GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זאב אלקין: אדוני, אני מעביר אליך את הניהול.
זאב אלקין: אני הייתי באמצע זכות דיבור שנתתי לעצמי ואני אשמח אם תשאיר לי אותה.
דוד רותם: קיבלת.
דוד רותם: אתה רוצה להצביע עכשיו?
רוברט טיבייב: בכל מקרה אנחנו בעד, כי צריך לתת מענה לקבוצה הזאת, אבל הציבור צריך לדעת איזה מענה אתם נותנים ואתם לא נותנים.
קריאה: זה חוק גרוע.
דוד רותם: חבר הכנסת אלקין, אתה ברשות הדיבור.
זאב אלקין: אני חושב שמהמספרים שנתן לנו גלעד קריב, הרי זה ברור לך ולי שיש שם קבוצה אחת שהיא לא רלוונטית ואני מתייחס לאלה שמתחתנים עם אזרחים זרים, שזה סיפור בפני עצמו.
זאב אלקין: אם תיקח רק את האזרחים הישראלים, אתה תראה שהחוק הזה נותן מענה לא ל-12 אחוזים אלא נותן מענה נניח למשהו בסדר גודל של כ-20 אחוזים מכלל הקבוצה.
30807: אתה מדבר על הישראלים.
זאב אלקין: אתה דיברת על כך.
דוד רותם: עם כל הכבוד, אין כאן דו-שיח.
זאב אלקין: אתה דיברת על כך ש-58 אחוזים מתחתנים, חסר דת ישראלי עם מי שהוא לא חסר דת ישראלי, ו-12 אחוזים מתחתנים, מי שהוא חסר דת ישראלי עם חסר דת ישראלי.
זאב אלקין: כאשר אני מחבר את שני המספרים האלה, אני רואה שיש לי כאן קבוצה, 12 אחוזים מתוך 70 אחוזים, ואלה הם אזרחים ישראלים.
קריאה: במונחים אבסולוטיים, אלה אותם 200 אנשים.
יוחנן פלסנר: לפי החוק הזה יוכלו להתחתן הרבה פחות וזה בגלל המגבלות שלא יכירו במעמדם כחסרי דת.
זאב אלקין: אתה מדבר כאן על תוצאה של מערכת שעוד לא ניסית אותה.
זאב אלקין: אתה יכול להיות פסימי יותר ואתה יכול להיות פסימי פחות.
זאב אלקין: אחרי שאנחנו שמים בצד את המספרים.
זאב אלקין: אפשר, וזה לגיטימי, להיאבק על כך שתהיה אפשרות של נישואים אזרחיים כאן במדינת ישראל, ואז בכלל כל פתרון של ברית זוגיות והיה כאן מי שאמר שהוא לא רלוונטי והוא לא נכון אלא כדאי בלעדיו.
זאב אלקין: אפשר להמשיך במאבק הזה, וזה מאבק שמתקיים שנים רבות ולהערכתי ימשיך להתקיים עוד שנים רבות עם תוצאה בערך דומה למה שהייתה עד עכשיו.
זאב אלקין: אפשר.
זאב אלקין: אפשר להיאבק על כך שברית הזוגיות תחול על כולם.
זאב אלקין: גם זה אפשר.
זאב אלקין: בהחלט מאבק לגיטימי.
זאב אלקין: הוא לא עונה על הציפיות של הקבוצה הראשונה שטוענת שזה בכלל רע ברית הזוגיות, אבל בהחלט אפשר להיאבק על זה כאיזשהו מסלול אלטרנטיבי לשני ישראלים יהודים שלא רוצים בנישואים הדתיים.
זאב אלקין: גם זה מאבק לגיטימי אבל סיכוייו להצלחה גם לא נראים לי גדולים מדיי, אבל אפשר.
דוד רותם: הם יותר גדולים.
זאב אלקין: נכון, אתה צודק, אבל נכון להיום לצערי זה נראה לי רחוק מאתנו.
זאב אלקין: יש מצב מאוד בעייתי במדינת ישראל, וכאן אני מסכים עם שחר לגמרי, שהוא מצב שערורייתי שיש קבוצה גדולה של אנשים שהמדינה לא נותנת להם שום מסלול.
זאב אלקין: היא אומרת להם שאין לקבוצה הזאת פתרון.
זאב אלקין: זה מצב שנמשך כבר למעשה שנים רבות, מאז שהוקמה המדינה, אבל הוא הלך והחמיר עם גל העלייה האחרון ועם אותם 300 אלף אנשים.
זאב אלקין: לבעיה הזאת חייבים לחפש פתרון.
זאב אלקין: חיפוש הפתרון לבעיה הזאת, אפשר להוביל בשתי דרכים.
זאב אלקין: אפשר להוביל את זה בשיטת הכל או לא כלום.
זאב אלקין: הזכירו כאן את ועדת בר-און.
זאב אלקין: היו חברים באותה ועדת בר-און שמאוד אהבו את השיטה של הכל או לא כלום.
זאב אלקין: אנחנו יודעים איפה הוועדה, אנחנו יודעים איפה הפתרון, ואנחנו יודעים בדיוק איפה התוצאה.
זאב אלקין: לשם זה הוביל.
זאב אלקין: כל מי שהלך לפתור את בעיית ברית הזוגיות בשיטה של הכל או לא כלום, קיבל את הכלום וזה מוכח לאורך עשרים השנים שהמאבק הזה מתקיים.
