GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמה מנחמי: לשם כך יש לך את הסיפה "לצורך מגבלות ...".
דוד רותם: נניח שהעבירה שבה הוא הורשע היא חברות במשפחת פשע.
דוד רותם: לפיכך הממונה אומר: מכיוון שכך אני לא יכול להשים אותו לעבוד בין 7-9 בערב כי הוא צריך לעבוד רק בשעות הבוקר כשאפשר לראות אותו.
דוד רותם: זה לעניין ההשמה.
נעמה מנחמי: עו"ד רביד דקל, מבחינתך זה בסדר?
רביד דקל: הנוסח מסורבל.
יוכי גנסין: אפשר לפצל את זה ולהכניס את זה לפסקה (3).
נעמה מנחמי: פסקאות (1) ו-(2) הן דברים שהממונה מתייחס אליהם בחוות הדעת.
יוכי גנסין: התכוונתי למילים "את חוות דעתו ...
יוכי גנסין: רשאי הממונה לבסס על אלה".
יוכי גנסין: זה היה במקור נפרד ופשוט צריך לחזור להיות נפרד ואז זה פחות מסורבל.
נעמה מנחמי: זה עניין של נוסח.
נעמה מנחמי: נחשוב על זה אחר-כך.
נעמה מנחמי: סעיף קטן (ב2) "לא מצא הממונה מקום להשמת הנאשם במקום מתאים, לביצוע עבודת שירות על ידו, בהתאם לנתונים שבפסקאות (א) עד (ו)" - - -
דוד רותם: בסעיף (ב1)(3), כי עכשיו הוספנו את פסקה (3).
נעמה מנחמי: נראה מה נעשה, אבל הכוונה לנתונים שנמצאים כרגע כפסקאות (א) עד (ו), מ"העבירה שבה הורשע הנאשם" ועד "מצבו הבריאותי של הנאשם ...".
נעמה מנחמי: סעיף קטן (ב2) מיועד להדגיש שאי השמה היא אך ורק מן הטעמים הללו ולא בגלל מב"דים או דברים אחרים.
נעמה מנחמי: "...
נעמה מנחמי: יודיע על כך לבית-המשפט, ויפרט את הפעולות שביצע לצורך איתור מקום מתאים, וכן יפרט מתי עתיד להתפנות מקום המתאים למגבלות אלו, אם קיימות.
נעמה מנחמי: סעיף קטן (ב3) "הממונה רשאי להציג בפני בית-המשפט מידע שעליו התבססה חוות הדעת" - - -
יוכי גנסין: אמרנו בישיבה הקודמת שזה צריך להיות מותאם לסעיף 17 לחוק שחרור על תנאי.
דוד רותם: נתאים את זה.
נעמה מנחמי: נקרא את הסעיף ואז תעירי את הערותיך.
יוכי גנסין: זה הסדר לא הולם.
יוכי גנסין: דיברנו על זה.
דוד רותם: אם זה לא יהיה מותאם, תגידי לי שזה לא מותאם.
דוד רותם: אבל תדברי אתי, תעשי לי טובה.
דוד רותם: תשמעי את הנוסח ואז תדברי אתי.
נעמה מנחמי: "הממונה רשאי להציג בפני בית-המשפט מידע שעליו התבססה חוות הדעת" – הוספנו "על-פי סעיף (ב1)(1)", כלומר על-פי ההתאמה והמסוכנוּת.
נעמה מנחמי: הוא לא יוכל לראות דרך זה מב"דים.
נעמה מנחמי: לצורך כך הוספנו את התוספת – "שהוא חסוי על-פי דין, או שגילויו לנאשם או לבא כוחו עלול לפגוע בביטחון המדינה או בעניין ציבורי חשוב אחר (להלן: "מידע חסוי") אף שלא בנוכחות הנאשם ובא כוחו ובלי לגלות להם את תוכנו".
נעמה מנחמי: הורדנו את התוספת מכיוון שחוק שחרור על תנאי ממאסר לא מדבר על בית-המשפט אלא על ועדה.
נעמה מנחמי: כאן יש בית-משפט.
נעמה מנחמי: בית-משפט רשאי תמיד לראות חומר חסוי ולהביא בחשבון את הדברים.
יוכי גנסין: ממש לא.
יוכי גנסין: יש הבדל בין הליך פלילי ומנהלי.
יוכי גנסין: החומר החסוי שמוצג כאן – השאלה אם נאפשר לנאשם לצפות בו.
יוכי גנסין: בית-המשפט רואה הכול, אין על כך מחלוקת.
דוד רותם: עזבי לרגע את הנאשם.
דוד רותם: בסעיף הזה עוד לא הגענו לנאשם.
דוד רותם: כתוב כאן "אף שלא בנוכחות הנאשם".
דוד רותם: "בית-המשפט רשאי להביא בחשבון לצורך החלטתו כל מידע הנוגע לענין שהובא בפניו לרבות מידע חסוי".
דוד רותם: השאלה אם את הפסקה הזאת צריך לאחר שנאמר "הממונה רשאי להציג בפני בית-המשפט מידע שעליו התבססה חוות הדעת".
דוד רותם: לשם מה צריך גם את הסיפה של הסעיף?
יוכי גנסין: אם לא כותבים את הסיפה, זה אומר שהממונה יכול להציג את המידע ובית-המשפט לא יכול להביא אותו בחשבון.
יוכי גנסין: כך זה יפורש, שבית-המשפט לא יכול להסתמך על המידע הזה.
