GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ציון יוסף: שילכו עם זה לוועדת הכספים, או לוועדת הכלכלה, או לוועדת המדע והטכנולוגיה – שם זה ילך הכי מהר, יחד עם הביומטריה.
ציון יוסף: מי בעד?
ציון יוסף: מי נגד?
ציון יוסף: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין צו סדר הדין הפלילי (ברירות משפט – חוקי עזר לקרית עקרון), התשס"ט-2009, אושר.
דוד רותם: הצו אושר.
דוד רותם: יניב מטלס: תודה.
דוד רותם: 2.
דוד רותם: צו המועצה המקומית (עבירות קנס)(תיקון), התשס"ט-2009 – מועצה מקומית מגדל העמק
דוד רותם: מגדל העמק, תסבירו לנו מה אתם רוצים מאתנו.
דוד רותם: לימור מגן תלם: עורכת-דין לימור מגן, היועצת המשפטית של העירייה.
דוד רותם: בעיריית מגדל העמק, שנים אין אכיפה של צו עבירות קנס.
דוד רותם: היה צו מאוד מאוד ישן וארכאי.
דוד רותם: דורית ואג: דיברת על עירייה.
דוד רותם: מגדל העמק היא לא מועצה מקומית?
דוד רותם: לימור מגן תלם: לא, היא כבר עירייה.
דוד רותם: דורית ואג: בצו כתוב מועצות מקומיות.
דוד רותם: לימור מגן תלם: התיקון הוא על המועצה.
דוד רותם: הצו היה בעבר, כשהיינו מועצה.
דוד רותם: זה צו מאוד מאוד ישן, שלא אכפנו.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: הפנייה היא מ-3 ביוני 2009.
דוד רותם: דורית ואג: לא, היא מדברת על הצו המקורי.
דוד רותם: לימור מגן תלם: תיקנו את הצו המקורי.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: ב-3 ביוני 2009 כבר הייתם עירייה, או מועצה מקומית?
דוד רותם: לימור מגן תלם: אנחנו עירייה כבר הרבה שנים.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: אז למה אני מקבל מכתבים עדיין כמועצה מקומית?
דוד רותם: גם הצו שלכם הוא צו המועצות המקומית, התשס"ט-2009.
דוד רותם: אם מדובר כבר הרבה שנים על עירייה, זה לא יכול להיות כך.
דוד רותם: בצו שלכם כתוב: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 26א לפקודת המועצות המקומיות.
דוד רותם: .." לימור מגן תלם: זאת הדרישה של משרד הפנים ומשרד המשפטים להשאיר את זה כפי שזה.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: אני לא מבין.
דוד רותם: האם קיימת בתוספת הראשונה לצו המועצות המקומיות, מגדל העמק?
דוד רותם: אלעזר שטרן: לא.
דוד רותם: אנחנו רוצים להוסיף, זה לא קיים.
דוד רותם: חלק ל"ט.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: "במקום פרט 1 יבוא".
דוד רותם: קיים היום צו שהוא בצו המועצות המקומיות?
דוד רותם: קריאה: כן, קיים.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: ולא העברתם את זה?
דוד רותם: דורית ואג: אתם ממשרד המשפטים או ממשרד הפנים?
דוד רותם: ענת זוהר: אני ממשרד המשפטים.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: תסבירו לי איך עושים את זה.
דוד רותם: ענת זוהר: אני לא מבינה במה מדובר.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: כתוב: "בתוקף סמכותי לפי סעיף 26א לפקודת המועצות המקומיות, בהסכמת שר המשפטים.
דוד רותם: אני מודיע ומצווה... בתוספת הראשונה לצו המועצות המקומיות.
דוד רותם: בחלק ל"ט- מגדל העמק – במקום פרט 1 יבוא..." מסתבר שאין מועצה מקומית מגדל העמק, ושר המשפטים מבקש ממני לאשר תקנות לגוף שלא קיים.
מיכל צברי-דוד: אני ממשרד הפנים.
מיכל צברי-דוד: אני מבקשת להתייעץ עם משרד המשפטים, עם עורכת-דין הילה פריד שאישרה את הצו הזה.
מיכל צברי-דוד: היו"ר דוד רותם: אני שמח מאוד.
מיכל צברי-דוד: עכשיו יסביר לי משרד הפנים איך הוא פנה למשרד המשפטים בבקשה לאשר צו של מועצה מקומית, כשמדובר בעירייה.
מיכל צברי-דוד: משרד המשפטים מאשר את זה.
מיכל צברי-דוד: זאת לא פעם ראשונה.
מיכל צברי-דוד: היו"ר דוד רותם: מי בודק את זה ראשון?
מיכל צברי-דוד: מיכל צברי-דוד: משרד הפנים בודק את זה ראשון.
מיכל צברי-דוד: היו"ר דוד רותם: ומשרד הפנים לא העיר שום דבר על כך?
