GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: תקנות זה לא שלבי חקיקה.
דוד רותם: זה יתפוס עוד יום עבודה.
צבי שפר: אנחנו חושבים, שבית משפט צריך להחליט אם מדובר בתביעת סרק או לא ולא מזכירות בית הדין.
צבי שפר: בבית משפט יש שופטים, והם יכולים לקבוע תשלום הוצאות.
צבי שפר: אדם שיודע שהוא יחטוף 5,000 שקלים הוצאות יזהר.
דוד רותם: האם אדוני כבר ראה פסק דין של בית משפט בבית דין לעבודה שנתן 5,000 שקלים?
צבי שפר: כן, וגם יותר.
חנא סוייד: אתה כבר לא בפרקטיקה הרבה זמן.
צבי שפר: עו"ד רקובר אמרה: "שילכו להגיש בקשה לפטור".
צבי שפר: את בעצם מכניסה את העומס מהצד השני.
צבי שפר: אדם יגיש בקשה לפטור והתיק יתנהל עוד כמה זמן.
צבי שפר: לגבי הנתונים - אני לא חושב שאפשר לדעת.
צבי שפר: יכול להיות שעו"ד רקובר צודקת ויכול להיות שעו"ד גולן צודק, וזה היות ואנחנו לא יודעים איזה תביעות העלו את המספר ואיזה הורידו.
צבי שפר: יש כמה חוקים חדשים שנכנסו.
צבי שפר: יכול להיות שהחוקים שנוספו העלו את מספר התביעות.
צבי שפר: אנחנו יכולים להעיד שיש מודעות הולכת וגוברת בקרב העובדים.
צבי שפר: יש פעולות הסברה שאנחנו עושים, יש את צו הרחבת הפנסיה שעכשיו הכנסנו וכו'.
צבי שפר: היום צפיתי בחדשות, וראיתי שהנושא של הנשיא קצב עלה שוב לחדשות.
צבי שפר: כאשר נושא כזה עולה לכותרות, יותר עובדות מתלוננות על הטרדה מינית.
דוד רותם: אולי צריך להפסיק את הפרסומים האלה בתקשורת.
צבי שפר: אבל זה עוזר, כי כך אנשים מתלוננים יותר.
ערן גולן: בהטרדה מינית אין פטור מאגרה.
צבי שפר: אי אפשר לדעת כמה מהתיקים הם על הטרדה מינית או גניבה.
צבי שפר: באופן עקרוני, אנחנו מתנגדים לעניין.
צבי שפר: יחד עם זאת, אם יבואו הצעות ראויות והגיוניות, אנחנו נשמח לשבת ולדבר, ואם צריך נתקן.
צבי שפר: לנוסח התקנות כרגע אנחנו מתנגדים בנחרצות.
דבורה אליעזר: כאשר הובאו התקנות להתייעצות איתנו, סברנו כי הטעם לקבוע תקרה לתביעות שעילתם בתשלום שכר עבודה הוא טעם הגיוני.
דבורה אליעזר: העברנו את העמדה הזו להנהלת בתי המשפט.
דבורה אליעזר: יחד עם זאת, לאחר שקיבלו את המכתבים השבוע, הן של הפורום של אכיפת זכויות עובדים והן של ההסתדרות, אנחנו חושבים שיש לבחון את הדברים מחדש.
דבורה אליעזר: אנחנו מדברים על תביעות שעילתם בתשלום שכר עבודה.
דבורה אליעזר: אמנם אין נתונים להנהלת בתי המשפט, אבל ניתן להניח שרוב התביעות שמוגשות לבית הדין לעבודה עילתן היא תשלום שכר עבודה.
דבורה אליעזר: אנחנו מדברים על הליכים לפי חוק הגנת השכר.
דבורה אליעזר: יחד עם זאת, מאחר שאנחנו רוצים להבטיח שעובדים מוחלשים, אנשים שמשתכרים שכר נמוך, יוכלו לגשת לבתי הדין לעבודה, עמדת השר היא שיש לדחות את הדיון בוועדה על מנת לקבוע סכום שיבטא את התקרה הנכונה.
דוד רותם: את האגרות האלה אפשר להעלות רק לאחר התייעצות עם השר.
דוד רותם: לי זה נראה משונה שקודם כל מסכימים ואחר כך חושבים.
דוד רותם: אני מעריך ששר התמ"ת לא נתן הסכמה בלי שהוא בדק את הדברים.
דוד רותם: לא יכול להיות שקודם הוא נותן הסכמה, ואחר כך באים לדיון ואומרים: קיבלנו מכתבים וצריך לחשוב.
דוד רותם: אני כבר שמעתי שמדינת ישראל בחדר הזה מדברת ב-4 קולות, אבל פה אומרים: הסכמנו אבל אנחנו לא בטוחים שהיינו צריכים להסכים.
חנא סוייד: משרד המשפטים אמר כאן שהוא מלכתחילה טעה.
דוד רותם: הוא לא טעה.
דוד רותם: היה דיון בוועדה על התקנות.
דוד רותם: נכון שאנחנו לא סוציאליסטים, אבל אנחנו גם דואגים לעובדים.
דוד רותם: לכן, אנחנו בכוח הכנסנו את הפטורים האלה.
דוד רותם: הם הסכימו, ועכשיו התברר להם שהם לא הבינו.