זאב אלקין: עשרים שנים בכנסת היו אנשים – אני זוכר בקדנציה הקודמת, כאשר חבר הכנסת דוד רותם העלה את החוק שלו, ומי הצביע נגדו?
זאב אלקין: לא רק אנשי קדימה בגלל ההסכמים עם ש"ס וכולי, אלא גם אנשי מרצ הצביעו נגדו, למה?
זאב אלקין: כי הוא היה לא מספיק רחב, הוא לא כלל זוגות חד-מיניים, אז למה שנצביע בעד זה ולכן הם הצביעו נגד.
זאב אלקין: כל מי שהלך על השיטה הכל או לא כלום, התוצאה הייתה בטוחה, וזה הוכח.
זאב אלקין: אני מציע שפעם אחת כל הארגונים שעמלים על פתרון של הבעיה הזאת ינסו לתת סיכוי לשיטה אחרת שאומרת שנלך בשיטת השלבים.
זאב אלקין: נעבור שלב אחד, ננסה אחר כך לעבור את השלב השני כי השיטה הקודמת לא הוכיחה את עצמה וזה מוכח בתוצאות.
זאב אלקין: עשרים שנים, התוצאה היא אפס.
זאב אלקין: תמשיכו לצעוק לא צריך את זה, לא יהיה את זה, לא יהיה כלום.
זאב אלקין: אני מבטיח לכם שלא יהיה כלום.
זאב אלקין: אני בטוח שאם יהיה את זה, בסופו של דבר כך או אחרת יבוא גם הפתרון היותר רחב.
זאב אלקין: לכן אני הייתי ממליץ לכל מי שנאם כאן בהתלהבות עד כמה זה רע, עדיף לנו שתיקחו את זה בחזרה ולא רוצים את זה, להזיק, זה לא יזיק.
זאב אלקין: אם אתם חושבים שלא יהיו לזה דורשים, אז כולנו כאן ביחד בזבזנו את זמננו לריק וחוקקנו חוק שאין לו הרבה דורשים.
זאב אלקין: נראה.
זאב אלקין: אחרי כמה שנים נראה.
זאב אלקין: אבל תאמינו לי שאם מישהו רוצה אי פעם להתקדם לפתרון של הבעיה הזאת, זאת הדרך.
זאב אלקין: מי שרוצה לטרפד אותה היום, יקבל גם בעוד עשרים שנים כלום.
נחמן שי: אני רוצה להמשיך את מה שאמר חבר הכנסת אלקין.
נחמן שי: אני מבין אותך.
נחמן שי: אני חושב שיש הגיון מסוים בזה שאתה אומר קחו את מה שאפשר.
נחמן שי: ראשית, אני כמובן מתנגד.
נחמן שי: אני מתנגד.
נחמן שי: אני חושב שזה מוקיע מתוך הציבור הישראלי קבוצה מאוד גדולה ויוצר לה איזה סטטוס משל עצמה, וזה לחלוטין לא מקובל עלי.
נחמן שי: זה חטא גדול, מה שאנחנו הולכים לעשות כאן.
נחמן שי: אני אומר את זה בכנות, אבל אחרי שהשמעת את ההצהרה, עכשיו בוא תהיה מעשי ותלך אתי.
נחמן שי: יכול להיות שיש פה סיכוי מסוים, אבל אני לא רואה את התוכנית הכוללת.
נחמן שי: אני לא רואה את התוכנית הגדולה.
נחמן שי: אם היית אומר לי שיש לנו ארבע שנים בכנסת, נעביר עכשיו את התיקון הזה, מיד אחריו אני הולך לעשות את השינוי, יש לי רוב בקואליציה, האופוזיציה תתמוך בי, רובה תתמוך בי, אני על קרקע בטוחה, אז יכול להיות שהיה בזה הגיון, אבל אומר לך מה מפחיד אותי.
נחמן שי: נעשה את זה, לא נעשה יותר.
נחמן שי: אני אומר לך שלא נעשה יותר.
נחמן שי: נעצור כאן ולא נעשה יותר.
דוד רותם: על פי הסכם הקואליציוני הוקמה ועדה של סיעות הקואליציה.
נחמן שי: כן, אבל החברים שיושבים לידי יכשילו את זה.
דוד רותם: הוועדה היא בראשותו של יעקב נאמן והיא עוסקת בהרחבה של החוק הזה.
דוד רותם: הוועדה הזאת מתכנסת אחת לשבועיים ויש בה התקדמות.
דוד רותם: בוועדה חברים יעקב נאמן, אני, יצחק הרצוג.
נחמן שי: יש משהו בקסם של יעקב נאמן שמבטיח לי שארבע שנים זה לא יעבור ועדיין נחייך אליו כל פעם שנראה אותו במליאה ונאמר יעקב ידידי.
דוד רותם: יש התחייבות של סיעות הקואליציה שתוך 15 חודשים מיום כינונה של הממשלה תובא הצעת פתרון כוללת.
נחמן שי: זאת סיבה טובה לתמוך 15 חודשים בממשלה.
דוד רותם: אני שומע את מה שאתה אומר ואתה מתנגד.
דוד רותם: אני יכול לומר לך רק דבר אחד.
דוד רותם: תהיה גם משמעת אופוזיציונית לדעתי בחוק הזה וכל קדימה, כולל אתה, תצביעו בעד החוק.
נחמן שי: החוק הזה?
