני אוכל אחר כך להסביר יותר טוב את האיזונים שנעשו בתוך לשון התקנות.
דוד רותם: מכיוון שתמיד קשה לי כאשר יושבים בוועדה להבין על מה מדברים, אני קצת עושה שיעורי בית מראש.
דוד רותם: בדברי ההסבר אתם אומרים ש"המטרה היא להגביר את יעילות התפקוד של מערכת ההוצאה לפועל ולהעלות את אחוזי הגבייה של החובות שנגבים באמצעותה, תוך איזון בין זכויות הזוכים לזכויות החייבים".
ענת הר-אבן: כן.
דוד רותם: בואו נזכור את זה כל הזמן כי יש לי הרגשה שבתקנות האלה אנחנו שמים כמה מקלות בגלגלים כדי שהם יסתובבו לאט יותר ולא מהר יותר.
ענת הר-אבן: נמצאת כאן ליאת בן-מאיר ממשרד המשפטים.
ענת הר-אבן: זה לא קל לקבל מידע ולהעביר מידע לזוכים אבל העבודה הזאת נעשתה בשיתוף עם מחלקת הגנת הפרטיות.
דוד רותם: בואו נזכור באיזה מידע אנחנו מדברים.
ענת הר-אבן: המידע הוא כל המידע שמצוי בתוספת השנייה, איזה גורמים מוסרים מידע.
דוד רותם: מה המידע הזה?
ענת הר-אבן: הוא מידע על נכסים וגם מידע שמספק יכולת לדעת מה היכולת הכלכלית של החייב כאשר המידע הזה הוא בעצם נצרך לצורך הרשם, לצורך קביעת יכולת החייב במסגרת חקירת יכולת.
ענת הר-אבן: זאת אומרת, יש שתי מטרות מאוד עיקריות לסעיף 7ב: האחת, לאפשר לזוכים לנקוט פעולות כנגד נכסים ויש מידעים רבים שמגיעים ומאפשרים את היכולת הזאת.
ענת הר-אבן: השנייה, המידע על יכולת החייב כאשר זה מידע שכאשר עבדנו על התקנות ראינו לנגד עינינו שזה מידע שעומד לעיני הרשם לצורך הדיון בחקירת היכולת והוא לא מידע שבהכרח, לפי לשון סעיף 7ב(ד) ו-(ד)(1) שאחר כך עוד נעמוד עליהם, הוא לא מידע שאנחנו יכולים – בגלל הצורך בהגנה על פרטיות החייב – להעביר אותו לידי הזוכה.
ענת הר-אבן: אלה כללי האצבע שהנחו אותנו בעבודה על התקנות.
ענת הר-אבן: תקנה 23א מסדירה באופן טכני את הבקשה למסירת המידע.
ענת הר-אבן: לא ראיתי שהיו הערות לתקנה הזאת.
ענת הר-אבן: תקנה 23ב מתווה את שיקול דעת הרשם בדונו בצו למסירת מידע לפי סעיף 7ב.
ענת הר-אבן: הסעיף עודכן לאור הוראות סעיף 7ב(ג) לפיהן "רשם לא יצווה על מסירת מידע אלא במידה הנדרשת לביצוע הוראות החוק ולשם בדיקת יכולת הכלכלית של החייב" ולאור הוראות סעיף 7ב(ז)(ד) לחוק הקובעות כי "שר המשפטים יתקין תקנות לעניין מסירת המידע על חייבים והכל בשים לב לצורך בהגנה על פרטיות החייב".
ענת הר-אבן: הרשם נדרש לאזן בין הצורך לקבל את המידע לבין גובה החוב בתיק והליכים אחרים שננקטו.
ענת הר-אבן: כך לדוגמה בחובות נמוכים אין הצדקה לצורך העניין ליתן צו מידע ביחס לכל הגורמים והרשם צריך להפעיל שיקול דעת מה היקף המידע שיהיה בו כדי לסייע בגביית החוב.
ענת הר-אבן: אני אציין שאין חובה לרשם לנמק את ההחלטות שלו בעניין הזה אלא רק מתבקש ממנו להפעיל את שיקול הדעת כאשר הוא נותן את הצווים
דוד רותם: בעצם מה שאתם אומרים זה שאם לא נכתוב את ההוראה בתקנה, הרשמים הרי לא מפעילים שיקול דעת כי הם לא חכמים והם אנשים שעובדים כמו אוטומטים, אז בואו אנחנו נכניס לו לראש מה הוא צריך לחשוב.
דוד רותם: הרשם מבחינתי הוא בעל תפקיד שיפוטי והוא חייב להפעיל שיקול דעת בכל מקרה.
דוד רותם: לכן, מכיוון שהוא גם לא צריך לנמק את ההחלטה שלו, למה אני צריך להכניס לו את זה לתוך הפה לעוס?