מיכל צברי-דוד: מיכל צברי-דוד: אנחנו כבר קיבלנו אישור בעבר מעורכת-דין הילה פריד ומעורכת-דין מיכל רבינוביץ' מהמחלקה לחקיקת משנה במשרד המשפטים, שבאמת אישרו את זה, ולאחרונה אושר צו דומה - לא זוכרת של איזו רשות, אבל אושר צו דומה.
מיכל צברי-דוד: היו"ר דוד רותם: ואתם חושבים שזה בסדר?
מיכל צברי-דוד: אני עכשיו לא שואל מי אשם.
מיכל צברי-דוד: מיכל צברי-דוד: אין ספק.
מיכל צברי-דוד: היו"ר דוד רותם: כי אתם מגלגלים ואומרים: הם אישרו את זה במשרד המשפטים.
מיכל צברי-דוד: אני חשבתי שמשרד הפנים הוא המקצוען בתחום השלטון המקומי, והוא לא צריך לגלגל את זה.
מיכל צברי-דוד: מיכל צברי-דוד: יהיה צריך להעביר את זה לפי הצווים של פקודת העיריות.
מיכל צברי-דוד: ההליך הוא כנראה ארוך יותר, ולכן משרד המשפטים כן מאפשר להעביר זאת בדרך של המועצות המקומיות – להשאיר עדיין את הצו הזה.
מיכל צברי-דוד: היו"ר דוד רותם: אני מוכרח לומר לכם שאני רגיל לעשות צחוק מעצמי – אני עושה את זה בערך פעמיים ביום – אבל אתם מבקשים ממני פה לעשות דבר נוראי.
מיכל צברי-דוד: אני הולך לאשר דבר שלא קיים.
מיכל צברי-דוד: למה לא תתקנו פה עכשיו במקום?
מיכל צברי-דוד: מיכל צברי-דוד: כדי לתקן במקום אני צריכה לבקש אישור ממשרד המשפטים.
מיכל צברי-דוד: אני גם לא חושבת שאפשר לעשות את זה.
מיכל צברי-דוד: היו"ר דוד רותם: האם משרד המשפטים נמצא פה?
ענת זוהר: כן, אבל שוב, אני לא הייתי מודעת לסוגיה, אני צריכה להתייעץ לגבי זה.
ענת זוהר: דורית ואג: אפרת שמש לא אמורה לבוא?
ענת זוהר: ענת זוהר: אפרת נמצאת כרגע בוועדה לזכויות הילד.
ענת זוהר: היו"ר דוד רותם: אני מבקש שתקראי לאפרת שתואיל בטובה לבוא הנה עכשיו.
ענת זוהר: מיכל צברי-דוד: אני חושבת שצריך את עורכת-דין מיכל רבינוביץ'.
ענת זוהר: היו"ר דוד רותם: אז תביאו את מיכל רבינוביץ' כי אני לא אשלח את עורכת-דין לימור מגן הביתה עם ידיים ריקות, ואתם תתנו לי הסברים עכשיו.
ענת זוהר: לימור מגן תלם: הם מייד יתנו הסבר, אבל ההסבר שהם דרשו מאתנו הוא כזה.
ענת זוהר: הצו שלנו היה תחת מועצות מקומיות.
ענת זוהר: אנחנו עשינו רק תיקון ולא צו חדש, ואז משרד המשפטים ומשרד הפנים אמרו שמשיקולי יעילות ובשל עיקרון הפרשנות – בפקודת הפרשנות יש עיקרון רציפות – ברגע שמועצה הופכת לעירייה, בכל מקרה הצו חל עליה, ולכן אין צורך לעבור.
ענת זוהר: היו"ר דוד רותם: זה נכון.
ענת זוהר: הבעיה היא רק אחת ויחידה.
ענת זוהר: אני מאשר לכם עכשיו לפי פקודת המועצות המקומיות.
ענת זוהר: אם את שואלת אותי, אם אני אקבל דוח כזה, אני הולך לבית-משפט ואני טוען שזאת היתה בכלל חריגה מסמכות, זה אולטרה-וירס מוחלט, כי אתם לא מועצה מקומית, השר אישר לכם את זה לפי מועצה מקומית, הוא לא אישר כלום.
30745: אז יש בפקודת הפרשנות את עיקרון הרציפות, שברגע שמועצה הופכת לעירייה - - - היו"ר דוד רותם: אין צו כזה בחוק הפרשנות.
30745: שיבואו ויגידו לי.
30745: אגב, זה היה נכון אילו הייתי מתקן את זה לפני שהפכתם לעירייה.
30745: הרי אתם לא יכולים להישאר עדיין עם כל מה שקשור למועצות מקומיות.
30745: לימור מגן תלם: התיקונים שעשינו בעצם מותאמים לעירייה, אבל משרד הפנים ומשרד המשפטים אמרו: אל תתחילו את כל התהליך.
30745: דורית ואג: למה אי-אפשר לשנות את צו העיריות?
30745: מה הבעיה?