דבורה אליעזר: אני רוצה להבהיר את הדברים.
דבורה אליעזר: קוימה חובת התייעצו.
דבורה אליעזר: העברנו הערות ליועצת המשפטית, לא רק בקשר לסעיף הזה אלא בקשר לתקנות אחרות גם כן.
דבורה אליעזר: השר כתב שקוימה חובת התייעצות, ואכן כך היה.
דבורה אליעזר: הגורמים המקצועיים העבירו את הערותיהם להנהלת בתי המשפט.
דבורה אליעזר: בדרך כלל שאנחנו מתקינים תקנות אנחנו מתייעצים עם ארגוני העובדים ועם ארגונים הדואגים לזכויות העובדים.
דבורה אליעזר: אלה לא תקנות של שר התמ"ת.
דבורה אליעזר: הם באו להתייעצות איתנו.
דבורה אליעזר: העיקרון לקבוע תקרה להליכים שעילתם בתשלום שכר עבודה מקובל עלינו, כיוון שלא כל התביעות הן של עובדים המשתכרים שכר נמוך.
דבורה אליעזר: השאלה היא מה גובה התקרה.
דבורה אליעזר: הם ביקשו להחזיר את המצב לקדמותו ולא לשנות ממצבים שאנחנו לא מכירים, ולכן אז אמרנו שהמצב מקובל עלינו.
דבורה אליעזר: יחד עם זאת, כיוון שהארגונים באים ואומרים שלא די בתקרה שנקבעה, אנחנו חושבים שיש לדון בתקנות ובגובה התקרה מחדש.
צבי שפר: אנחנו נגד העיקרון.
חנא סוייד: אני חושב שזו תשובה מצוינת לעניין ההתייעצות שאתה העלית.
חנא סוייד: התייעצות היא לא לקבל הסכמה אלא לשאול.
דוד רותם: כפי שאני מכיר את דרך הפעולה של ממשלת ישראל, כאשר מתייעצים עם שרים והם אומרים שהם לא מסכימים לוקחים את זה בחשבון.
דוד רותם: אני אדחה את המשך הדיון.
דוד רותם: הנהלת בתי המשפט, אני מבקש שאתם תעשו שיעורי בית.
דוד רותם: אני מבקש לקבל נתונים.
דוד רותם: תמצאו את הנתונים.
דוד רותם: תגידו כמה תביעות סרק יש, ותגידו לי באותן תביעות כמה הוצאות פסקו כאשר דחו את התביעה.
דוד רותם: אתם יודעים שאני חסיד ההוצאות של בתי המשפט, כיוון שאני חושב שזה המחסום האמיתי.
דוד רותם: תני לנהל את המשפט שלי, וכאשר אני מפסיד אני אשלם.
אורי אורבך: הטענה שלהם היא לא על תלונות שווא אלא על תביעות מנופחות.
דוד רותם: זה אומר תביעות סרק.
דוד רותם: כאשר התביעה שלי היא על 30,000 שקלים ואני מגיש תביעה על 300,000 שקלים, אני מגיש תביעת סרק על 270,000 שקלים.
אורי אורבך: הכוונה היא לתביעות מנופחות.
דוד רותם: תגידו לי כמה הוצאות פסקו השופטים כדי להראות שאלה היו תביעות סרק.
אורי אורבך: זה לא יעבור את ה-20 מקרים בשנה.
דוד רותם: אם יהיו 20 מקרים אנחנו יכולים לעשות מסיבה.
דוד רותם: אנחנו נעסוק היום בהצעת חוק ברית הזוגיות לחסרי דת, התשס"ט-2009, הצעת חוק ממשלתית, ואנחנו נכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.
דוד רותם: הצעת החוק באה לפתור בעיה של מספר קטן יותר מאשר פסולי החיתון במדינת ישראל.
דוד רותם: אני אומר מראש שאם אתם חושבים שכאשר החוק הזה יעבור אני מתכוון לעשות חגיגה, זאת טעות.
דוד רותם: החוק הזה הוא צעד ראשון במסע ארוך שסופו הוא אישור חוק ברית הזוגיות הכללי במדינת ישראל.
דוד רותם: אני חושב שכל ההתנגדויות לחוק הזה, יש בהן ממש.
דוד רותם: זאת אומרת, אין בחוק הזה פתרון כולל אלא החוק פותר חלק מהבעיה אבל יש בו שני דברים חשובים: האחד, יש בו פריצת דרך שלראשונה במדינת ישראל מזה שישים שנים בכלל מדברים וממשלת ישראל מביאה הצעת חוק שיש בה כדי לפתור חלק מהבעיה, והדבר השני הוא שגם אותן מפלגות שבקדנציה הקודמת הצביעו נגד חוק ברית הזוגיות הכללי, התלכדו סביב החוק הזה והן מוכנות עכשיו לדבר ולהצביע בעדו.
דוד רותם: השאלה שאני שואל את עצמי היא האם אני יכול לקבל את כל ההתנגדויות שהוגשו לחוק ולהפיל את החוק הזה.
דוד רותם: הוגשו מטעם כל מיני ארגונים כמו האגודה לזכויות האזרח, הבית הפתוח לגאווה ולסובלנות, עורכי הטקסים היהודים החילוניים, המרכז לפלורליזם יהודי, התנועה ליהדות מתקדמת, שדולת הנשים בישראל, מכון ירושלים לצדק, ארגון מבוי סתום, משפחה חדשה.