דוד רותם: אם כך, נשאיר את הפסקה הזאת.
יוכי גנסין: נניח שהוא חבר במשפחת פשע.
יוכי גנסין: האם אציג לו את החומר אודותיו?
דוד רותם: לא לנאשם, אלא לבית-המשפט.
דוד רותם: הסעיף הזה עוסק בבית-המשפט.
נעמה מנחמי: היא מדברת על בית-המשפט.
נעמה מנחמי: גברת יוכי גנסין, תחשבי על השלכות הרוחב של זה.
נעמה מנחמי: אחר-כך בכל חוק שזה לא יהיה כתוב יגידו: בית-המשפט לא רשאי להתייחס כי כאן כן כתוב.
יוכי גנסין: תני לי להסביר את עצמי, וכך גם מתנהלים הדברים היום.
יוכי גנסין: אם הבאתי חומר חסוי שפלוני הוא חבר במשפחת פשע ולכן אני לא מוכנה שהוא יהיה בעבודות שירות.
יוכי גנסין: עבודות שירות לא נועדו לחברי ארגון פשע.
נעמה מנחמי: זה לא מה ששמעתי מגברת רביד דקל.
רביד דקל: את לא יכולה להגיד "כי הם לא ראויים לשיקום".
יוכי גנסין: זה לא עניין של שיקום.
ירין שגב: זה על בסיס מידע מודיעיני.
יוכי גנסין: לכן כתוב כאן שהממונה יכול להציג בפני בית-המשפט מידע חסוי על כך שהוא חבר בארגון פשע.
יוכי גנסין: בסיפה כתוב שבית-המשפט, בהחלטתו אם לתת לו עבודות שירות או לא, יכול להביא את המידע הזה בחשבון.
יוכי גנסין: אם הדבר הזה נמחק, המשמעות שהממונה יכול להציג את המידע ובית-המשפט לא יכול להסתמך עליו.
ישי שרון: למה?
ישי שרון: זה חוות דעת של התאמה או אי-התאמה.
יוכי גנסין: אחרת אין טעם בזה.
דוד רותם: אם כתוב שהממונה רשאי להציג מידע – בהתחלה היה מדובר שהממונה מגיש חוות דעת.
יוכי גנסין: של המשטרה.
יוכי גנסין: לא שלו עצמו.
דוד רותם: הממונה מגיש חוות דעת.
דוד רותם: אמרנו שהממונה יהיה רשאי להציג לבית-המשפט גם את המידע שעליו התבססה חוות הדעת.
דוד רותם: כי בית-המשפט אומר: עשה לי טובה, אני רוצה לבדוק את החומר הגולמי.
יוכי גנסין: נכון, אז הוא מציג את כל החומר שהמשטרה הביאה לו.
דוד רותם: מותר לבית-המשפט לעיין בחוות הדעת ועליה הוא בונה את החלטתו.
דוד רותם: בית-המשפט רוצה להיכנס לפרטים למעבר לחוות הדעת ולראות את החומר החסוי.
דוד רותם: את אומרת שעכשיו יבוא מישהו ויגיד: אסור לך להסתמך על החומר החסוי.
דוד רותם: יופי.
דוד רותם: אז הוא יסתמך על חוות הדעת.
יוכי גנסין: זאת פרשנות.
דוד רותם: גברת יוכי גנסין, את לוקחת סיכון בקטע האחרון.
נעמה מנחמי: כן, כי יש לכך השלכות רוחב.
דוד רותם: מה אם בחוקים אחרים לא כתוב שבית-המשפט רשאי להביא לצורך ההחלטה את החומר הזה, אז לא יוכלו להסתמך על זה?
יוכי גנסין: זה בדיוק העניין.
דוד רותם: למשל בחוק שחרור ממעצר האם כתוב שהוועדה רשאית להביא את החומר החסוי בחשבון בעת החלטתה?
יוכי גנסין: לכן היה חשוב לי לקרוא לך את כל ההסדר.
יוכי גנסין: סיכמנו בישיבה הקודמת שתהיה התאמה.
דוד רותם: את סבורה שהסעיף הזה נחוץ?
יוכי גנסין: אני סבורה שהסעיף הזה נחוץ על מנת שלא תישמע הטענה שכל מה שהוא יכול להסתמך---
דוד רותם: הסעיף הזה יישאר.
נעמה מנחמי: אני סבורה שזה ראוי לדיון, לפחות בתוך משרד המשפטים.
דוד רותם: אני משאיר את הסעיף.
דוד רותם: נעבור הלאה.
רביד דקל: לכל היותר נסתייג ממה שכתבנו.
יוכי גנסין: לא נסתייג ממה שכתבנו.
דוד רותם: חברים יקרים, אתם יכולים להגיש הסתייגות.
דוד רותם: תחליטו ביניכם ועזבו אותי.
דוד רותם: תחליטו אחר-כך אם אתם רוצים להגיש הסתייגות.
דוד רותם: הדיונים הפנימיים בתוך משרד המשפטים לא יתנהלו בוועדה הזאת.
יוכי גנסין: אחרי כן, בסעיף קטן (ב3) הנוסף, כתוב: "בית-המשפט רשאי להורות לממונה לתת לנאשם לעיין בחוות הדעת ובמידע עליו היא מבוססת".
יוכי גנסין: כלומר אני צריכה לתת לאסי אבוטבול את כל המידע.
יוכי גנסין: כך כתוב כאן.