דוד רותם: אל תצהירו הצהרות כי בסופו של יום אתם כולכם תתמכו בחוק הזה כי אתם לא יכולים להרשות לעצמכם אפילו את הסיכוי הקטן הזה להרוס.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, לגבי תפקודה של הוועדה, אפשר לשאול את יושב-ראש סיעת ש"ס אם הוא חושב שבאמת אכן תוך 15 חודשים מיום הקמת הממשלה יהיה פתרון לכל מנועי החיתון?
קריאה: לשם כך הוקמה הוועדה.
דוד רותם: אתה יכול לשאול את יושב-ראש סיעת ש"ס.
דוד רותם: אני יכול לומר לך יותר מזה.
דוד רותם: גם סיעת ש"ס וגם סיעת יהדות התורה, החל מאתמול בבוקר, מנסים להפעיל כל מיני לחצים כדי שהדיון הזה לא יתקיים היום.
אברהם מיכאלי: לא, זה לא מדויק.
דוד רותם: מאוד מדויק.
אברהם מיכאלי: ביקשו לקיים דיון רחב ומהותי, כדי לספק את כולם.
נחמן שי: אני דווקא חושב שברמה ההצהרתית כולם אמרו את דעתם.
נחמן שי: אתה אומר שבתוך 15 חודשים אתה מצפה שהוועדה הזאת תסיים את דיוניה.
דוד רותם: בתוך 15 חודשים יובא לכנסת חוק שייתן פתרון הרבה יותר רחב.
נחמן שי: הוועדה כבר התכנסה?
נחמן שי: למה אני לא מאמין?
נחמן שי: אגב, זה לא שייך.
דוד רותם: אתה לא מאמין כי אתה בקדימה ואתם כל הזמן חושבים בראש של קדימה.
נחמן שי: עזוב את זה.
נחמן שי: אני בכלל לא חושב שזה עניין פוליטי.
דוד רותם: מותר גם לומר אמת לפעמים.
נחמן שי: אני רוצה לומר לך שאני בכלל לא חושב שזה עניין פוליטי.
נחמן שי: אני חושב שזה עניין קודם כל אנושי ממדרגה ראשונה.
נחמן שי: זאת הגישה שלי.
נחמן שי: אני חושב שיש פה בעיה אנושית שצריך לפתור אותה.
נחמן שי: אני לא רוצה להוקיע מתוך עם ישראל – אני לא יודע אם חלק חושבים שהם עם ישראל בכלל – ולהוציא קבוצה של 300 אלף אנשים.
מיכאל בן-ארי: אתה אומר דבר והיפוכו.
דוד רותם: אני רוצה לומר לך שאני ממש מתפלא עליך.
דוד רותם: אתה מסתכל על דברים אנושיים ואתה קצת שוכח שאתה יושב בבית פוליטי.
נחמן שי: בבית פוליטי לא שוקלים שיקולים של אוכלוסייה, של פלח כל כך חשוב באוכלוסייה הישראלית?
דוד רותם: בוודאי ששוקלים.
נחמן שי: לא שוקלים איך הם מרגישים כאן ואיך הם חיים כאן?
דוד רותם: בוודאי שכן ואני אראה לך איך שוקלים את זה.
נחמן שי: תראה לי.
דוד רותם: הייתה הצבעה על חוק ברית הזוגיות הרחב.
דוד רותם: בוא אני אומר לך מי הצביע נגד.
יוחנן פלסנר: עוד פעם?
דוד רותם: מה זה עוד פעם?
דוד רותם: אל תדברו אתם אנשי קדימה.
יוחנן פלסנר: הייתה מערכת בחירות, אמרנו מה שאמרנו.
דוד רותם: אתם הכנסתם את זה בהסכם הקואליציוני הקודם שלכם.
יוחנן פלסנר: אתם אמרתם משהו לציבור והוא עוד בחר בכם, ויצאתם נגד.
דוד רותם: אמרתם את זה לציבור שלכם.
יוחנן פלסנר: תגלה מנהיגות.
יוחנן פלסנר: יש כאן הזדמנות.
זאב אלקין: אמרנו משהו לציבור ואני הצבעתי בעד.
זאב אלקין: אתה הצבעת נגד.
דוד רותם: הכנסתם את זה בקווי היסוד של הממשלה שלכם וכשזה הגיע להצבעה, הצבעתם נגד.
זאב אלקין: אני הצבעתי בעד.
זאב אלקין: הוא הצביע נגד.
יוחנן פלסנר: הדגל שלנו בבחירות האחרונות היה שינוי.
דוד רותם: חבר הכנסת אלי אפללו, זאב בוים, מנחם בן-ששון, רוני בר-און, אמירה דותן, אבי דיכטר, הירשזון.
יוחנן פלסנר: מי הצביע נגד לפני חודש?
יוחנן פלסנר: דודו רותם.
דוד רותם: כי קלקלתם את החוק שהגשתי.
יוחנן פלסנר: אם אני מגיש את החוק שלך, אתה מצביע בעד?
יוחנן פלסנר: הנה, נפתרה הבעיה.
מיכאל בן-ארי: למה ההתכתשות הזאת עכשיו רלוונטית?
יוחנן פלסנר: היא רלוונטית כי אנחנו רוצים לפתור בעיה שאתה לא מעונין לפתור אותה, אבל הוא כן רוצה.
מיכאל בן-ארי: אבל אתם לא פותרים בעיה אלא אתם רבים בין קדימה וישראל ביתנו.
דוד רותם: אני אפתור את הבעיה גם כשאני בקואליציה וגם כשאני באופוזיציה.