דוד רותם: אני יכול לקבל את ההתנגדויות שלכם ולומר בואו נפיל את החוק הזה.
דוד רותם: השאלה היא האם המצב הקיים היום יהיה טוב יותר או פחות טוב ואני אומר שגם אם החוק הזה פותר בעיה של 20 משפחות בישראל, ראוי לחוקק אותו משום שתפקידנו הוא לסייע לכמה אנשים שאנחנו יכולים ולא להיות במצב שאנחנו אומרים שנשאיר את המצב כמות שהוא ואולי יום אחד יהיה טוב יותר.
דוד רותם: כל עוד מדינת ישראל היא במשטר קואליציוני וצריך לחבר כל מיני מפלגות כדי להחזיק ממשלה, המצב לא יהיה טוב יותר.
דוד רותם: לכן, גם עם הביקורת על החוק, יש לי כוונה לקדם אותו ולהעביר אותו במושב הזה בהקדם, בקריאה השנייה והשלישית.
דוד רותם: אני מציע גם לאלה שמתנגדים בגלל עקרונות כלליים ורוצים לראות חוק רחב יותר לחשוב האם זה יהיה נכון להפיל את החוק עד שלא תיפתר הבעיה כולה.
דוד רותם: אני חושש שבסופו של דבר אתם תשאירו את המצב כמות שהוא ולא יהיה פתרון גם לאותם עשרים-שלושים משפחות שאולי בחוק הזה ימצאו פתרון.
דוד רותם: משרד המשפטים.
דוד רותם: החוק שלכם.
דוד רותם: נא הציגו אותו.
מוריה כהן-בקשי: הצעת החוק מבקשת לאפשר הסדרה רשמית של זוגיות לבני זוג חסרי דת בישראל, וכפי שאמר יושב-ראש הוועדה, בשלב זה זאת הקבוצה שהוגדרה על ידי הממשלה בהחלטה חברתית-פוליטית.
מוריה כהן-בקשי: ההצעה היא למסד את הקשר הזוגי בדרך שנקראת ברית זוגיות, מוסד מקביל למוסד שקיים היום בכמה מדינות באירופה – בסקנדינביה – ובקנדה במקביל למוסד הנישואין.
מוריה כהן-בקשי: מוסד ברית הזוגיות ביסודו התחיל בדנמרק והוא שונה מהמוסד של שותפות ביתית או ידועים בציבור במובן זה שהוא נותן מעמד קרוב מאוד למעמד הנישואין, אף על פי שהוא לא מגדיר את הקשר ככזה.
מוריה כהן-בקשי: מוסד ברית הזוגיות ביסודו נועד, גם במדינות אירופה ובמדינות האחרות, מצד אחד לאפשר לאנשים שמתנגדים למוסד הנישואין למסד את היחסים ביניהם, ולא רק ביניהם אלא באופן שהוא יוכר לכל דבר ועניין ובעניין הזה יש הבדלים בין המדינות, אבל שבאופן כללי הוא יוכר כך שזוג שנרשם בברית הזוגיות יוכר כמו זוג נשוי.
מוריה כהן-בקשי: מצד שני, זה אפשר בחלק מהמדינות להכיר בקשר זוגי של זוגות חד-מיניים למשל, בלי להיכנס לאותם עימותים עם הכנסייה ועם גורמים אחרים.
מוריה כהן-בקשי: זה אולי הרקע הכללי של המוסד הזה.
מוריה כהן-בקשי: אתם תראו את הדגם שהוא דגם שקרוב מאוד מאוד למוסד הנישואין, בלי הכותרת הרשמית הזאת.
מוריה כהן-בקשי: מוסד ברית הנישואין מבוסס על הסכמת הצדדים.
מוריה כהן-בקשי: אין בו שום נגיעה להיבטים דתיים, לא לגבי דרך הנישואין, לא לגבי דרך התרת הנישואין, ומה שמאפיין אותו הוא הרצון החופשי להתקשר וגם ההיפרדות ממנו היא בדרך של רצון חופשי של שני הצדדים להפסיק את הקשר הזוגי.
מוריה כהן-בקשי: שוב, זה לא קשר זוגי שהוא רק בין הצדדים אלא זה קשר זוגי מוכר רשמית וממוסד על ידי המדינה.
מוריה כהן-בקשי: המבנה של הצעת החוק ושל המודל הוא שקיים רשם זוגיות ואל הרשם הזה בא זוג המבקש לבוא בברית הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: יש תנאים מוקדמים לרישום בברית הזוגיות והתנאים המוקדמים הם קודם כל תנאים כאשר לא מדובר כאן בשותפות פרטית אלא מדובר במיסוד זוגיות.
מוריה כהן-בקשי: לכן למשל לא יכולים להיות קרובי משפחה.
מוריה כהן-בקשי: אותם קריטריונים שקיימים לגבי נישואין ומקובלים בכל מדינות העולם לגבי למשל נישואין בין בני משפחה או בין מי שנשוי לאחר, כאן אסורים ואלה תנאי כשירות מקדמיים כדי לבוא בברית הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: תנאי נוסף הוא למשל שבני הזוג, שניהם, הם בני 18 שנים והם יכולים לקבל הסכמה מדעת לדבר.