נעמה מנחמי: תמתיני עד שנקרא את הסעיף.
נעמה מנחמי: הוכנס בו תיקון נוסף.
נעמה מנחמי: בעקבות הערתה של עו"ד רביד דקל לפני כ-20 דקות, הוספנו את המילה "שאינו" לפני המילה "חסוי".
דוד רותם: "ככל שמדובר במידע שאינו חסוי".
נעמה מנחמי: עכשיו אקרא את הכול ביחד: "בית-המשפט רשאי להורות לממונה לתת לנאשם לעיין במידע עליו מבוססת חוות הדעת, או בתמצית המידע, ככל שמדובר במידע שאינו חסוי".
ישי שרון: למה אי אפשר לתת לנאשם תמצית גם של המידע החסוי?
ישי שרון: זה נעשה גם בוועדות שחרורים.
דוד רותם: מדובר על מידע חסוי שאין לגלותו.
ישי שרון: אם למשל יש איזה טעם מודיעיני - - -
דוד רותם: אם יש לי מידע שהאיש הזה חבר בארגון הפשע של אסי אבוטבול, אני צריך לגלות לו את זה?
דוד רותם: התשובה – לא.
דוד רותם: בוועדת שחרורים זה אחרי שסיים לרצות את העונש.
דוד רותם: לא לפני.
ישי שרון: אין לי התנגדות לא לגלות לו את המידע החסוי, אבל שתינתן לו תמצית מידע של המידע החסוי.
דוד רותם: יש הבדל בין אדם אחרי שריצה את עונשו ומבקש שיורידו לו שליש לבין אדם שטרם התחיל לרצות את עונשו ועליי לתת לו הנחה כדי שיילך לעבודות שירות.
דוד רותם: לא אגלה לו מידע שעלול לפגוע אחר-כך בדברים אחרים.
דוד רותם: לא אגלה לו את המידע.
יוכי גנסין: אני חייבת להודות שהוא צודק.
יוכי גנסין: אנחנו כן נותנים פרפרזה גלויה.
יוכי גנסין: קרי: הוועדה, או במקרה הזה בית-המשפט יכול לגלות לו שהסיבה שהוא לא מרצה עבודות שירות נובעת ממידע שהוצג שהוא חבר בארגון פשע, נקודה.
יוכי גנסין: אבל כל המידע שעליו נסמכת הפרפרזה הזאת לא מגולה לו.
דוד רותם: אני קובע שבית-המשפט לא יגלה את המידע.
דוד רותם: מעבר לזה, שייתן לו פרפרזות ושייתן לו פרזות ושייתן לו פרסקים, מה שהוא רוצה.
דוד רותם: את המידע לא יגלה לו.
ישי שרון: לזה התכוונתי, לפרפרזה.
ישי שרון: כתוב שאת תמצית המידע הוא לא מקבל.
דוד רותם: ככל שמדובר במידע חסוי שאין לגלותו.
דוד רותם: אם פרפרזה זה דבר שמותר לגלותו אז יתנו לו.
ישי שרון: לפי הנוסח הזה – לא.
ישי שרון: תמצית מידע זה פרפרזה.
דוד רותם: תמצית מידע – פירושו תמצית של המידע.
ישי שרון: זה פרפרזה.
נעמה מנחמי: הכוונה לא לאותו דבר.
דוד רותם: תמצית המידע פירושו שלוקחים את כל המידע שיש ואומרים: יש א', ב', ג', ד' וזה נכתב בראשי פרקים.
רביד דקל: אפשר להגיד למה התכוונו במקור?
רביד דקל: אני חושבת שהניסוח לא מוצלח.
רביד דקל: אקרא את זה כפי שזה היה אמור להיות: ככל שחוות דעת נסמכת על חומר לא חסוי אפשר לתת את החומר שעליו היא נסמכת; אם מדובר בחומר חסוי – תינתן תמצית.
רביד דקל: לזה התכוונו.
רביד דקל: יש לסעיף הזה שני רכיבים: אחד מדבר על חומר לא חסוי והשני על חומר חסוי.
רביד דקל: לכן היה צריך להיות כתוב לפני המילה "או": "וככל שמדובר במידע חסוי שאין לגלותו אפשר לתת לו תמצית מידע".
רביד דקל: לכך התכוונו.
דוד רותם: אז נעשה את זה נורא פשוט.
דוד רותם: יהיה כתוב: "בית-המשפט רשאי להורות לממונה לתת לנאשם לעיין במידע עליו מבוססת חוות הדעת, ככל שלא מדובר במידע שאין לגלותו, או בתמצית המידע".
יוכי גנסין: אבל גם התמצית יכולה לפגוע.
יוכי גנסין: לכן כתוב בהסדר בחוק שחרור על תנאי – זה מה שרציתי לצטט - - -
דוד רותם: סליחה, הרגע הסבירו לי אחרת.
דוד רותם: אני לא מבין, תלכו ותעשו שיעורי בית.
יוכי גנסין: עשינו שיעורי בית.
יוכי גנסין: בסך הכול ביקשנו להפנות להוראה שבסעיף 17(ו) לחוק שחרור על תנאי, שם כתובה נוסחת האיזון.
יוכי גנסין: בסעיף 17 נקבע: "החליטה הוועדה שלא לגלות לאסיר או לבא כוחו תוכנו של מידע חסוי, כולו או מקצתו, תעביר הוועדה לאסיר פרטים או תמצית של המידע החסוי, ככל שניתן לעשות כן מבלי לפגוע בביטחון המדינה או בעניין הציבורי האחר", נקודה.