30745: היו"ר דוד רותם: מה הבעיה בעיריות, אם אני אמחק פה, אני אכתוב: חוק העיריות?
30745: לימור מגן תלם: לנו בוודאי שאין בעיה.
30745: אלעזר שטרן: השר צריך לשלוח את זה.
30745: צריך לשלוח נוסח.
30745: האם השר ביקש ממך תיקון של הפקודה?
30745: היו"ר דוד רותם: לא, אבל אני מבין שהשר טעה, ומכיוון שאני יכול לתת לו גם ייעוץ - אם הוא רוצה - יותר טוב ממה שהוא מקבל היום.
30745: אפרת שמש: שלום.
30745: סליחה, אני במקביל בישיבה של הוועדה לזכויות הילד.
30745: היו"ר דוד רותם: עכשיו אנחנו עוסקים בזכויותיה של מגדל העמק.
30745: אפרת שמש: כנראה, אכן נפלה איזו טעות בין המשרדים, וחוסר תיאום.
30745: היו"ר דוד רותם: מה זה טעות בין המשרדים?
30745: אומרים שאתם בדקתם ואישרתם.
30745: משרד הפנים לא בעסק.
30745: אפרת שמש: אנחנו כולנו בעסק, אף אחד לא מסיר אחריות.
30745: הצו, זה נכון שהוא אושר למועצה.
30745: אנחנו צריכים להפוך את זה לעירייה – זה יחסית עניין טכני.
30745: אנחנו מוכנים להסיר את זה מהשולחן ולהגיש שוב לוועדה.
30745: היו"ר דוד רותם: לא.
30745: האם ניתן לעשות את זה במקום?
30745: אפרת שמש: אפשר לאשר בכפוף לכך שאנחנו נגיש נוסח מתוקן.
30745: התיקון הוא טכני.
30745: אנחנו באמת מצטערים.
30745: היו"ר דוד רותם: תודה.
30745: לפחות את זה עשינו.
30745: אפרת שמש: צר לי שזה קרה כך.
30745: דורית ואג: אני מציעה שתבדקו אחורה, יכול להיות שאישרנו דברים כאלה בעבר.
30745: אפרת שמש: לא, לא.
30745: היו"ר דוד רותם: אגיד לכם יותר מזה.
30745: יש לי פה מכתב מסגן ראש הממשלה ושר הפנים, שהתאריך שלו הוא 3 ביוני 2009.
30745: השר לא ניסח את המכתב הזה, הוא קיבל את זה מהמחלקה המשפטית מוכן: "רצ"ב צו על עבירות בחוקי העזר של מועצה מקומית מגדל העמק".
30745: מי שניסח את המכתב הזה לא ידע שמגדל העמק היא עירייה, וזה החמור בעיני יותר מכול, כי אם במשרד הפנים לא יודעים כבר מה עירייה ומה מועצה מקומית, צריך לעשות בדק-בית עמוק מאוד.
30745: אדוני היועץ המשפטי.
30745: אלעזר שטרן: אפשר לאשר, בכפוף לכך שנשנה את זה לתיקון התוספת של פקודת העיריות.
דוד רותם: אנחנו מאשרים את זה, אבל המכתב לאישור לא ייצא עד שאני לא אקבל מכם את התיקון – ואני לא מחכה שלושה חודשים; אני מבקש לקבל את זה עד יום ראשון כדי שאוכל לחתום על זה ביום ראשון.
דוד רותם: אפרת שמש: בסדר גמור.
דוד רותם: היו"ר דוד רותם: מגדל העמק לא צריכה לסבול את כל השטויות אלה.
אופיר פינס-פז: על סדר-היום תקנות אימוץ ילדים.
אופיר פינס-פז: מי מציג את התקנות?
איילת ששון: אני מוכנה להציג.
אופיר פינס-פז: מה שמך?
איילת ששון: איילת ששון.
איילת ששון: קודם כול, התקנות הותקנו לפי סעיף 28לד לחוק, אשר מקנה לשר הרווחה ולשר המשפטים סמכות לקבוע כללים ומבחנים להענקת הנחות על-ידי העמותות.
איילת ששון: התקנות האלה באות לקבוע את מספר ההנחות שעל העמותות להעניק ואת הקריטריונים לזכאות להנחה שייקבעו.
איילת ששון: באופן עקרוני, היות שפעילות העמותות תלויה בהרבה גורמים חיצוניים חשבנו שנכון יהיה לקבוע פרמטר שמספר ההנחות שהעמותה תצטרך להעניק בכל שנה יהיה מותאם למספר האימוצים שהיא השלימה בשנה הקודמת, שזה גם משקף את ההכנסות שהיו לה בשנה הקודמת ואת האיתנות הכלכלית שלה ואת היכולת להעניק הנחות בשנה הבאה.
אופיר פינס-פז: בדרך כלל השתתפו הרבה אנשים בישיבות האלה.
תמי ברנע: הזמנו את כל העמותות.