דוד רותם: אתם רוצים לפתור את הבעיה רק כשאתם באופוזיציה.
יוחנן פלסנר: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה ברגע הכי מכריע, ברגע שעושים משא ומתן על הקמת הממשלה.
יוחנן פלסנר: אז רצינו לפתור את הבעיה.
דוד רותם: כנראה שהאור באופוזיציה הכניס לכם שכל.
יוחנן פלסנר: אנחנו רצינו לפתור במשא ומתן וזה היה התנאי שלנו.
נחמן שי: חבר הכנסת פלסנר, זה מאוד לא יפה שצועקים כאן כל הזמן.
יוחנן פלסנר: הוא רגוע.
נחמן שי: ברור שהוא רגוע, כי בעוד 15 חודשים אלי ישי ייכנס לביבי ותהיה שיחה קצרה והם יסכמו שבתוך 15 חודשים הוועדה תגיש את מסקנותיה וירוויחו עוד 15 חודשים.
נחמן שי: חבר הכנסת רותם, זה מה שיהיה.
דוד רותם: זה יהיה הרבה יותר גרוע ואני אומר לך מה יהיה.
דוד רותם: אלי ישי ייכנס לביבי ויגיד לו שיש לו הסכם עם ציפי שהיא תצביע נגד החוק הזה והוא הולך אתה לקואליציה.
דוד רותם: מה שיקרה זה שכמו שחבר הכנסת יוחנן פלסנר הצביע בפעם הקודמת נגד החוק הזה, הוא יצביע גם הפעם נגד החוק הזה.
נחמן שי: ביבי ישתכנע וייתן לו עוד 15 חודשים.
יוחנן פלסנר: כמו שהיא לא נכנעה פעם אחת וביבי כן.
נחמן שי: אפשר להיות ציניים בעניין הזה, אבל באמת מפריע לי שאת ההזדמנות הראשונה הזאת שקיימת ושאתה מוביל אותה, הזדמנות לעשות כאן שינוי מהותי בעניין הזה, אתה – סליחה – מבזבז על תיקון קטן.
נחמן שי: אני לא מאמין שאחרי התיקון הקטן הזה יבוא התיקון הגדול שהוא כל כך חיוני ודרוש כדי פעם אחת לשנות את השיטה.
נחמן שי: אני מאמין בכנות שלך.
נחמן שי: אני אומר לך, אני מאמין בזה ודיברנו על זה כמה פעמים.
נחמן שי: אני מאמין שאתה באמת רוצה לעשות כאן שינוי, אבל אני לא מאמין שבאילוצים הקואליציוניים אתה תצליח לעשות את השינוי וזה מה שחורה לי מאוד, שאנחנו בסוף נלך כולנו לדרכנו ולא נעשה את הדבר שהוא כל כך מתבקש מבחינה ציבורית.
יוחנן פלסנר: הוא מתבקש ובסוף יקרה כי למאות אלפים אין פתרון.
יוחנן פלסנר: זה יקרה.
נחמן שי: אל תשכח את הדמוגרפיה.
נחמן שי: מדובר ב-300 אלף אנשים שאנחנו רוצים להכניס אותם בסופו של דבר לקהל ישראל.
נחמן שי: אנחנו צריכים אותם ורוצים שהם יחיו כאן כיהודים, יהיו יהודים ויקימו דורות של יהודים.
נחמן שי: חבר הכנסת בן-ארי, אני יודע שאתה לא רוצה אותם.
מיכאל בן-ארי: אני לא רוצה שנטשטש מושגים.
נחמן שי: אתה באמת לא רוצה אותם.
מיכאל בן-ארי: עם ישראל הוא עם ישראל, קהל ישראל הוא קהל ישראל.
מיכאל בן-ארי: אתה רוצה לצרף אותם לאזרחי ישראל, בבקשה, אבל קהל ישראל?
מיכאל בן-ארי: מי אתה?
נחמן שי: לא, אני רוצה שהם יתגיירו ואני רוצה שהם יתחתנו כאן ויחיו כאן חיים של יהודים.
מיכאל בן-ארי: אני מדבר בשם ההלכה.
דוד רותם: לא, אתה לא מדבר בשם ההלכה.
מיכאל בן-ארי: גם אתה לא.
נחמן שי: אדוני היושב-ראש, אני רשמתי את התחייבותך שתוך 15 חודשים תובא לממשלה ולכנסת חקיקה שתאפשר נישואים במעגל היותר רחב.
יוחנן פלסנר: אדוני היושב-ראש, מה הפרוצדורה שאתה מתכוון ללכת בה?
דוד רותם: אחרי שכולם יסיימו לדבר, אנחנו נתחיל לקרוא את החוק ונתחיל להצביע.
זאב בילסקי: אדוני היושב-ראש, בתקופה הקצרה שאני מכיר אותך, כל העסקים שעשיתי אתך יצאו טוב, ואדוני יודע למה אנחנו מתכוונים.
דוד רותם: אדוני מבין שעכשיו אתה צריך לפרט כי עוד שבע דקות תהיה פה חקירת משטרה ומבקר המדינה על העסקים שאנחנו עושים.
זאב בילסקי: אנחנו מוכנים שנינו לעמוד בחקירה.
מיכאל בן-ארי: כל זמן היותי בכנסת, לא שמעתי מחבר הכנסת בילסקי מילה רעה על אף אחד.
דוד רותם: הנה הנשמה היהודית הטובה.