יוכי גנסין: זה מה שרציתי.
דוד רותם: ננסח את זה.
נעמה מנחמי: בסעיף 51ג (עבודת השירות) לא היו שינויים.
נעמה מנחמי: סעיף 51ד בוטל – זה עבודות משק.
נעמה מנחמי: סעיף 51ה (התנאים בעבודת שירות) – הסנגוריה בטוּבה בדקה את זה והוא אכן מתנדב והכול בסדר.
נעמה מנחמי: בסעיף 51ו(ב) (תקופת עבודת שירות) העלה ארגון "בזכות" הצעה.
נעמה מנחמי: אני סבורה שהיא לא מדויקת מספיק כדי להוסיף אותה.
נעמה מנחמי: "שבוע עבודה של עובד שירות יהיה בן חמישה ימי עבודה", ואחר-כך דיברנו בישיבה הקודמת על רצף.
נעמה מנחמי: הסעיף קובע: "... ואולם רשאי בית-המשפט או הממונה, במקרים חריגים בשל נסיבותיו החריגות של הנאשם או בהתאם לנהוג במקום עבודת השירות, לאשר ביצוע עבודת שירות בהיקף שעות יומי נמוך יותר, ובלבד שלא יפחת משש שעות עבודה ביום".
נעמה מנחמי: אנחנו אמרנו "שש שעות עבודה רצופות ביום" והם רוצים להוסיף "למעט אם קיימת חוות דעת רפואית המחייבת הפסקה".
דוד רותם: לא נכון להגיד את זה.
דוד רותם: הממונה רשאי במקרים חריגים, בשל נסיבות חריגות לאשר 6 שעות, ולכן לא צריך את המילה "ברצף".
צביה וייסברג: במהלך 6 השעות אנשים לפעמים צריכים הפסקות, זאת אומרת שאפשר למשוך את זה על פני 7 שעות אבל שיינתנו הפסקות במהלך 6 השעות.
דוד רותם: כמה זמן הם צריכים הפסקה, בערך?
צביה וייסברג: יכולה להיות הפסקה של רבע שעה.
דוד רותם: מכיוון שיום העבודה הוא של 8 שעות, כשנותנים לו 6 שעות הוא יכול לעשות פעמיים הפסקה של רבע שעה.
צביה וייסברג: השאלה אם זה מובן מתוך הדברים שכתובים כאן.
צביה וייסברג: אם מדובר על 6 שעות ובמהלך 6 השעות הוא צריך הפסקות, זה לא מובן מתוך הדברים.
נעמה מנחמי: אולי נכתוב את המילה "רצופות" אחרי "שמונה שעות וחצי".
יוכי גנסין: אתם מבינים שבגלל שהשמטתם את צרכי מקום העבודה, יוצא שהוא יכול לעשות את זה בין 6-12 בלילה.
דוד רותם: הממונה צריך לאשר את זה.
נעמה מנחמי: לא השמטנו את צרכי מקום העבודה.
נעמה מנחמי: כתוב: "או בהתאם לנהוג במקום עבודת השירות".
דוד רותם: או בהתאם לקביעת הממונה.
דוד רותם: זה לא מפריע לי.
נעמה מנחמי: אי אפשר לבנות מיטת סדום.
נעמה מנחמי: את המילה "רצופות" הוספתי לאחר המילים "שמונה שעות וחצי".
נעמה מנחמי: את סעיף קטן (ג) הפרדנו כי זה היה מנותק מכל הקשר, אבל זה נשאר אותו דבר ואין שינויים: "עובד שירות לא יעבוד ביום מנוחה ...".
נעמה מנחמי: אין שינויים מאז הישיבה הקודמת.
נעמה מנחמי: סעיף 51ז (הפסקה בעבודת שירות) – בשבוע הקודם הורדנו בסעיף קטן (ב) את המילים "ההודעה תהיה בדרך שתיקבע בתקנות", מכיוון שאין תקנות.
נעמה מנחמי: משרד המשפטים הציע להוסיף בסעיף קטן (ג) את הרכז: "עובד שירות לא יעדר מעבודתו אלא באישור הממונה, הרכז או מפקח".
נעמה מנחמי: באשר לטעמים הרפואיים – ביקשנו מהממונה וממשרד המשפטים לראות אם יוכלו למצוא פתרון לגבי רופאים שיהיו זמינים לעובדי השירות.
נעמה מנחמי: הם חזרו אלינו עם תשובה שאין להם פתרון לזה.
דוד רותם: מה המשמעות?
רביד דקל: שב"ס הציעו פתרון אחר ואני מציעה שהם יציגו אותו.
רביד דקל: הם הציעו שאפשר יהיה לצבור כ-30 ימי מחלה באישור.
רביד דקל: זה מנת ימי מחלה שהממונה חושב שהיא לגיטימית לאורך התקופה של חצי שנה.
רביד דקל: ומה קורה עם עבודות שירות לתקופה קצרה יותר?
רביד דקל: גם אז ניתן לצבור 30 ימי מחלה?
רביד דקל: מי שחורג מ-30 הימים האלה, זה יהיה עילה להפסקה מנהלית של עבודות השירות שלו.
דוד רותם: בואו נחלק את זה לשתיים.
דוד רותם: אדם עבד בעבודת שירות.