נעמה מנחמי: גם לישיבה הקודמת הן לא הגיעו.
נעמה מנחמי: אולי הם חושבים שזה בסדר, אין להם כנראה הרבה הערות.
איילת ששון: הפרמטרים של מספר המבקשים וגובה ההנחה נקבעו אחרי שבמשך תקופה ארוכה הוזמנו כל העמותות אל הוועדה המייעצת לאימוץ בין-ארצי, כדי לומר במה הם יוכלו לעמוד, אנחנו לא רוצים חלילה למוטט את העמותות.
איילת ששון: הפרמטר שנקבע מדבר על כך שעמותה תצטרך בשנה להעניק הנחות ל-10% מהמאמצים שהשלימו אימוצים באמצעותה בשנה הקודמת.
איילת ששון: גובה ההנחה שיוענק יהיה לפחות 15% מהתשלומים שאותה עמותה גובה לאימוץ הבין-ארצי, כשגובה התשלום המרבי שרשאית עמותה לגבות קבוע בתקנות, והוא עומד כיום על 22,000 יורו.
איילת ששון: לבקשת הוועדה, בדיון הקודם שקיימנו הוספנו פרמטר ספציפי לעמותות קטנות, שזה אומר עמותות שמשלימות פחות מעשרה אימוצים בשנה.
איילת ששון: לפי התקנון שהבאנו לאישור הוועדה, מלכתחילה חשבנו שבנסיבות כאלה לא צריך להטיל על העמותה להעניק הנחות, כי מדובר בתהליך קטן מאוד שהיא מבצעת.
איילת ששון: לבקשת הוועדה הכנסנו כאן קריטריון לגבי העמותות הקטנות, שהוא דומה במהותו לקריטריון של העמותות הגדולות, הוא רק מתייחס לזה בצורה אחרת.
איילת ששון: אנחנו מדברים על 1.5% מכלל ההכנסות שהיו להן בשנה הקודמת, והן יצטרכו להעניק לפחות למאמץ אחד בשנה שלאחר מכן.
איילת ששון: כמו כן קבענו מהם הקריטריונים לזכאות – מי יהיה זכאי להנחות.
איילת ששון: הקריטריון הראשון מתייחס לגובה ההכנסות.
איילת ששון: מאחר שאנחנו לא רוצים לסרבל את ההליך, מאחר שהליך אימוץ בין-ארצי מאופן טיבו זה הליך דינמי, קבענו רק בדיקה של הכנסות חודשיות קבועות, כשקבענו שהקריטריון הוא 75% מהשכר הממוצע ליחיד--
נעמה מנחמי: 70%.
איילת ששון: סליחה, 70%.
איילת ששון: אני מתנצלת.
איילת ששון: --וכפליים לזוג.
איילת ששון: בנוסף, קבענו קריטריונים לזכאות שהם תלויי מקרים ספציפיים.
איילת ששון: הקריטריון הראשון מדבר על אימוץ של אחים.
איילת ששון: אנחנו סבורים, והדבר גם מופיע באמנות שנוגעות לזכויות הילד, שיש יתרון ויש חובה, בשם טובת הילד, להשאיר אחים ביחד.
איילת ששון: ולכן, זוג או אחרים, שהולכים לאמץ ילד ויש לו אח, אנחנו רוצים לעזור מבחינה כלכלית לאפשרות לאמץ את שני האחים יחדיו, כשאימוץ של אח יכול להיעשות בו-זמנית בהליך אחד.
איילת ששון: במקרים נדירים זה נעשה בשלב מאוחר יותר, כאשר יש פנייה ממדינת החוץ, שאומרת שיש אח של הילד, קחו אותו גם כן.
איילת ששון: שני הקריטריונים הנוספים שקבענו קשורים למצבים שבהם אנשים התחילו הליך של אימוץ בעמותה מסוימת וההליכים האלה לא הושלמו, כאן הפרדנו בין שני מקרים: מקרה אחד, כשההליך לא הושלם, ובעצם אף אחד לא אשם בזה.
איילת ששון: כוחות השוק והאימוץ הבין-ארצי לימדו אותנו שיש מקרים שבהם מדינה סוגרת את השערים באמצע הליך האימוץ הבין-ארצי, ולא יעזור בית-דין, הילדים לא יכולים להיות מועברים להורים שחיכו להם.
איילת ששון: בנסיבות האלה אנחנו לא רוצים שהגורם הכלכלי יהווה מחסום בפני אותם אנשים מלפנות לעמותה אחרת ולהתחיל בהליך אחר שיושלם.
אופיר פינס-פז: למה המדינה לא משתתפת בהנחות האלה?
איילת ששון: החוק מדבר על הנחה על-ידי העמותות.
איילת ששון: יש הצעת חוק שאדוני הגיש שנוגעת למימון על-ידי המדינה, שלמיטב ידיעתי עוד לא הגיעה לוועדת השרים, אבל זה לא סותר אחד את השני.