מוריה כהן-בקשי: בני הזוג הם תושבי ישראל, רשומים במרשם האוכלוסין כחסרי דת.
מוריה כהן-בקשי: אני מיד אסביר את המודל שהוא מודל ייחודי, ושוב, זאת ההחלטה כרגע שהקבוצה היכולה לבוא בברית הזוגיות היא אותה קבוצה של חסרי דת.
מוריה כהן-בקשי: מיד אני אתאר את הדרך לוודא שהם אכן חסרי דת.
מוריה כהן-בקשי: כפי שאמרתי, בני הזוג אינם קרובי משפחה, אינם נשואים לאחרים וגם אינם נשואים זה לזה.
מוריה כהן-בקשי: הרעיון הוא להפריד באופן ברור כאשר אלה שהם נשואים לא יכולים לבוא בברית הזוגיות ואלה שבאים בברית הזוגיות לא יכולים להינשא בעודם נמצאים בברית הזוגיות וזאת כדי ליצור הפרדה ברורה בין דרך ההתרה של זה ודרך ההתרה של זה.
מוריה כהן-בקשי: מי שבא בברית הזוגיות יכול להתיר את זה בהסכמה והוא לא צריך לא גט, לא הליך בבית הדין וגם לא הליך בבית המשפט אלא יש לנו דרך בה אפשר להתיר את ברית הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: כאן באמת יש דרך קלה יותר מהתרת נישואין כך שכאשר שני הצדדים בהסכמה מעונינים להתיר את הקשר הזוגי ביניהם, הם יכולים לבוא ולהימחק מרישום הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: יש מצבים בהם זה יובא לבית המשפט לענייני משפחה שהוא בית המשפט המוסמך לדון בכלל בחוק הזה.
מוריה כהן-בקשי: אלה אותם מצבים בהם אחד מבני הזוג מעונין בהתרת הקשר והשני לא מעונין בזה.
מוריה כהן-בקשי: גם במקרה כזה המודל – אני חושבת שזה בשונה מרוב המודלים של הנישואין בעולם, לא כולם אבל רובם - הוא קל יותר במובן זה שגם הוא מתבסס בעיקר על הסכמה כאשר ניתנת תקופה מסוימת לאיזשהו הליך של גישור, אבל בסופו של דבר לא נדרשת עילת גירושין, לא דתית ולא אזרחית.
מוריה כהן-בקשי: בית המשפט יתערב כאשר עולה ספק למשל בהתקיימות אחד התנאים.
מוריה כהן-בקשי: למשל, התקשרות למראית עין שלא באמת מבוססת על זוגיות אלא לשם השגת איזושהי טובת הנאה ובאמת לא הוקמה כאן מערכת זוגית אמיתית.
מוריה כהן-בקשי: אלה דברים בהם נדרש שיקול דעת שיפוטי.
מוריה כהן-בקשי: אני מדגישה שתפקידו של רשם הזוגיות הוא תפקיד שאינו תפקיד שיפוטי.
מוריה כהן-בקשי: הוא לא מצריך שיקול דעת.
מוריה כהן-בקשי: יש קריטריונים שקבועים בחוק ובהתקיימם, כל זוג שעומד בתנאים יכול לבוא בברית הזוגיות וגם להתיר את ברית הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: לגבי בירור העובדה שכל אחד מבני הזוג הוא אכן חסר דת, בהצעת החוק נקבע מנגנון בו ראשית רשם הזוגיות מברר במרשם האוכלוסין שאכן בני הזוג רשומים כחסרי דת.
מוריה כהן-בקשי: כיוון שבמדינת ישראל – מי שמכיר את כל תהליכי הבג"צים – הרישום במרשם האוכלוסין לא בהכרח משקף את התפיסה של בתי הדין הדתיים השונים במובן הזה שניתן לרשום במרשם אוכלוסין אדם כיהודי גם אם בסופו של דבר, כאשר תבוא שאלת הנישואין והגירושין, זה ייבחן לפי ההלכה לפי הדין שבו כל אחד מבתי הדין פועל, התנאי המקדמי הוא הרישום במרשם האוכלוסין, אבל ניתנת הזדמנות גם לבתי הדין הדתיים לוודא שאכן אותו אדם שבא בברית הזוגיות הוא חסר דת.
מוריה כהן-בקשי: אין מנגנון שמברר שאדם הוא חסר דת.
מוריה כהן-בקשי: המנגנון הוא הפוך והוא בא לוודא שאדם מסוים אינו בן דתו של אחת מבתי הדין.
מוריה כהן-בקשי: הדרך היא כזאת שרשם הזוגיות מפרסם לציבור את הבקשה של בני הזוג שרוצים לבוא בברית הזוגיות, כל אדם יכול להתנגד לרישום הזוגיות רק מהעילות הטכניות שקבועות בהצעת החוק.
מוריה כהן-בקשי: לכל בית דין ניתנת הזדמנות ואפשרות להודיע לרשם הזוגיות שהאדם שמבקש לבוא בברית הזוגיות הוא בן דתו של בית הדין למשל כי לפני כן הוא התגרש בנישואין דתיים והגיע לבית הדין כיהודי והצהיר שהוא יהודי ואילו היום הוא בא ורוצה לבוא בברית הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: במצב כזה יכול להודיע אותו בית דין שהוא מתנגד לרישום.