דוד רותם: בדרך למקום העבודה התנפלו עליו אנשי משפחת פשע ושברו לו את שתי הרגליים.
דוד רותם: לאחר מכן הוא אושפז בבית-החולים במשך חודשיים.
דוד רותם: זה עילה להפסיק לו את עבודות השירות?
רביד דקל: לזה אנחנו נותנים פתרון אחר, בכך שהממונה יוכל לגשת לבית-המשפט.
רביד דקל: ריככנו את התנאי של אי-כשירות רפואית.
רביד דקל: הוא יוכל לגשת לבית-המשפט ולהגיד שהעונש הזה לא מתאים לאותו אדם.
דוד רותם: האיש ישכב במשך חודשיים בבית-החולים ואחרי חודשיים יוכל לחזור לעבודות השירות?
נעמה מנחמי: ואם שהה בבית-החולים במשך 31 ימים?
נעמה מנחמי: לא בשל כך מפסיקים לאדם את עבודות השירות.
דוד רותם: עם כל הכבוד, אתם הולכים כאן רחוק מדי ואני לא רוצה ללכת אחריכם.
דוד רותם: אני רוצה שתמצאו פתרון טכני, כמו גימ"לים בצבא.
דוד רותם: תמצאו אתם את הפתרון, רבותי.
דוד רותם: אדם שהוא עובד שירות מודיע לכם שהוא מאושפז בבית-חולים כי יש לו כאב ראש.
דוד רותם: תמצאו דרך לומר לו: אדוני, יש לך 3 ימים לגשת לרופא במקום זה וזה באזור המגורים שלך.
דוד רותם: מבחינתי תעשו הסדר עם הצבא, או עם קופת-חולים כלשהי, מצדי תשלחו רופא שלכם.
דוד רותם: אתם רוצים לתת לו הנחה של 30 ימים, כמו עובד מדינה שיש לו 30 ימי מחלה בשנה?
דוד רותם: אפילו לעובד מדינה אין 30 ימי מחלה בשנה.
אילת טל: אני מבקשת להרחיב את הדיבור על הבדיקות שערכנו.
אילת טל: ערכנו כמה בדיקות וכמה ניסיונות למצוא פתרונות מאז הישיבה הקודמת ביום רביעי.
אילת טל: בכל זאת אציג את הרקע.
אילת טל: אזכיר שהיום על-פי החקיקה הקיימת כאשר אדם נעדר מחמת סיבה בריאותית כלשהי ומציג אישור רפואי – הוא בעצם נעדר באישור.
אילת טל: הימים האלה לא נמנים לו כימי עבודות שירות כמובן, אבל בכל מקרה הוא נעדר באישור.
אילת טל: אני מציינת את זה כדי לסבר את האוזן, קודם כול להזכיר את מצב החקיקה הקיים.
אילת טל: זה נכון להיום.
דוד רותם: איזה רופא?
דוד רותם: כל רופא?
אילת טל: כל רופא.
אילת טל: הוא מציג אישור רפואי.
אילת טל: למה באנו עם העניין הרפואי?
דוד רותם: כי גם אתם למדתם פעם בבית-ספר ...
אילת טל: אומרים לנו לכאורה: מה זה משנה?
אילת טל: במילא היום הזה לא נספר, והוא את היום הזה יצטרך לשלם בכל מקרה, אז מה אכפת לכם?
נעמה מנחמי: יום כן, יום לא, יום למה לא ...
אילת טל: למה בכל זאת זה חשוב?
אילת טל: זה נולד בעקבות בעיה, לא כמו בדוגמה של אדוני של מי ששברו לו את הרגליים.
אילת טל: אדם הוא עובד שירות טוב ויום אחד קורה לו אירוע לבבי והוא עובר צנתור.
אילת טל: בסדר, שום בעיות לא יהיו.
אילת טל: אגב, אזכיר ששיקול הדעת לעניין הפסקה מנהלית נכון לכל הסעיפים.
אילת טל: זאת אומרת, גם אם אדם נעדר מן העבודה יום אחד בלא אישור – לא מייד עורכים לו שימוע ומגישים המלצה ועבודתו נפסקת.
דוד רותם: אז תעשו דבר אחר.
דוד רותם: "עובד שירות לא ייעדר מעבודתו אלא באישור הממונה, הרכז או מפקח, ובמקרה שבו נעדר מטעמים רפואיים גם באישורו של רופא".
דוד רותם: אם יתברר לכם שיש רופאים שמשקרים, איזו עבירה זאת?
יוכי גנסין: קבלת דבר במרמה.
דוד רותם: זה מתן דבר במרמה.
דוד רותם: תעמידו רופא אחד לדין על שנתן מסמכים מזויפים ובזה ייגמר הסיפור.
דוד רותם: אני לא רוצה שאתם תהיו הרעים, שאתם תצטרכו לקחת על הכתפיים שלכם את ההחלטה אם כן לשחרר אדם מטעמים רפואיים או לא לשחרר אותו.
דוד רותם: יש רופא ואז יש לכם כיסוי.
דוד רותם: בעבר ייצגתי גופים שהעסיקו אנשים רבים וכאשר הייתי קורא אדם לשימוע כדי לפטר אותו הוא היה מתייצב עם אישור רפואי שהוא עכשיו חולה במשך 30 ימים ואז אני לא יכול לקיים שימוע.
דוד רותם: פעם אחת שלחתי חברת חקירות לאותו רופא, ערכו אצלו בדיקה והתברר שהאיש בריא כמו שור והרופא אפילו לא ראה אותו.