איילת ששון: החוק מדבר על כך שהעמותות יצטרכו להעניק הנחות, לגבות סכום נמוך יותר של כסף.
אופיר פינס-פז: לכן נתתם לעמותות הרבה הנחות בהנחות, אפשרתם להן לתת הרבה פחות הנחות מאשר היינו מצפים כמחוקקים.
אופיר פינס-פז: אתם לא רוצים משתתפים, אז לא נעים לכם מהעמותות, אתם גם לא רוצים שהן תתמוטטנה.
איילת ששון: זה לא עניין של לא נעים.
איילת ששון: מדובר בעמותה ללא כוונת רווח, שאנחנו מקווים שהיא אכן כזאת, ולכן אי אפשר להטיל עליה משא שהוא כבד מדי.
אופיר פינס-פז: לכן אני שואל איפה המדינה.
איילת ששון: הקריטריון האחרון שקבענו לזכאות מדבר על מצב שבו אדם ממתין בעמותה מסוימת שהוא פנה אליה במשך שנתיים, ועדיין לא זכה לאמץ ילד.
איילת ששון: וכאן אנחנו עושים איזו הבחנה בין מקרה שבו יש לו אחריות לעניין שהוא לא זכה לאמץ ילד- - -
אופיר פינס-פז: האם יש פה מישהו מהעמותות?
אופיר פינס-פז: כמה עמותות יש?
איילת ששון: 10.
יעקב ויינר: נוכחת עמותה אחת.
אופיר פינס-פז: אני לא בטוח שאפשר לקיים את הדיון הזה.
תמי ברנע: כל העמותות הוזמנו.
אופיר פינס-פז: צריך לשמוע מהן אם הן יעמדו בזה.
אופיר פינס-פז: כמה מטופלים יש להם?
אופיר פינס-פז: איפה האנשים שאמורים לקיים את העזרה הזאת?
אופיר פינס-פז: כמה אנשים יש היום במצב סוציו-אקונומי שעונה לקריטריונים?
אופיר פינס-פז: האם אנחנו עושים פה טסט על אנשים?
אופיר פינס-פז: מה אומרות התקנות?
אופיר פינס-פז: האם מישהו בדק מה זה אומר?
אופיר פינס-פז: אולי כל התקנות האלה הן קבוצה ריקה, אולי אין אדם אחד שעונה לכל הקריטריונים האלה, אולי זה 100% מהאנשים?
אופיר פינס-פז: מאין אני יכול לדעת?
אופיר פינס-פז: אני אמור לחוקק את זה.
אופיר פינס-פז: מאין אני אמור לדעת?
אופיר פינס-פז: האם יש לכם רעיון?
פרץ סגל: התקנות האלה נעשו, כפי שציינה חברתי, הגברת ששון, בהתייעצות עם העמותות השונות.
פרץ סגל: אלה אמות המידה- - -
אופיר פינס-פז: הן אינטרסנטיות.
פרץ סגל: הן לא אינטרסנטיות, הן גופים שאינם למטרת רווח.
אופיר פינס-פז: הן אינטרסנטיות לקיום שלהן.
פרץ סגל: אדוני היה שותף לחקיקת החוק בשעתו.
פרץ סגל: אמרנו שכדי שלא יצא שירות לעשירים בלבד נראה מה הדרך לאפשר גם לאנשים שהפרוטה אינה מצויה בכיסם בכל זאת להשתמש באימוץ הבין-ארצי, כאשר האימוץ בארץ איננו עומד לרשותם, וסברנו שהעמותות יכולות לגייס כספים מתורמים, כפי שזה מקובל במדינות אחרות.
פרץ סגל: למשל, אנחנו יודעים שליד כנסיות בארצות-הברית מגייסים כספים לטובת אותם אנשים שלא זכו בילד באופן טבעי ומאפשרים להם לאמץ.
פרץ סגל: צריך לזכור שהמדד העיקרי לאימוץ בין-ארצי הוא לא סיפוק צורך מסוים של ההורה – זה מתייחס למה שאדוני שאל, למה המדינה לא משתתפת - המטרה העיקרית של העמותות ושל חוק האימוץ היא באמת לדאוג לאותם ילדים שאין להם בתים במקומות אחרים.
פרץ סגל: באותה הזדמנות אנחנו יכולים, כמובן, להביא לכך שהורים שאין להם ילד משלהם יזכו לעשות את שני הדברים, לגאול את אותו ילד מהמצב שבו הוא נמצא ולהיות בעצמם הורים.
אופיר פינס-פז: זה שההורים לא הגיעו לפה זה גורם לי לשתי מחשבות, או שהכול הסתדר, או שהם התייאשו.
נעמה מנחמי: או שהם מפחדים.
אופיר פינס-פז: הם לא מפחדים, הם היו פה בישיבות.
אופיר פינס-פז: או שהם כבר אימצו בתנאים קשים, או שהם כבר שילמו, או שהם כבר התייאשו.