מוריה כהן-בקשי: ראש בית הדין לא יכול על דעת עצמו להודיע את זה ולסיים בזה את העניין, אלא במקרה כזה יתקיים תוך שלושה חודשים דיון בבית הדין ותתקבל החלטה כן או לא, בה יהיו הצדדים שותפים כאשר מדובר בדיון לכל דבר ועניין.
מוריה כהן-בקשי: לגבי תחולת החוקים שיחולו על מי שבא בברית הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: יש שלושה מודלים בעולם בנושא הזה של תחולת דינים.
מוריה כהן-בקשי: יש מודל בו כל הדינים שחלים על בני זוג נשואים יחולו על מי שבא בברית הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: יש מודל שקובע שכל הדינים שחלים על בני זוג נשואים יחולו, חוץ מדינים ספציפיים, ויש מודל שלישי שקובע שדינים מסוימים יחולו ושאר הדינים לא יחולו.
מוריה כהן-בקשי: הצעת החוק בחרה במודל בו ככלל יחולו כל הדינים שחלים על בני זוג נשואים למעט דיני האזרחות והמעמד, כיוון שזאת הייתה גם החלטה עקרונית פוליטית, אבל גם מהסיבה שבמדינת ישראל יש זכאות אוטומטית לפי חוק השבות לבן זוג, דבר שלא קיים במדינות אחרות, ולא רצו לערב בין הדברים האלה.
מוריה כהן-בקשי: לגבי אימוץ, מי שרוצה לאמץ ילד ומי שרוצה לערוך הסכם פונדקאות, נדרשת תקופת המתנה של שלוש שנים.
מוריה כהן-בקשי: מעבר לזה, כל החוקים חלים.
מוריה כהן-בקשי: המשמעות היא שחלות כל הזכויות כמו למשל כל הזכויות בביטוח הלאומי, זכויות ירושה, איסור ביגמיה, אלימות במשפחה.
מוריה כהן-בקשי: כל דבר שחל על בני זוג, חל אוטומטית על בני זוג שבאים בברית הזוגיות.
מוריה כהן-בקשי: אפשרות לערוך הסכם ממון, תחולת חוק יחסי ממון, הנושא של מזונות, חוק המזונות שכיום חל במדינת ישראל על קבוצה מאוד מצומצמת כהסדר אזרחי מהותי, שהרי הוא מופנה בעיקר לדינים הדתיים, אבל במקרה הזה החוק המהותי שקובע את דיני המזונות, חוק לתיקון דיני משפחה (מזונות) יחול על בני זוג שבאים בברית הזוגיות ותהיה חבות ביניהם, כך שהקשר, כפי שאמרתי קודם, הוא גם קשר כלפי צדדים שלישיים, כלפי המדינה, וגם ביניהם לבין עצמם במובן הזה שיש חובות וזכויות בין בני הזוג.
מוריה כהן-בקשי: עד כאן כהצגה ראשונית.
מיכאל קורינאלדי: רציתי להפנות את תשומת הלב שהצעת החוק הזאת חסרה ביותר כאשר היא איננה כוללת הסדר לכל אותם אנשים שאינם שייכים לעדה דתית מוכרת.
מיכאל קורינאלדי: יש בודהיסטים, יש באהים, יש עוד דתות אחרות בעולם ורבות.
מיכאל קורינאלדי: גם בתוך העם היהודי יש קבוצות שלא יכולות להיות כפופות לבתי הדין הרבניים כמו היהודים הקראים וכמו השומרונים שמוכרת לפי חוק השבות.
מיכאל קורינאלדי: כל האנשים הללו, אין למי להפנות את עניינם.
מיכאל קורינאלדי: המדינה כבר הסכימה בשלב קודם להסדר שלא יהיו פניות לבתי הדין הרבניים או הדתיים אלא להסתפק בחסר דת במרשם האוכלוסין.
דוד רותם: אם אין דת ואין בית דין, כמו הבודהיסטים, אין למי להפנות ואז לא מפנים.
מיכאל קורינאלדי: לכולם אין דת.
מיכאל קורינאלדי: איך אתה קובע?
מיכאל קורינאלדי: לפי הצעת החוק, וזה אבסורד, אתה פונה לכל הדתות.
דוד רותם: לבודהיסטים יש דת.
מיכאל קורינאלדי: מדינת ישראל הופכת להיות מדינה של כפייה דתית.
מיכאל קורינאלדי: אתה פונה לכל הדתות.
דוד רותם: פרופסור קורינלדי, התעוררת בערך שישים שנה יותר מדיי מאוחר כי אתה עכשיו הזכרת שהיא הופכת להיות, אבל בוא אני אומר לך משהו.
דוד רותם: אני פונה לבתי הדין הקיימים כדי לקבל אישור שהאיש אינו בן הדת שלהם.
דוד רותם: לכן אני לא צריך שיהיה לי בית דין בודהיסטי.
דוד רותם: היהודים, הנוצרים, המוסלמים יאמרו שהוא לא בן הדת שלנו ובזה נפתרה הבעיה והאיש יכול להתחתן.
אופיר פינס-פז: הוא לא חסר דת.
דוד רותם: הוא לא צריך לפנות לאף בית דין.