דוד רותם: הגשתי תלונה נגד הרופא הזה ובכך נגמר הסיפור – האיש הזה הופיע לשימוע בפעם הבאה.
אילת טל: הרופא גם הופיע לשימוע משל עצמו ...
דוד רותם: הרופא לא הופיע לשום שימוע, תאמינו לי.
דוד רותם: אבל אין דרך אחרת.
עדנה טנא: יש לזה השלכות לעניין הטענה שלכם שעובדי שירות לא מתייצבים לשירות שלהם ונעלמים ולא מאותרים.
עדנה טנא: נושא החולי הוא חלק מן העניין.
אילת טל: זה חלק מן הבעיה, אבל היום אני לא יכולה להציע פתרון – על כך בדיוק ערכנו בדיקה – לא של רופא שזמין 24 שעות ביממה, לא של רופאים שיציגו חוות דעת, אם זה רופא קרדיולוג, רופא עור או רופא עיניים.
אילת טל: אני לא יכולה להעמיד את כל הסריה של הרופאים המומחים.
דניאל אקוקה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להסביר בקצרה מאין נבעה הבעיה הזאת.
דוד רותם: עזוב לרגע מאין התעוררו הבעיות.
דוד רותם: אני רוצה לשאול אתכם האם הפתרון שאני מציע, שיהיה כתוב: "עובד שירות לא ייעדר מעבודתו אלא באישור הממונה, הרכז או מפקח, ובמקרה שבו נעדר מטעמים רפואיים גם באישור רופא" מקובל עליכם?
יוכי גנסין: כל רופא?
דוד רותם: כל רופא.
ירין שגב: זה לא משנה את המצב הקיים היום.
יוכי גנסין: אם לפחות זה רופא של קופת-חולים או חדר מיון, עוד איכשהו.
יוכי גנסין: אבל - - -
רביד דקל: את זה אפשר לקבוע בכללים.
דוד רותם: האישור יהיה לפי כללים שקבע השר לביטחון פנים בתקנות, בלי צורך באישור של ועדת החוקה, חוק ומשפט.
נעמה מנחמי: רק רופא של נציב שירות בתי-הסוהר.
יוכי גנסין: חבר הכנסת רותם הוריד את הרופא של נציב שירות בתי-הסוהר.
דוד רותם: אם השר יקבע בתקנות וזה לא יהיה מקובל אז ארגון "בזכות" יעתור לבג"ץ נגדו.
יוכי גנסין: הכוונה שזה לא כל אחד שמשלמים לו כסף ונותן אישור.
נעמה מנחמי: אין בעיה, אבל אפשר לקבוע מי הרופא הזה בכללים באישור ועדת החוקה, חוק ומשפט.
דניאל אקוקה: בסך הכול רצינו למצוא פתרון היות ויש לכך השפעה יום-יומית על מי שרוצה להעסיק עובד שירות.
דניאל אקוקה: אם עובד השירות מגיע אליו כל יום עם אישור אחר למחלה המעסיק לא רוצה שיעבוד אצלו.
דוד רותם: אדוני הממונה, אתה רוצה שאפתור לך את הבעיה?
דוד רותם: תחזיק רופא בשירות בתי-הסוהר, תן לו רכב עם נהג ושהרופא הזה ייסע לבדוק בביתו כל מי שמודיע לך על היותו חולה, בהפתעה, בלי להודיע לו מראש.
דוד רותם: מי שהוא יתפוס כמתחזה – תבטלו לו את עבודת השירות.
דוד רותם: אני לא יכול להשאיר את זה כפי שאתם רוצים: "רופא – כהגדרתו בפקודת בתי-הסוהר".
דוד רותם: יש בוודאי רק שניים כאלה בארץ, אחד ברמלה ואחד בבאר-שבע.
אילת טל: יש הרבה יותר, אבל זה עדיין לא יספק את הצרכים.
דוד רותם: זה לא יפתור לי את הבעיה.
יוכי גנסין: זה לא יהיה מדן ועד אילת.
דוד רותם: לאן הירושלמי צריך לנסוע, לרמלה?
יוכי גנסין: לכן אמרתי: רופא ציבורי כלשהו.
דוד רותם: "(ד) ימי הפסקת עבודת שירות וימי העדרותו של עובד שירות לפי סעיף זה, לא יבואו במנין תקופת עבודת השירות למעט העדרות מסיבות רפואיות בשל תאונת עבודה שאירעה במסגרת עבודת השירות.
דוד רותם: " בסדר גמור.
רביד דקל: זה תוספת שהסנגוריה ביקשה.
דוד רותם: מה לא טוב בזה?
יוכי גנסין: אם בעקבות תאונת עבודה במשך 40 ימים הוא לא נמצא, מונים לו את זה כאילו עשה עבודת שירות?
יוכי גנסין: זאת לא תהיה עילה להפסיק לו את עבודות השירות, אבל גם לא סיבה שלא יצטרך להשלים את העבודה.
דוד רותם: אם הוא היה בכלא ונפל עליו מוט ברזל ועכשיו הוא שוכב במשך 3 חודשים בבית-חולים "הדסה" בירושלים, זה נחשב בתקופת המאסר שלו?
יוכי גנסין: זה לא נחשב לו היעדרות לא מותרת.
דוד רותם: זה נחשב לו בתקופת המאסר, ועל זה אחר-כך מורידים עוד שליש.