פרץ סגל: צריך לזכור שזה דיון משלים.
פרץ סגל: הדיון העיקרי היה בפעם הקודמת, שבו הצגנו את התקנות.
פרץ סגל: זה דיון משלים, ולפי בקשת הוועדה, לאחר שהיא קיימה דיון, ובאופן עקרוני היא אישרה את התקנות, היא ביקשה להשלים שניים-שלושה דברים בתקנות.
פרץ סגל: יכול להיות שמכיוון שמדובר בהשלמה של תקנות, שבאופן עקרוני הוועדה כבר סברה שראוי לקדם אותן, הם לא הופיעו.
פרץ סגל: אנחנו לא בדקנו.
אופיר פינס-פז: נתחיל לקרוא את התקנות, את זה החוק מחייב.
אופיר פינס-פז: נוסח סופי, נוסח אחרון.
איילת ששון: "בתוקף סמכותנו לפי סעיף 28 לד לחוק אימוץ ילדים, התשמ"א-1981 (להלן – החוק), ובתוקף סמכות שר המשפטים, בהתייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים, לפי סעיף 36(א) לחוק, לאחר התייעצות עם שר הרווחה והשירותים החברתיים, לפי סעיף 36(א) לחוק, לאחר התייעצות עם הועדה המייעצת לפי סעיף 28ו לחוק, ובאישור ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת, אנו מתקינים תקנות אלה.
איילת ששון: "
אופיר פינס-פז: מי זו "הוועדה המייעצת"?
איילת ששון: זו ועדה ציבורית שמונתה על-ידי שר הרווחה.
אופיר פינס-פז: מה השמות?
איילת ששון: היושבת-ראש נמצאת כאן, ד"ר טובה ליכטנשטיין, חברים בה הגברת עדנה סולודר, הרב יוסף אביאור, דוד קאהן מהג'וינט, גברת אורנה הירשפלד, שהיא מהרשות המרכזית לאימוץ-בין ארצי והגברת נחמה טל, שהיא מפקחת על האימוץ הבין-ארצי ונציג משרד המשפטים, ד"ר פרץ סגל.
איילת ששון: הגדרות "1.
איילת ששון: בתקנות אלה – "אימוץ בין-ארצי" – כמשמעותו בסעיף 28א לחוק; "השכר הממוצע" – השכר הממוצע, לעובדים ישראליים בלבד, כפי שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; "מבקש" – מבקש שעמותה מוכרת קבעה את כשירותו להיות הורה מאמץ לפי סעיף 28 לחוק ולפי תקנות אימוץ ילדים (בדיקת כשירות מבקש), התשנ"ח-1998;"
נעמה מנחמי: הכוונה באמת שבקשת ההנחה תוגש לאחר קביעת הכשירות.
איילת ששון: ""עמותה מוכרת" – כמשמעותה בסעיף 28ג לחוק; "רשות מרכזית" – כמשמעותה בסעיף 28ב לחוק.
איילת ששון: "תשלומים לאימוץ בין-ארצי" – תשלומים שגובה עמותה מוכרת ממבקש לפי תקנות אימוץ ילדים (תשלומים מרביים לעמותה מוכרת), התשנ"ח-1998;" הנחה במחיר אימוץ בין-ארצי "2. (א) עמותה מוכרת תעניק, בכל שנה, הנחה בשיעור שלא יפחת מ-15% מהתשלומים לאימוץ בין-ארצי שקבעה העמותה המוכרת שעל מבקש לשלם עבור אימוץ מהמדינה ממנה בכוונת המבקש לאמץ, וזאת לאחר שמצאה כי המבקש עומד בתנאים לקבלת הנחה לפי תקנה 4."
אופיר פינס-פז: מה זה אומר בעברית פשוטה?
אופיר פינס-פז: 15%- - -
איילת ששון: 15% מתוך המחיר שהיא גובה.
איילת ששון: במדינות שונות, עלות האימוץ שונה, ולכן ההנחה שתוענק, הסכום- - -
אופיר פינס-פז: יהיה לפחות 15%?
איילת ששון: יהיה לפחות 15% מהמחיר.
אופיר פינס-פז: יכול להיות יותר?
איילת ששון: בוודאי.
אופיר פינס-פז: לא כתוב פה.
איילת ששון: "לא יפחת מ-15%.
אופיר פינס-פז: ברור שהרצפה היא תקרה לפי הנוסח הזה.
איילת ששון: העמותות דיברו על יכולת לעמוד בהנחה של 15%.
איילת ששון: זה מה שאמרו העמותות.
אופיר פינס-פז: אני מציע שיהיה כתוב שלא יפחת מ-15% ולא יעלה על 25%.
אופיר פינס-פז: אין לי בעיה, תעשו גג, אבל תעשו משהו.
אופיר פינס-פז: אם זה לא יפחת, זה 15%, הרצפה היא תקרה.