זאב בילסקי: אני באתי לכאן באופן מיוחד היום, לא כל כך כדי להיכנס לדקויות של החוק אלא להביא לוועדה הנכבדה את ניסיון העבר של השנים האחרונות שלי בתפקיד שקירב אותי מאוד לנושאים האלה.
זאב בילסקי: לפי דעתי אולי לא כדאי להתאמץ כל כך בעניין הזה כי עוד מעט אין בשביל מי.
זאב בילסקי: תראה מה אנחנו עשינו.
זאב בילסקי: אנחנו מדברים על עם יהודי שאיבדנו שליש ממנו בשואה.
זאב בילסקי: הלא כל אחד שיבוא מכוכב חיצוני ויסתכל מה קרה לעם הזה יאמר שבטח העם הזה עושה כל מאמץ כדי לאחד את שורותיו וכדי להביא לכאן את מי שרוצה.
זאב בילסקי: אם אדוני היושב-ראש היה יודע כמה פעמים אני הייתי מתאמץ כדי לנסות ולהתווכח עם כל מיני דיינים וכל מיני רבנים, הלוואי שיעקב נאמן היו לו 10 שקלים עבור כל פעם שהוא קם ב-6 בבוקר כדי לבוא לוועדת אחדות העם היהודי בסוכנות היהודית וביחד אתנו לנסות ולפתור את כל הבעיות האלה בגינן אחר כך חטפנו סטירת לחי כאשר יום אחד שרמן, ואחר כך מגיע הרב דרוקמן.
זאב בילסקי: תראה מה קורה אדוני היושב-ראש.
זאב בילסקי: אנחנו מתווכחים בינינו אבל בסופו של דבר אנחנו מאבדים את העם היהודי.
זאב בילסקי: אנחנו מאבדים אותו יום יום, גם בארץ וגם בחוץ לארץ.
זאב בילסקי: אנחנו הפכנו דבר כל כך יפה של אלפי שנים, הפכנו אותו למסחרה, לפוליטיקה, לחוסר אפשרות להביא את הדבר היפה ולשמור אותו.
זאב בילסקי: זה מה שאנחנו עושים כאן.
זאב בילסקי: לכן אני רוצה לבקש ממך אדוני היושב-ראש – ואני חוזר עכשיו לפתיח של דבריי ואני לא אומר עסקים כי אדוני אומר שזאת מילה יפה אבל אזכיר את כל הנושאים הציבוריים שאדוני ואני עשינו ביחד עלו יפה – בוא נעשה כך שגם הדבר הזה יעלה יפה.
זאב בילסקי: עוד קצת מאמץ, עוד קצת שכנוע.
זאב בילסקי: החכמה בעם ישראל היא לנסות ולשכנע את כולם כדי לקבץ כמה שיותר.
זאב בילסקי: אי אפשר מאה אחוזים אבל לפחות סיעה כמו שלנו, אנשים כמונו, תן לנו את האפשרות להיות יחד אתך.
זאב בילסקי: הלוואי שהיית מביא את הצעת החוק המקורית שלך כי כולנו ביחד אתך.
זאב בילסקי: אני מבין שזה קשה, אבל אדוני יפעיל את כל אותם דברים שהוא הפעיל והביא לכך שאני אברך אותו בפתיח של דבריי, וזה לא קורה כל יום לכל ראש ועדה, בוא, תצדיק את זה גם כאן ותנסה לקרב את רוב האנשים שיושבים כאן להצעת חוק שכולנו נוכל לתמוך בה.
קריאה: זה לא חוק שלו.
יוחנן פלסנר: הוא לא סתם הגיע לכנסת.
יוחנן פלסנר: לוועדה יש סמכות לשנות.
דוד רותם: אני יודע מה הן סמכויותיי כיושב-ראש ועדה.
בתיה כהנא-דרור: אני מארגון מבוי סתום.
בתיה כהנא-דרור: חשוב לומר שבהצעת החוק יש צעד של יצירת משפחה חילונית.
בתיה כהנא-דרור: זאת אומרת, באמת מסלול שלראשונה יהיה במדינת ישראל מסלול לא דתי ליצירת משפחה.
בתיה כהנא-דרור: חשוב לומר שאם אנחנו נבחר בהצעה הזאת מתוך מחשבה על הרחבתה, אם לפסולי חיתון ואם לכלל האוכלוסייה, אנחנו בעצם משאירים בחוץ את רוב האוכלוסייה שמתחתנת כדת משה וישראל כי ברית הזוגיות לא נותנת מענה לאנשים שבוחרים את המסלול הדתי, שבוחרים להתחתן כדת משה וישראל אלא ההפך.
בתיה כהנא-דרור: ברית הזוגיות הרחבה אומרת שמי שבוחר במסלול הדתי, אסור לו להתחתן בברית הזוגיות.
בתיה כהנא-דרור: אני חושבת שזה מאחד כאן את כולם, הרצון שהמדינה תשמור על זהותה היהודית וכולי, וגם מי שבעד נישואין אזרחיים, וכולנו בעד, אנחנו רוצים שמי שרוצה יוכל להתחתן כמו שצריך בנישואין של כדת משה וישראל וברית הזוגיות לא מטפלת בזה.
בתיה כהנא-דרור: לכן נישואין אזרחיים הם עדיפים על ברית הזוגיות וברית הזוגיות היא בעצם הצעה שהיא לא טובה ולא מתייחסת לרוב האזרחים במדינת ישראל, האזרחים היהודים, שרוצים להתחתן כדת משה וישראל והיא משאירה אותם עם בתי הדין הרבניים ועם הבעיות שלנו ועם הבעיות של מסורבות הגט.