דוד רותם: אז מה את רוצה?
יוכי גנסין: לפי השיטה שלך יוצא שהוא מרוויח פעמיים.
יוכי גנסין: אדם נידון ל-9 חודשי מאסר.
יוכי גנסין: הוא עבד במרכז התעסוקה בשב"ס, נפל עליו דיקט והוא מאושפז.
דוד רותם: האדם הזה נידון ל-9 חודשי מאסר, נכנס לכלא ב-1 בינואר אך ב-2 בינואר קיבל אירוע לבבי.
דוד רותם: לקחו אותו לבית-החולים ועשו לו צנתור.
יוכי גנסין: ואז הוא שוכב במר"ש (מרכז רפואי שב"ס) שהוא בית-החולים של שירות בתי-הסוהר.
דוד רותם: הוא במצב קשה.
דוד רותם: יש לו אירוע לבבי ואירוע מוחי ועוד כמה אירועים והוא שוכב בבית-חולים "הדסה" במשך 6 חודשים.
דוד רותם: אחרי 6 חודשים הוא משתחרר, מגיע לשירות בתי-הסוהר ואומר: רבותי, התנהגתי טוב מאוד, מגיע לי שליש.
דוד רותם: בודקים, מעלים אותו לוועדה, הוא מקבל שליש ואז הוא כבר שירת 6 חודשים והוא הולך הביתה.
יוכי גנסין: כאשר מדובר באדם שלא יכול – לפעמים יש הסדר מיוחד בחוק שחרור על תנאי לגבי אדם חולה, שבמצב הדברים הזה אפשר אפילו לשחרר אותו.
דוד רותם: גם כאן יש מקרים כאלה.
דוד רותם: הרי יכול להיות מקרה שאדם התחיל את עבודות השירות ולמחרת בוקר קיבל התקף כל-כך קשה שהוא שוכב אחריו 6 חודשים בבית-החולים.
יוכי גנסין: לשיטתך בזה שהוא שוכב בבית-החולים הוא ריצה את עבודות השירות שלו?
דוד רותם: אבל אם זה קרה לו כתאונת עבודה בעבודות השירות אני לא צריך לפגוע בו.
יוכי גנסין: אז הוא הרוויח פעמיים.
דוד רותם: אגיד לך מה יקרה אחרת.
דוד רותם: לפני שהוא ייכנס לחדר הצנתורים הוא יחתום על פתק: לא רוצה עבודות שירות.
דוד רותם: תקחי את זה, תלכי לשופט, הוא ייתן לו 6 חודשי מאסר בפועל.
דוד רותם: עכשיו האיש ייכנס לחדר הצנתורים, יקבל אירוע לבבי ואירוע מוחי, ישכב 6 חודשים ויילך הביתה.
דוד רותם: אני לא רוצה שאם אדם נפגע בתאונת עבודה בזמן עבודות השירות שלו נגיד לו: אדוני, זה על חשבונך.
יוכי גנסין: תבין שהוא לא יְרצה את עונשו.
יוכי גנסין: דווקא בגלל הסיפור שאתה מספר.
יוכי גנסין: זאת אומרת, אם הוא קיבל אירוע לבבי ואירוע מוחי, נגזרו עליו 4 חודשי עבודות שירות, הוא היה מאושפז ואחרי כן היה בבית הבראה לחולי לב – הוא בעצם לא ריצה את עונשו.
יוכי גנסין: זאת המשמעות.
יוכי גנסין: שהוא מקבל הנחה.
יוכי גנסין: פטור מלא.
דוד רותם: גם אם הוא בכלא יקרה אותו דבר.
אילת טל: זה לא אותו דבר כי כאשר אדם חולה בכלא הוא עדיין בשלילת חירות.
יוכי גנסין: הוא בשלילת חירות מוחלטת.
יוכי גנסין: הוא נמצא במר"ש.
דוד רותם: כמה אסירים מאושפזים במר"ש?
יוכי גנסין: עשרות.
דוד רותם: איפה נמצא מר"ש?
אילת טל: ברמלה, בתוך בית-הסוהר.
דוד רותם: זה הבניין הגבוה מצד שמאל?
דוד רותם: כשהייתי שם לאחרונה בסיור ביקורת אמרו לי שמרבית האנשים שנמצאים שם הם פגועי נפש.
אילת טל: יש שם קומה אחת של מחלקה סגורה וקומה אחת פתוחה.
יוכי גנסין: אתה מערבב בין המב"ן, המג"ן ומר"ש.
דוד רותם: תוסיפי עוד כמה ראשי תבות ואני בכלל אלך לאיבוד ...
יוכי גנסין: מב"ן זה מרכז בריאות נפש.
יוכי גנסין: זה החטיבה לפסיכיאטריה משפטית של משרד הבריאות.
יוכי גנסין: מר"ש זה מרכז רפואי שב"ס.
דניאל אקוקה: אני רוצה להזכיר שעובדי שירות, על-פי נתונים שהצגנו כבר, 50% מהם שהו בעבר במתקני כליאה.
דניאל אקוקה: אני רואה כבר את התמונה, מה יקרה בעוד תקופה.
דניאל אקוקה: עובדי השירות האלה יהיו חלילה מעורבים בתאונה בדרך לעבודה, או במקום אחר לגמרי ויספרו שהתאונה אירעה בדרך לעבודה.
דניאל אקוקה: נמצא את עצמנו ממשיכים לרוץ אחרי אלה שמנסים להתל בנו.