אופיר פינס-פז: האם אני טועה, ד"ר סגל?
פרץ סגל: לשמחתנו יש עמותות שמעניקות הנחות יותר גדולות אם הן מגייסות את הכספים.
פרץ סגל: אם נקבע מקסימום 25%, פירושו של דבר- - -
נחמה טל: הן יעלו את המחיר.
אופיר פינס-פז: איך הן מעלות מחיר?
אופיר פינס-פז: בלי הסכמה של שר המשפטים ושר הרווחה?
נחמה טל: יש הרבה מאוד עמותות שלא גובות 22,000 יורו.
נחמה טל: להכריח אותן עכשיו לתת הנחה- - -
אופיר פינס-פז: אני לא מכריח אותן.
נחמה טל: לא להכריח, במירכאות, רק לצורך הדיון.
אופיר פינס-פז: לא להכריח, זה לא להפוך את המילה הזאת לאות מתה.
נחמה טל: להגיד להם: תשלמו עכשיו 25%, הם פשוט יעלו את המחיר.
אופיר פינס-פז: לא אמרתי להם 25%.
אופיר פינס-פז: אם מישהו ירצה לתת למשל 50%, נגיד לו: לא.
אופיר פינס-פז: כי אולי לא תעמוד בזה.
פרץ סגל: הוא מסכים לקבל תרומה.
פרץ סגל: למה שלא- - -
אופיר פינס-פז: לא נראה לי שמישהו מקבל 15% ומישהו מקבל 50%.
פרץ סגל: בדרך כלל לא מקבלים הנחות, משלמים את מלוא העלות.
פרץ סגל: מה שאנחנו רוצים זה לחייב אותם, בסטנדרט מסוים של 10% מהמבקשים, בגובה של 15%, לפי כמה שהם יכולים.
פרץ סגל: אם הם יכולים מכיוון שהתקבלה תרומה מסוימת, בסדר.
אופיר פינס-פז: מה קורה אם יש 15%, שעל-פי כל הקריטריונים מגיעה להם הנחה, לפי הקריטריונים שאנחנו החלטנו, מה עושים?
איילת ששון: תהיה להם אפשרות לבחור אם לחכות לשנה אחר כך או לפנות לעמותה אחרת.
אופיר פינס-פז: יריב לוין, מה אתה אומר?
יריב לוין: אין לנו ברירה.
אופיר פינס-פז: יש עוד ברירה.
אופיר פינס-פז: אני אומר, שבמקרה שיש יותר מ-10% שעמדו בקריטריונים ופנו לכל העמותות – בהנחה שפנו לעמותות נוספות וגם שם כבר נתנו ל-10% - המדינה תיתן.
יריב לוין: אתה לא יכול לעשות את זה.
איילת ששון: אתה לא יכול לעשות בתקנות.
אופיר פינס-פז: אני יכול לעשות בהסכמת השר.
אופיר פינס-פז: הוא לא חייב להסכים.
יריב לוין: בהסכמת השר.
אופיר פינס-פז: אני לא יכול לכפות על השר.
אופיר פינס-פז: אי אפשר לכפות תקנות על השר.
יעקב ויינר: אני נציג עמותת יה"ב – ילדים הם אור בחיינו.
אופיר פינס-פז: איזה עמותה אתם?
אופיר פינס-פז: גדולה, בינונית, קטנה, או לא קיימת?
יעקב ויינר: קטנה, ואנחנו ממש בתחילת הדרך.
איילת ששון: הם קיבלו לפני חודש הכרה.
אופיר פינס-פז: לכן שאלתי האם הם גדולה, בינונית, קטנה עד לא קיימת.
אופיר פינס-פז: כמעט לא קיימת.
יעקב ויינר: אדוני היושב-ראש העלה את הנושא של עמותות של אימוץ בין-ארצי כארגונים ללא כוונת רווח.
אופיר פינס-פז: הם העלו את זה.
יעקב ויינר: לדעתי, כל הניסוח של הנחות או סבסוד על ידי העמותות מוכיח את זה שקיים רווח עודף על-ידי העמותות, וזה לא מצב רצוי.
אופיר פינס-פז: יש שומה.
אופיר פינס-פז: השאלה, אם את הרווח מוציאים בדיבידנד, כמובן, שלא בהעלאת שכר – אולי כן, אני לא יודע מה המשכורות שם- - -
יעקב ויינר: נוסף לפעילות שלי בעמותה אני יודע שקיימים ארגוני צדקה וכדומה, שנותנים בפועל סבסוד לאימוץ בין-ארצי בגובה של עד 50% מעלות האימוץ, או בסובסידיה מלאה או בהלוואה בתנאים ללא רבית למטרת האימוץ.
אופיר פינס-פז: אתה אומר לנו שהתקנות האלה לא שוות כלום?
יעקב ויינר: את זה אתה אמרת, אדוני.
אופיר פינס-פז: אני שואל אותך, מה אתה אומר?