דוד רותם: מה שקורה זה שהרשם פונה לבתי הדין ומקבל את האישור.
אופיר פינס-פז: צריך לכתוב את זה.
אופיר פינס-פז: הוא אומר שזה לא כתוב.
מיכאל קורינאלדי: אני לא יודע אם זה תואם את ההסכמים הקואליציוניים, אבל תניחו לעניין הזה.
מיכאל קורינאלדי: אנשים לא ילכו לפרוצדורה הזאת כי זאת פרוצדורה מורכבת, שלושים ימים, עם הפניה.
מיכאל קורינאלדי: אין צורך בזה.
מיכאל קורינאלדי: הרי לא מדובר כאן בנישואין אלא מדובר בזוגיות ומדובר על הסכם.
מיכאל קורינאלדי: לרבנים לא איכפת אם הם ידועים בציבור, אז תנו לאנשים להירשם.
מיכאל קורינאלדי: אלה לא נישואין ולא צריך שהם יקבלו אישור שהם לא יהודים או לא בודהיסטים או לא באהים.
אופיר פינס-פז: אתה רוצה שיהיה מצב שלא יוציאו למישהו את הנשמה כאן?
אופיר פינס-פז: איזו מדינה תהיה כאן אם לא נוציא לאנשים את הנשמה?
מיכאל קורינאלדי: לכן הייתי מציע להוריד, אם אפשר, את כל העניין הזה ואז אנחנו נמצאים כאן על בסיס חלק.
מיכאל קורינאלדי: עובדה שהמדינה הסכימה לזה, בהסכמת עורך דין יעקבי שיודע על המסמך הזה שבפניך.
מיכאל קורינאלדי: הרב אלישיב הסכים לזה.
דוד רותם: לא הרב יעקבי ולא הרב אלישיב, עם כל הכבוד, הם אלה שקובעים בשבילי מה תהיה החקיקה.
דוד רותם: גם בנושא של הנישואין הקונסולריים, הרי כדי שאני אוכל ללכת לקונסוליה הרוסית, אני צריך להיות באיזשהו קשר אליה.
דוד רותם: הקונסוליה לא יכולה להשיא שני אזרחים ישראלים.
דוד רותם: מדינה לא יכולה להתעלם מחובתה להסדיר את הנושא הזה ולשלוח את האנשים לקונסוליות של מדינות זרות.
דוד רותם: אני גם יכול לשלוח את כולם לקפריסין.
דוד רותם: אין כוונה כזאת.
דוד רותם: לכן צריך להסדיר את העניין במדינה ולכן כשלב ראשון העניין מוסדר בדרך הזאת.
רות הלפרין-קידרי: אני רוצה להתייחס ברמה העקרונית ואעשה זאת בקצרה.
רות הלפרין-קידרי: אני אדבר ברמה העקרונית על התשתית של החוק ואני אביע עמדה מאוד ביקורתית כלפיו בכמה רמות.
רות הלפרין-קידרי: אני אתחיל קודם מן הרמה הפנימית של הקבוצה שלכאורה החוק הזה בא לתת מענה למצוקה שלה ואחר כך אני אדבר ברמה העקרונית של התנגדות כוללת לחוק עצמו.
רות הלפרין-קידרי: החוק הזה בא לכאורה לתת מענה לאותם 3.9 או 4 אחוזים מכלל אזרחי המדינה שהם חסרי דת, אבל כפי שהודגש – ואני בטוחה שעוד יודגש הרבה במהלך הדיון היום ולאחר מכן – החוק הזה הרי מאפשר רק לאותה קבוצת אוכלוסייה להינשא בתוך עצמה, בינה לבין עצמה.
רות הלפרין-קידרי: הוא בא לאפשר לא להינשא אלא להיכנס בברית הזוגיות, הוא בא לאפשר להם להיכנס בברית הזוגיות רק בינם לבין עצמם ולא זו הבעיה המרכזית של הקבוצה הזאת.
רות הלפרין-קידרי: לפי הנתונים שיש בידינו שפרסמנו במרכז ברקמן על סמך הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מכלל הזוגות של אזרחי ישראל שנישאים מדי שנה מחוץ לישראל, קפריסין וכיוצא בזה, 50 אחוזים הם בכלל זוגות מעורבים.
רות הלפרין-קידרי: דהיינו, אחד מבני הזוג הוא יהודי ורק השני הוא לא יהודי או חסר דת.
רות הלפרין-קידרי: כך שקודם כל ברמה המעשית ביותר, לא זאת המצוקה, אבל מה המחיר של הפתרון הזה?
רות הלפרין-קידרי: אנחנו לוקחים כאן קבוצת אוכלוסייה ומבדלים אותה לחלוטין, מוציאים אותה מן הכלל, היא הופכת להיות מוקצה, היא הופכת להיות קבוצה שיכולה להיכנס בברית הזוגיות רק בינה לבין עצמה ולא עם כלל אזרחי ותושבי ישראל.
רות הלפרין-קידרי: אני מסכימה שיש בכך פתרון חלקי.