דוד רותם: למה אני צריך לפגוע בו?
דוד רותם: אני בעצם אומר לו שאני לא סומך על שיקול הדעת שלו ולכן אני, המחוקק, אומר לו מה הוא יחשוב למה צריך לעשות את זה?
ליאת בן מאיר-שלום: יש כאן הכוונה של שיקול דעת אבל לאור סעיף 7ב(ב) לחוק "רשם ההוצאה לפועל לא יצווה על מסירת מידע לאדם לפי סעיף זה אלא במידה הנדרשת לביצוע הוראות חוק זה ולשם בדיקת יכולתו של החייב לפרוע את חובו".
דוד רותם: למה אני צריך לכתוב בתקנות עוד פעם ולהסביר לו?
סורין גנות: אדרבה ואדרבה.
סורין גנות: אם נותנים שיקול דעת, למה לצמצם?
ליאת בן מאיר-שלום: כאן אנחנו מכוונים את שיקול הדעת.
ליאת בן מאיר-שלום: זה גם מקובל בתקנות דומות אחרות, למשל תקנות של מסירת מידע לגוף הפועל מכוח חיקוק, תיקון חוק מרשם אוכלוסין.
ליאת בן מאיר-שלום: גם שם יש הכוונה של שיקול הדעת.
דוד רותם: מי מוסר שם את שיקול הדעת?
ליאת בן מאיר-שלום: מדובר כאן בוועדה.
סורין גנות: לא גורם שיפוטי.
דוד רותם: לא גורם שיפוטי.
דנה נויפלד: המנגנון הזה שנמצא בחוק ההוצאה לפועל הוא מנגנון מאוד יוצא דופן.
דנה נויפלד: כמות המידע שניתן לקבל על פי התיקון הזה היא רבה מאוד.
דנה נויפלד: בגלל החדשנות של התקנות ובגלל הסכנות לפגיעה בפרטיות שנובעות מהן, חשבנו שבכל זאת ראוי בתור איתות, בתור סימן דרך, בתור מצפן של הרשמים שעכשיו נפתח להם מנגנון חדש ועולם חדש, שכאשר הם באים ליישם את התיקון הזה, שזה יעמוד לנגד עיניהם.
דנה נויפלד: זה נכון שהחוק אומר זאת במפורש, זה נכון שזה ברור ששיקול הדעת ראוי שיופעל כך בכל מצב, אבל יחד עם זאת נוכח החדשנות של העניין והסכנה הטמונה מבחינת הפרטיות לחייבים, חשבנו שבכל זאת ראוי ושבטח ובטח זה לא מזיק שכאשר באים ליישם את התקנות האלה, זה יעמוד לנגד עיני הרשמים.
דוד רותם: הבנתי מה שאמרת ואני חוזר למה שאמרתי קודם.
דוד רותם: עם כל הכבוד, רשם ההוצאה לפועל הוא עושה תפקיד שיפוטי ואני אינני חושב שצריך לכוון את שיקול דעתו שבע פעמים ולהטיל עליו עומסים, לבדוק בכל תיק ולחשוב.
דוד רותם: יש לו שיקול דעת והוא בעל תפקיד שיפוטי שמפעיל שיקול דעת.
דוד רותם: בדיוק כמו שאני לא אומר לשופט שהוא יעשה כך או יעשה אחרת, אני חושב שזה לא נכון לעשות את זה לרשם.
דוד רותם: אני חושב שזה מיותר לחלוטין.
דוד רותם: אני מכיר את הסוגיה של זכות לפרטיות וזכויות האדם, וזה מאוד חשוב, אבל יש עוד זכות שעומדת כנגד והיא הזכות שלי לבצע פסק דין.
דוד רותם: כשאני לוקח את הזכויות ההדדיות האלה, אני לא בטוח שכמדינה אני צריך להעדיף את הזכות לפרטיות.
דוד רותם: לכן אני לא רוצה לשים על הרשם אזיקים ושרשראות, וגם לקשור אותו אחר כך לזינזנה.
דוד רותם: בחוק אמרתי לו שהוא יפעיל שיקול דעת ואני סומך עליו במאת האחוזים שהוא יפעיל את שיקול הדעת כי אם אני לא סומך עליו שהוא יפעיל את שיקול הדעת, אני יכול לבטל את החוק.
ליאת בן מאיר-שלום: זה לא עניין של לסמוך.
ליאת בן מאיר-שלום: זאת בכל זאת הכוונה של שיקול דעת בתיקון שהוא מלכתחילה באמת מביא בחשבון את זכויות הזוכים ולראיה הרשימה הארוכה שכוללת גם דרישת מידע מגופים פרטיים שהיא ללא ספק בצדק בחקיקה, הסמכות הזאת לדרוש מידע מגופים פרטיים שהיא סמכות חריגה ויש כאן היקף רחב מאוד בתוספת של גופים שאפשר לדרוש מהם את המידע הזה.