דוד רותם: את רוצה שאדם יוכל להתחתן גם בנישואין דתיים וגם בנישואין אזרחיים?
בתיה כהנא-דרור: בוודאי.
בתיה כהנא-דרור: אני רוצה שתהיה כאן זכות בחירה.
דוד רותם: מה שיקרה אז זה שהוא יתחתן בשניהם ואז הוא יצטרך פעמיים להתגרש.
בתיה כהנא-דרור: יש מספיק שיטות.
בתיה כהנא-דרור: אפשר שתהיה בחירה של נישואים קונסרבטיביים ורפורמים כדת משה וישראל, ונישואים אזרחיים.
בתיה כהנא-דרור: שתהיה כאן בחירה.
דוד רותם: איפה גלעד קריב?
דוד רותם: הוא יאמר לך שגם הנישואים הרפורמים זה כדת משה וישראל.
בתיה כהנא-דרור: זה מה שאמרתי.
בתיה כהנא-דרור: לכן חשוב לדעת את הנקודה הזאת.
אברהם מיכאלי: את יודעת מה יקרה במדינת ישראל?
בתיה כהנא-דרור: אנחנו חרדים מאוד לזהותה היהודית של המדינה ואנחנו רוצים שיבחרו בנישואים כדת משה וישראל ושלא יכפו עלינו, וזה מתוך אחריות לזהותה היהודית של המדינה וזהותה הדמוקרטית.
דוד רותם: הם רוצים שיוכלו גם להתגרש ולא רק להתחתן.
בתיה כהנא-דרור: בהחלט.
בתיה כהנא-דרור: צוין כאן הנושא של האפליה.
בתיה כהנא-דרור: החוק הזה באמת מפלה בענייני זכויות בין פסולי החיתון, אזרחים טובים שלא יוכלו להמשיך ולהתחתן, לבין אזרחים חסרי דת שכנראה שהחוק יאפשר להם להתחתן.
כלב מאיירס: אני מדבר מטעם מכון ירושלים לצדק.
כלב מאיירס: אני מזכיר כאן את הצעת החוק שאתה הגשת השנה ביחד עם חבר הכנסת אילטוב.
כלב מאיירס: אנחנו רוצים לחזק את ידיך לא להתפשר וכן ללכת על פתרון כוללני.
כלב מאיירס: אנחנו לא רואים בהצעת החוק שמונחת על השולחן היום כצעד אחד קדימה אלא כשני צעדים אחורה.
כלב מאיירס: כבר נאמר כאן שנבדיל בין אזרח ואזרח על בסיס האמונה שלו, אפליה וגזענות, ואנחנו חושבים שכל הצעה גזענית לא ראויה שהיא תונח על שולחן הוועדה המכובדת הזאת ועדיף לא לחוקק שום דבר מאשר לחוקק את הדבר שמדברים עליו עכשיו.
כלב מאיירס: דווקא בגלל שיש התחייבות קואליציונית להגיע לפתרון תוך 15 חודשים, אני חושב שאסור לחוקק את החוק הזה.
כלב מאיירס: אני מוכן גם להבהיר למה אני חושב שמדובר בחוק גזעני.
כלב מאיירס: אני משווה את הדבר למצב שהיה לפני שישים-שבעים שנים בארצות-הברית, כאשר המדינות שם לא הכירו בנישואין בין שחורים ללבנים.
כלב מאיירס: זאת גזענות.
כלב מאיירס: כאן אנחנו אומרים שנעשה צעד אחד קדימה ונכיר בנישואים בין שחורים לשחורים.
דוד רותם: קראתי את הנייר שלכם.
דוד רותם: אתם בעצם אומרים שהמצב היום הוא יותר טוב כי היום המצב הוא לא גזעני, המצב היום הוא לא אפליה, ולכן אתם מעדיפים להשאיר את המצב הקיים.
כלב מאיירס: גם בגלל שאנחנו יודעים שממילא אם מישהו לא יכול להתחתן היום, הוא נוסע לחוץ לארץ, כך שיש לו פתרון למרות שהפתרון הוא לא טוב ועולה כסף ומבזבז כסף.
דוד רותם: החוק הזה לא ישנה את המצב.
דוד רותם: מי שירצה, ימשיך לנסוע לחוץ לארץ.
כלב מאיירס: נכון.
כלב מאיירס: לכן אני שואל למה לחוקק חוק גזעני כאשר יש פתרון לא טוב ולא ראוי כאשר ממילא נוסעים לחוץ לארץ ומסדירים את זה בצורה אחרת?
כלב מאיירס: בואו נלך על הסדר כוללני, כדי שכל אחד במדינה הזאת יוכל להתחתן עם כל אחד.
כלב מאיירס: אני חייב לומר שזה קצת מצחיק שהנציגים של משרד המשפטים השוו את החוק הזה למצב בקנדה ובשוויצריה.
כלב מאיירס: אני חייב לומר שמדינת ישראל היא המדינה היחידה בעולם המודרני המתקדם והנאור שלא כל אזרח יכול לבחור עם מי להתחתן ולמסד את ברית הנישואין.
כלב מאיירס: לכן אנחנו מתנגדים לחוק ומעודדים אותך לא להתפשר וללכת על פתרון כוללני.
מיכאל בן-ארי: אני רוצה הבהרה מהאדון הנכבד.