רות הלפרין-קידרי: אני מסכימה שיש בכך משום פתרון מסוים, אבל טענתי היא שזה פתרון חלקי ביותר והמחיר של הפתרון הזה, גם מבחינת הקבוצה עצמה וגם מבחינת הרמה העקרונית של הקיום שלנו במדינת ישראל, הוא מחיר הרבה יותר מדיי כבד, מכיוון שהמצוקה האמיתית שקיימת במדינת ישראל היא המצוקה של כפיית הנישואין הדתיים על כלל אזרחי ותושבי ישראל ואי האפשרות של נישואין אזרחיים או ברית הזוגיות עבור כלל אזרחי ותושבי ישראל.
רות הלפרין-קידרי: אם החוק הזה יתקבל והוא ייתפס כפתרון מסוים, אני אשתמש עכשיו במלים קשות, זאת הולכת שולל וזו זריית חול בעיני הציבור ובמחיר מאוד מאוד זול עבור המפלגות הדתיות ועבור הממסד הרבני.
רות הלפרין-קידרי: הצעד הזה יקנה כאן שקט תעשייתי ויאפשר לשמר את המצב המעוות והקשה שהוא בגדר הפגיעה הקשה ביותר בזכויות אדם במדינת ישראל.
רות הלפרין-קידרי: הפגיעה גורפת והיא כללית ביותר מכיוון שהיא חלה על כל אזרחי ותושבי ישראל.
רות הלפרין-קידרי: אני מדגישה גם מבחינת הנתונים עבור הקבוצה הזו עצמה, לא זה הפתרון ברמה המעשית וגם ברמה הכללית.
רות הלפרין-קידרי: אם אנחנו מסתכלים על הנתונים, מתוך כלל הנישאים מחוץ לישראל מדי שנה, רק 20 אחוזים הם חסרי דת.
רות הלפרין-קידרי: זאת אומרת, כל היתר הם אלה שלא יכולים להינשא בנישואין אזרחיים בישראל אבל לא בגלל שהם חסרי דת אלא מכל הסיבות האחרות שאנחנו מכירים אותן היטב.
רות הלפרין-קידרי: לכן אני חושבת שזאת תהיה בכייה לדורות אם החוק הזה יעבור במתכונתו הנוכחית.
דוד רותם: אני רוצה לומר לך משהו.
דוד רותם: הייתה בזמנו הצעת חוק שלי שהייתה רחבה הרבה יותר.
דוד רותם: היא הייתה אמורה לחול על כל הזוגות במדינת ישראל אבל היא הופלה בכנסת משום שבמשטר שלנו, כאשר חיים בקואליציות, צריך לדעת גם להתפשר.
יוחנן פלסנר: צריך לדעת גם לעמוד על שלך.
דוד רותם: ולכן אתה הצבעת נגד החוק בקדנציה הקודמת.
יוחנן פלסנר: לכן במערכת הבחירות הזאת אמרנו שאנחנו הולכים על זה.
דוד רותם: אתם הכנסתם את זה בתוך קווי היסוד שלכם ופחדתם מ-ש"ס.
דוד רותם: לכן אני מציע שתשבו בשקט.
יוחנן פלסנר: למה נסוגותם?
יוחנן פלסנר: הייתה הזדמנות.
אילן גילאון: שניכם יכולים לדבר יותר בשקט.
דוד רותם: השאלה היא מאוד פשוטה.
דוד רותם: אנחנו נמצאים בשלב הראשון.
דוד רותם: הרי גם בהסכמים הקואליציוניים מדובר על שני שלבים כאשר קיימת ועדה שיושבת ועוסקת בפתרון הבעיה הכללית.
דוד רותם: היא לא תבטל את הנישואין הדתיים בישראל, אבל היא תאפשר דרך נישואין נוספת או ברית זוגיות נוספת לכלל האוכלוסייה או לחלק גדול מן האוכלוסייה.
דוד רותם: החוק הזה בא לפתור בשלב ראשון, קודם כל לפרוץ את הדרך.
דוד רותם: לפעמים המחיר שאתה משלם כדי לפרוץ את הדרך הוא מחיר רציני אבל ברגע שפרצת את הדרך, הסכר לא יכול להחזיק מעמד כאשר יש בו סדק ואת הסדק הזה אנחנו רוצים לעשות.
דוד רותם: יכול להיות שהחוק הזה פותר בעיה למאה אנשים אבל אם אני פותר בעיה למאה אנשים במדינת ישראל, אזרחים נאמנים במדינת ישראל, די לי.
דוד רותם: אני לא מסתכל על הכל בגדול כי האויב של הטוב מאוד הוא המצוין.
רות הלפרין-קידרי: אני חולקת עליך בשתי נקודות.
רות הלפרין-קידרי: אני חושבת שהמחיר כאן
רות הלפרין-קידרי: הוא מחיר הרבה יותר מדיי כבד כי מה שאני רואה בעתיד זה שהעברה של החוק הזה פשוט תאפשר לקבע ולמנוע כל דיון בבעיה הכללית העקרונית ותשמר את המצב עם כל העוולות שקיימות בו במערכת של בתי הדין הרבניים ובמערכת בתי הדין השרעיים.
דוד רותם: אין חשש.
רות הלפרין-קידרי: מניסיון ומהבנה של המערכת המשפטית והפוליטית בישראל של הרבה מאוד שנים, אני משוכנעת שזה מה שיקרה.
אופיר פינס-פז: יש לך הצעה לשפר את הצעת החוק?