דוד רותם: כאן מדובר על תאונת עבודה שאירעה במסגרת עבודת השירות.
דוד רותם: תוסיפי: "במסגרת עבודת השירות ובמקום עבודת השירות".
דניאל אקוקה: ואם התאונה אירעה בשל רשלנותו?
דניאל אקוקה: אם הוא בכוונה עשה פעולה כדי להיפגע?
דניאל אקוקה: לכן יש ביטוח לאומי.
דוד רותם: תעשו לי טובה, בחייכם.
דוד רותם: תראו לי כמה אנשים בעולם הזה הם כל-כך לא נורמליים שמוכנים לפגוע בעצמם כדי להשתחרר מעבודות שירות, והם עדיין לא בגדר לא-נורמליים שאתה מוכן לתת להם עבודות שירות.
דוד רותם: יש גבול, באמת.
דוד רותם: הדמיון עובר כל גבול.
דוד רותם: אדם שמוכן להוריד על הרגל שלו חפץ כבד ולשבור את הרגל כדי להשתחרר מעבודת השירות – גם זה יש.
דוד רותם: אדם כזה מראש אל תשלח לעבודות שירות.
דוד רותם: אותו תשלח למב"ן.
דניאל אקוקה: לפי חוות הדעת היום אצטרך לשלוח אותו כי אני לא יכול למנוע את זה ממנו.
נעמה מנחמי: גנ"מ דניאל אקוקה, יש לך אפשרות גם לעשות הפסקה מנהלית בשל הרבה מאוד סיבות, שאחת מהן היא כושר עבודה לקוי.
נעמה מנחמי: במקרה כזה, ובוודאי כשיש לך חשד שהאדם עשה את זה באופן מכוון, אתה יכול לפעול בנתיב הזה.
דניאל אקוקה: המציאות חזקה יותר.
דניאל אקוקה: אני רוצה לספר לכם, וזה נקשר גם לימי מחלה – כאשר עובד שירות מביא אישור ל-10 ימי מחלה הוא לא חולה, אנחנו יודעים שהוא לא חולה.
דניאל אקוקה: הוא פשוט קבלן ביצוע שיש לו עכשיו עבודה ל-10 ימים והוא הוציא 10 ימי חופשת מחלה.
דניאל אקוקה: ואם הוא סיים את העבודה אחרי 6 ימים הוא בא אלינו ואומר: עכשיו אני כבר לא חולה, אני רוצה להתחיל לעבוד.
דניאל אקוקה: הם מהתלים בנו עד אין קץ.
דניאל אקוקה: אני חושב שצריך לשים סוף לעניין הזה.
דניאל אקוקה: (הישיבה נפסקה ב-13:10 ונתחדשה ב-13:12)
יוכי גנסין: יש כאן בעיה.
יוכי גנסין: חייבים לשמוע את המפקח שבא מן השטח.
יוכי גנסין: אם אדם נפגע בתאונת עבודה ולא יכול לרצות את עבודות השירות כי יש לו בעיה ביד אז עניינו יובא לממונה שיחליט האם לשים אותו במקום אחר או לא.
יוכי גנסין: אבל לא יכול להיות שהוא יישב בבית וירוויח מזה.
יוכי גנסין: הוא למעשה מקבל פטור.
יוכי גנסין: זה מיטיב את מצבו וכדאי לו.
יוכי גנסין: הרי אמרנו גם שהמפקח רשאי לשקול אם יש לו כושר לקוי.
יוכי גנסין: אם הוא נפגע בתאונת עבודה ובאמת לא יכול להרים משאות אלא יכול רק להרים טלפון, בסדר, אז עבודת השירות באותו מקום תופסק והוא יועבר למקום רצוי אחר.
יוכי גנסין: את זה אני רוצה לכתוב, ולא שהימים הללו יימנו לו במספר הימים.
יוכי גנסין: אם זה נמנה לו – זה שווה לו.
ישי שרון: זה לא נמנה.
ישי שרון: הוא יכול להעביר מטעמים סבירים.
ישי שרון: יש סעיף כזה.
יוכי גנסין: זה לא כתוב כאן.
דוד רותם: זה כתוב בהמשך.
דוד רותם: השאלה אחרת.
דוד רותם: אדם נפגע בתאונת עבודה ולוקח לממונה שבועיים להחליט.
דוד רותם: בינתיים האיש שוכב בבית-החולים.
דוד רותם: למה שזה לא יימנה לו?
דוד רותם: בדיוק כמו בכלא.
דוד רותם: גם בכלא לא מחזירים אותו מבית-החולים למר"ש.
דניאל אקוקה: כן מחזירים אותו למר"ש.
דוד רותם: אחרי כמה זמן?
יוכי גנסין: כאשר הוא יוצא מן המצב הרפואי הקשה, למשל הוא יוצא מטיפול נמרץ ועדיין לא יכול להיכנס לבית-סוהר רגיל, מעבירים אותו למר"ש.
יוכי גנסין: אבל פוגעים בחירותו, כלומר הוא כן מרצה מאסר.
יוכי גנסין: הוא פשוט מרצה מאסר במקום מיוחד, בפיקוח רפואי.
דוד רותם: כשהוא נמצא בבית-החולים הוא לא בפיקוח.
דניאל אקוקה: הוא בפיקוח עם שמירה, ואין לו ביקורים.
יוכי גנסין: לכן זה ריצוי מאסר.
יוכי גנסין: זה ההבדל.