מיכאל בן-ארי: הבנתי שיש גזענות בין כושים לבין לבנים.
מיכאל בן-ארי: זאת גזענות.
מיכאל בן-ארי: אבל האם בין יהודים לאלה שאינם יהודים, לשיטתך גם זאת גזענות?
מיכאל בן-ארי: האם עצם ההגדרה של המדינה כמדינה יהודית זאת גם גזענות לשיטתך?
כלב מאיירס: ברגע שאני לוקח קבוצה ואני קובע שאנחנו ניתן פתרון חוקי לקבוצה הזאת ולא לקבוצה אחרת, זאת גזענות.
כלב מאיירס: היום יש 300 אלף אנשים שאין להם פתרון.
מיכאל בן-ארי: אפליה כן, אבל גזענות?
מיכאל בן-ארי: למה קשורה כאן המילה גזענות?
מיכאל בן-ארי: אני אומר לך למה אני מוטרד.
מיכאל בן-ארי: אני שומע כאן כל מיני מלים כמו קהל ישראל, עם ישראל, משתמשים כאן במושגים וזורקים אותם אל חלל החדר הזה ללא אחריות.
מיכאל בן-ארי: עושה לי רושם שאתה מישהו שלמד כמה דברים בחיים שלו.
מיכאל בן-ארי: בוא נשתמש במינוחים נכונים.
מיכאל בן-ארי: בוא נשתמש במינוחים מדויקים.
מיכאל בן-ארי: למה להשתמש במינוחים כאלה שאמורים ליצור אווירה?
כלב מאיירס: יש אנשים שמגדירים את העם היהודי כגזע, יכול להיות שזה נכון או לא נכון, אבל התפקיד של המחוקק הוא לא לשמור על טוהרת העם היהודי באמצעות חקיקה אזרחית.
כלב מאיירס: לדעתי זאת אפליה.
כלב מאיירס: אתה לא רוצה לומר גזענות, תאמר אפליה.
כלב מאיירס: למה נעביר חוק שהוא מפלה?
כלב מאיירס: אני חושב שזה דבר שלילי ולא ראוי.
אדי פיינמן: אני סטודנט באוניברסיטה העברית בירושלים ואני עומד להתחתן.
אדי פיינמן: אני יודע מה קורה לאנשים בני גילי ואני אומר לכם שהחוק הזה לא עונה על צרכים רבים של אנשים רבים בגילי, אנשים צעירים, שרבים לצערי בוחרים לנסוע לחוץ לארץ, לקפריסין, ולהינשא שם.
אדי פיינמן: יש כבר התבוללות באמצעות הנישואים בקפריסין.
אדי פיינמן: נוצר מצב שאדם יכול להיות חייל, נלחם בצבא ישראל, יכול להיפצע, יכול להילחם למען עם ישראל, אבל בעצם לא יכול להתחתן כאן.
אדי פיינמן: החוק הזה לא עונה על הבעיה הזאת.
אדי פיינמן: אני מבין את הבעיות הקואליציוניות, אבל אדוני היושב-ראש, אתם מפספסים כאן את רוב האנשים.
אדי פיינמן: מי שחושש מהתבוללות ומי שדיבר כאן קודם על האנשים בחוץ לארץ, בארצות-הברית וכולי, אלה שמתבוללים, אנחנו מחמיצים גם אותם.
אדי פיינמן: אנחנו מרחיקים מעצמנו גם בנושא הזה וגם בנושא של גיורים, לא מקרבים את האנשים ללאומיות היהודית ולא מקרבים אנשים ללאום היהודי ולעם ישראל אלא מרחיקים אותם.
אדי פיינמן: אנחנו מנסים להציל את העם, אבל בעצם מה שאנחנו עושים זה שאנחנו הורגים אותו.
דוד רותם: אתה צודק במאתיים אחוזים.
אברהם מיכאלי: למה אנחנו מרחיקים אותם?
דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי, אתה יודע שאנחנו בחילוקי דעות בנושא הזה.
דוד רותם: אתה צודק, לדעתי לפחות, במאתיים אחוזים, ולדעת חבר הכנסת מיכאלי אתה צודק ב-10 אחוזים.
אברהם מיכאלי: אם הסבא שלו והאבא שלו היו חושבים אותו הדבר, מזמן לא היינו עם יהודי.
אדי פיימן: אני חושב שבחוק הישראלי לא צריך לבדוק את הדם של האדם.
אדי פיימן: החוק הישראלי צריך גם לבדוק אם הוא שייך ללאום היהודי.
אדי פיימן: לדעתי אם אדם בוחר להילחם בצבא ישראל ולתת את נפשו למען עם ישראל וארץ ישראל, המדינה גם צריכה ללכת לקראתו ולהכיר בו כיהודי.
דוד רותם: בזה אתה טועה.
דוד רותם: אני מכיר כמה אנשים שהיו חיילים מצטיינים בצבא ואפילו נפצעו וישבו בשבי, ואחר כך הם באו ואמרו שהם רוצים להיות עורכי-דין.
דוד רותם: אמרו להם שהם צריכים לעבור בחינות, צריכים לעשות סטג' וללמוד.
דוד רותם: הם שאלו מה פתאום, היינו בשבי, אנחנו גם צריכים לעבור בחינות של לשכת עורכי הדין?
דוד רותם: תעזבו אותנו, תנו לנו תעודה של עורך דין.