רות הלפרין-קידרי: לפתוח את מרשם הזוגיות כלפי כלל תושבי ואזרחי ישראל.
אופיר פינס-פז: זאת ההצעה היחידה.
אופיר פינס-פז: אין לך משהו בין לבין.
רות הלפרין-קידרי: לא.
רות הלפרין-קידרי: אין לי בין לבין.
רות הלפרין-קידרי: יש לי הצעה יותר גורפת והיא לא לקרוא לזה בכלל ברית הזוגיות אלא פשוט לקיים נישואין אזרחיים בישראל אבל על זה אני מוכנה להתפשר ולקרוא לזה ברית הזוגיות, אבל באופן גורף ופתוח לכולם.
מרינה סולודקין: לחוק ברית הזוגיות יש היסטוריה.
מרינה סולודקין: בשנת 2001 אני והשר אדלשטיין הגשנו את הצעת החוק ואז התקיימה הצבעה.
מרינה סולודקין: החוק התייחס לאלה שלא יכולים להינשא ברבנות.
מרינה סולודקין: את הרב גפני שנמצא כאן שכנענו לצאת ולא להצביע, אבל לא הצלחנו לשכנע את מפלגת העבודה.
דוד רותם: הרב גפני, ועדת הכספים מתכנסת בשעה 9:30 ואתה מאחר.
מרינה סולודקין: את הממסד הדתי שכנענו לא להגיע להצבעות, אבל לא הצלחנו לשכנע את מפלגת העבודה ואחרים להצביע בשלב ראשון של בניית הבניין של ברית הזוגיות.
מרינה סולודקין: תוצאת החוק הייתה 33-33 וכך החוק נפל.
מרינה סולודקין: עברו שמונה שנים ועכשיו המדינה – שלא נולדתי בה, לא גדלתי בה ולא חונכתי בה – בשלה יותר לחוקק את החוק הזה ויש הסכמה.
מרינה סולודקין: עם כל הביקורת – ומדובר בציבור שלי שחייב לקבל את החוק הזה וחוקים אחרים – אני חושבת שאנחנו היום צריכים לסיים את הדיון.
מרינה סולודקין: החוק מוכן לקריאה שנייה ואני רואה בזה רק שלב ראשון.
מרינה סולודקין: החוק הזה פותר בעיה חלקית אבל אנחנו הפוליטיקאים ריאליים וחיים במציאות.
מרינה סולודקין: לא אנחנו שאפשרנו את הבניין הזה שלדתיים יש יד חזקה בדיני האישות.
מרינה סולודקין: אני הגעתי ממדינה בה כולם היו חסרי דת - גם יהודים, גם רוסים, גם אחרים – כי הדת הייתה פסולה ולא הגענו לכאן בגלל שסטלין לא נתן להורים שלי להגיע.
מרינה סולודקין: אני אומרת שצריך לאפשר את החוק הזה ואני עם קדימה אגיש את הצעת החוק לגבי חסרי דת ויהודים ואז נראה עד כמה המדינה מוכנה ועד כמה הכנסת מוכנה לזה.
מרינה סולודקין: יושב כאן חבר הכנסת דוד רותם, מציע הצעת החוק, יושב כאן חבר הכנסת אופיר פינס ויושבת כאן אני, ואנחנו מכירים את ההיסטוריה.
מרינה סולודקין: אחר כך, כאשר כולם יהיו מוכנים, יהיו נישואין אזרחיים לכולם.
מרינה סולודקין: כמה שנים זה ייקח?
מרינה סולודקין: אני חושבת שפחות מתהליך השלום.
ציפי חוטובלי: בניגוד לדברים שנאמרו כאן בתחילת הדיון, שרואים בהצעת החוק הזאת איזה פתח שייפתח למרשם זוגיות כללי, אני חושבת שצריך להסתכל על הצעת החוק הזאת כמות שהיא ובאמת על הפתרון הנקודתי שהיא מספקת לאותם אנשים שהם לא בעלי דת במדינת ישראל.
ציפי חוטובלי: תפיסתי הכללית היא שיש לשמר את מוסד הנישואין הדתיים במדינת ישראל ולא לפרוץ פרץ בתוך המקום הזה לכיוון של נישואין אזרחיים וזאת מטעמים מובנים שאנחנו לא רוצים שירבו קבוצות בישראל שלא יוכלו להינשא זו לזו כאשר יתקיימו כאן נישואין אזרחיים, אבל זה לא נושא הדיון.
ציפי חוטובלי: נושא הדיון כאן הוא האם אנחנו יכולים לאפשר לקבוצת אנשים שלא יכולה להינשא בכל דרך אחרת, להינשא בדרך של מרשם זוגיות.
ציפי חוטובלי: אני חושבת שהדרך הזאת היא דרך לחלוטין טובה ונכונה.
ציפי חוטובלי: הדרך המועדפת הייתה שאותם אנשים יצטרפו לאחת הדתות המוכרות בישראל והייתי אומרת אפילו יתגיירו, כי חלקם הגדול הם אנשים שהם ישראלים סוציולוגית אבל הם לא יהודים מבחינת היהדות שלהם.
דוד רותם: ביום שאת תשבי בבתי הדין לגיור, גם תגיירי.
ציפי חוטובלי: אבל יש לנו הצעת חוק גיור.
דוד רותם: בינתיים גם אותה אף אחד לא מפיל.