ליאת בן מאיר-שלום: גם הסעיף המסמיך לתקנות מדבר על שימוש במידע באופן מדורג ואולי חברתי לאה רקובר תוכל להתייחס כי למיטב זיכרוני, גם בתקנות העיון בתיקי בית משפט, יש הכרעה של רשם בית משפט.
לאה רקובר: של שופט.
ליאת בן מאיר-שלום: גם שם יש הכוונה של השיקולים שיש לשקול לרבות פגיעה באינטרסים.
דוד רותם: זה גורם זר מתערב.
דוד רותם: מי רוצה לעיין בתיק.
דוד רותם: זה בכלל לא דומה.
ליאת בן מאיר-שלום: אני מדברת על הכוונת שיקול דעת.
דוד רותם: אבל הכוונת שיקול הדעת שם הוא לאדם זר ולא לצד לתיק.
דוד רותם: כאן אנחנו מדברים על צד לתיק.
סורין גנות: יותר מצד לתיק.
סורין גנות: צד אחרי פסק דין.
לאה רקובר: אבל הוא זר מבחינת המידע שהוא מבקש, וזאת הבעיה.
לאה רקובר: הוא לא זר בתיק ההוצאה לפועל אבל הוא מבקש משידע מגורם שלישי שמבחינת הגורם השלישי הוא זר.
דוד רותם: לא, הוא אדם שמחזיק פסק דין שאומר שהגורם השלישי ייתן לו מידע על אדם שהוא אתו ביריבות ישירה.
דוד רותם: זה לא שאני בא לבקש לעיין בתיק בית משפט שאין לי בו שום צד ויד ורגל.
לאה רקובר: זה נכון.
לאה רקובר: דרך אגב, לגבי העניין הזה, בית המשפט העליון אישר את התקנות אבל הוא גם ציין בפסק הדין של בית המשפט העליון שבדרך כלל תינתן אפשרות לעיין ורק במקרים חריגים, כאשר יש פגיעה, בית המשפט יכול לשקול שלא לאשר, כאשר זה צד שלישי.
דוד רותם: תרשמו לכם שאני לא אוהב את התקנה הזאת ואני מבקש מכך לעשות עליה שיעורי בית.
ענת הר-אבן: תקנה 23ג עוסקת בצו למסירת מידע על בסיס כתב ויתור על סודיות או במסירת צו למסירת כתובת.
ענת הר-אבן: התקנה בעצם מסדירה את האמצעים הטכניים למשלוח הצו ואת הטופס שיישלח לכל עניין.
ענת הר-אבן: תקנה 23ג(ב) מסדירה את המועדים למסירת המידע.
ענת הר-אבן: ראיתי את הערות עורך-דין סיבק והערות עורך-דין וקס לעניין, ולכן אני רוצה לומר שתקנה 128א לתקנות ההוצאה לפועל בעצם מסדירה את העניין של הארכת מועדים.
ענת הר-אבן: עורך דין וקס העלה את העניין שיש חשבונות נאמנות מסובכים שיידרש יותר זמן למסירת המידע, הרי שהפתרון יכול לבוא דרך הגשת הבקשה על פי תקנה 128א ואין צורך להסדיר הסדר ספציפי במסגרת התקנות הללו.
ענת הר-אבן: זה גם עונה לשאלה שלך שעלתה במכתב שלך.
סורין גנות: חלקית, אבל תכף אני אתייחס לזה.
ענת הר-אבן: התקנה של המועדים חוזרת אחר כך גם לעניין צווים שנמסרים שלא על דרך כתב ויתור על סודיות ואני רוצה להתייחס לעניין שאת מעלה.
לאה רקובר: עוד לא העליתי.
לאה רקובר: קודם כל אני אעלה את זה.
לאה רקובר: אני רוצה לבקש, לגבי המועדים להעברת המידע, אמנם יש כאן אפשרות לבקש הארכת מועד לגבי כל בקשה, אבל מבחינת מערכת בתי המשפט, הייתי מבקשת להקריא את המידע שאנחנו מבקשים להעביר.
לאה רקובר: מדובר בפסקי דין, בתובענות לסעד כספי או לסעד בעל שווי כספי שהחייב צד להם, ערבויות, ערבונות ופיקדונות שניתנו בהם, הליכי חדלות פירעון והרשימה ארוכה ביותר.
לאה רקובר: כל המידע הזה שנמצא לכאורה במערכת בתי המשפט, הוא לא מידע שמצביע על נכס שיש לחייב.
לאה רקובר: הוא לא מידע על נכס.