דוד רותם: המדינה אמרה להם שהיא לא תיתן להם תעודה של עורך דין כי יש תנאים.
דוד רותם: לעם היהודי יש תנאים איך מתקבלים אליו.
דוד רותם: המדינה, מכיוון שהיא לא האפוטרופוס על העם היהודי, לא יכולה לקבוע את התנאים האלה.
דוד רותם: לכן צריך להפריד.
דוד רותם: המדינה צריכה לדאוג שאנשים, גם אם הם לא התקבלו לעם היהודי, יוכלו להתחתן ויוכלו להקים משפחה אבל את הנושא של איך מתקבלים לעם היהודי, לא צריכה המדינה להתעסק בו כי זה עניין דתי ולא עניין מדיני פוליטי.
אדי פיימן: לכן היא לא צריכה להקים בתי דין ממלכתיים לגיור, אבל היא צריכה לעזור לאנשים שרוצים להתקרב לעם הזה כך שיוכלו להתקרב אליו באמצעות גיור.
דוד רותם: אני בהחלט מסכים אתך, אבל אלה חילוקי הדעות שבין גלעד קריב לחבר הכנסת מיכאלי, איך מתקרבים לעם היהודי.
אברהם מיכאלי: מי שרוצה היום להתגייר במדינת ישראל, אפשר להתגייר.
אדי פיימן: אתה טועה.
אדי פיימן: אני מכיר מקרים של אנשים שהתגיירו ולאחרונה כל האנשים שהתגיירו משנת 2000 על ידי הרבנות הראשית, על ידי רב מסוים, הוגדרו כולם, רובם ככולם, כלא יהודים.
אברהם מיכאלי: אתה לא מכיר את המצב ואתה מדבר בסיסמאות.
אנדרו סאקס: אני מהתנועה המסורתית בישראל.
אנדרו סאקס: אני לא רוצה להיכנס לעניין המספרים אבל חבל שמדברים על 300 אלף אנשים כי אנחנו יודעים שנולדו כ-40 אלף ילדים לאותם אנשים והבעיה הולכת וגדלה.
אנדרו סאקס: אנחנו יודעים שמתוך ה-340 אלף האנשים האלה, רק כ-10 אחוזים מגדירים את עצמם כמשתייכים לדת אחרת ורובם מזדהים עם היהדות.
אנדרו סאקס: אנחנו היום במצב שיש עשרות ומאות אנשים שבמשרד הפנים לא מצליחים להחליט אם הם יהודים או אינם יהודים, לא יודעים איזה דת יש להם, לא נותנים להם לעבוד ומעכבים את הדברים האלה.
אנדרו סאקס: במשרד הפנים יש בעיות והוא מתקשה להחליט.
אנדרו סאקס: אז אנחנו פונים במקרים אלה לבית הדין הרבני שאנחנו ניתן להם את הכוח להחליט מיהו יהודי ואז כל הגרים הרפורמים והקונסרבטיבים בארץ ובחוץ לארץ, אלה שמגיעים לבית הדין הרבני ומקבלים מעשה בית דין כדי לתת גט, ויוצא שהם מספיק יהודים כדי לקבל את הגט, אבל לא נותנים להם רשות להתחתן שוב כי לא רואים בהם מספיק יהודים להתחתן.
דוד רותם: ואז מה יגיד עליהם בית הדין?
דוד רותם: שהם לא יהודים.
אנדרו סאקס: יש לי בתיקים שלי כמה וכמה מעשי בית דין כאשר בית הדין החליט שהם מספיק יהודים לקבל את הגט, אבל הם לא מספיק יהודים כדי להתחתן שוב במדינה.
אנדרו סאקס: אתה רוצה לתת לבתי הדין שפוסל גרים של רבנים אורתודוכסים, שפוסל גרים של צה"ל, אתה רוצה לתת לבית הדין הזה עוד יותר כוח.
מיכאל בן-ארי: המגמה שלכם ברורה.
אנדרו סאקס: אני ברשות הדיבור.
אנדרו סאקס: אתה רוצה לתת למשרד הפנים שמעכב את העלייה של עשרות, אם לא מאות, אנשים.
אנדרו סאקס: להם אתם רוצים לתת להחליט למי אין סיווג דת.
אנדרו סאקס: איזה בדיחה אנחנו עושים מעצמנו כאן.
עידית מילמן: אני משדולת הנשים.
עידית מילמן: אני חושבת שהדיון קצת הוסט.
עידית מילמן: דיברנו כאן על הסכמים קואליציוניים, עם נאמנות, על מספרים, על מיהו יהודי, אבל הלכה למעשה אנחנו מדברים על דיני נפשות ועל דבר מאוד בסיסי, על בחירה חופשית וזכות בסיסית לנישואין.
עידית מילמן: אני רוצה לומר שזה חשוב מאוד לדבר על זה וצריך למצוא באמת פתרון שייתן מענה למצוקה שקיימת הלכה למעשה בשטח, אבל הפתרון המוצע כרגע לא נותן מענה לא לכלל האוכלוסייה וגם לא לאותם בני זוג חסרי דת ואני אסביר למה.
עידית מילמן: מבחינת כלל האוכלוסייה, יש כבר נישואים אזרחיים.
עידית מילמן: דיברה חברת הכנסת חוטובלי על זה שהיא לא רוצה לבטל את הנישואים הדתיים ואנחנו לא באים ומבקשים לבטל את מוסד הנישואים הדתיים אלא אנחנו מבקשים לתת פתרון לאותן מצוקות בשטח.