יעקב ויינר: באמצעות התקנות האלה אנחנו מגדירים מחדש את כל הפעילות של עמותות האימוץ.
יעקב ויינר: אנחנו אומרים שעמותת האימוץ היא כבר לא ארגון ללא כוונת רווח, היא חברה בע"מ.
אופיר פינס-פז: זה לא מקדם אותנו בדיון.
יעקב ויינר: לצערי לא, אבל זה גם לא מקדם את הפעילות שלנו כעמותה.
אופיר פינס-פז: לך זה לא נוגע.
אופיר פינס-פז: מה אתה רוצה?
אופיר פינס-פז: לא מכריחים אותך לעשות כלום.
יעקב ויינר: אני חושש שאני אגיע למצב שכעמותה כן יכריחו אותי.
אופיר פינס-פז: אתה אומר שמה שיכריחו אותך אלה דברים קטנים יחסית למה שהם באמת יכולים.
יעקב ויינר: ההצעה הזאת רק עומדת על הפרק, אנחנו רק בתחילת הדרך.
יעקב ויינר: רצוי להגיד את הדברים האלה מההתחלה מאשר לחכות לסוף.
אופיר פינס-פז: בבקשה, תמשיכי.
איילת ששון: סעיף קטן (ב) "הנחה כאמור בסעיף קטן (א) תוענק, בכל שנה, על ידי עמותה מוכרת לפחות למספר בקשות השווה ל-10% ממספר הליכי האימוץ שהטיפול בהם הסתיים בקבלת ילד, באמצעותה, בשנה הקודמת".
איילת ששון: בתקנה 3 שכחנו לתת לה כותרת שוליים.
אופיר פינס-פז: מה כותרת השוליים שאת מציעה?
אופיר פינס-פז: יש לך איזו הצעה קריאטיבית?
אופיר פינס-פז: תחשבו על זה אחרי זה, נשאיר את זה ביניכם.
איילת ששון: "(א) על אף האמור בתקנה 2, פחת בעמותה מוכרת, בשנה מסוימת, מספר הזכאים לפי תקנה 2(ב) מ-1--
איילת ששון: אם הפרמטר של 10%- - -
אופיר פינס-פז: הוא פחות מאחד.
איילת ששון: זאת אומרת שהם עשו פחות מעשרה אימוצים באותה שנה.
אופיר פינס-פז: זה די מביך, לא?
אופיר פינס-פז: או שזה המצב?
איילת ששון: יש עמותות שחיות על שלושה, ארבעה, חמישה אימוצים שהן עושות בכל שנה.
אופיר פינס-פז: זה באמת רווח לא קטן.
אופיר פינס-פז: אני שואל עכשיו ברצינות, אנחנו בכל זאת אנשים שעשינו קצת דברים בחיים.
אופיר פינס-פז: אם עמותה מסוגלת להתקיים שנה שלמה מ-10 אימוצים, דעו לכם, זה תחום שמכניס הרבה כסף.
אופיר פינס-פז: יש הרי שכר דירה, יש טלפונים ומשכורות.
אופיר פינס-פז: אם אפשר להתקיים מ-10 אימוצים, אז מ-50 אימוצים אפשר להיות עשירים.
איילת ששון: אני רוצה להשיב על כך בבקשה.
איילת ששון: ייתכן שמ-50 אימוצים ניתן להיעשות עשירים.
איילת ששון: כשאנחנו מדברים על העמותות הקטנות - אני פשוט מביאה את הפרופיל מהשטח - הפרופיל של כל העמותות הקטנות, אלה עמותות שלא מהן ההכנסה של הבית.
איילת ששון: בדרך כלל מדובר במישהו שעושה את זה כדבר נוסף או אחד מבני הזוג שעושה את זה כאיזה תחביב.
איילת ששון: בחלק גדול מהעמותות יש הורים מאמצים בעצמם, שרוצים לעשות את זה בשביל נשמה יתרה.
איילת ששון: אני לא חושבת שהם מתפרנסים מחמישה אימוצים בשנה.
איילת ששון: הם כולם מבוססים, ויש להם דברים שמהם הם מתפרנסים.
איילת ששון: דווקא מבחינה זאת המשאבים והאנרגיות שצריך להשקיע במדינת החוץ הם מאוד גדולים, וככל שיש יותר אימוצים במדינת החוץ- - -
אופיר פינס-פז: העלות השולית פוחתת.
איילת ששון: בדיוק.
אופיר פינס-פז: פרק א' בכלכלה.
אופיר פינס-פז: אם זה פחות מאחד- - -
איילת ששון: --תעניק אותה עמותה, בשנה שלאחר מכן, הנחה למבקש אחד לפחות וזאת לאחר שמצאה כי הוא עומד בתנאים לקבלת הנחה לפי תקנה 4."
איילת ששון: זו תקנה שהוספה לבקשת הוועדה.
אופיר פינס-פז: אבל מה זה אומר?
איילת ששון: היא אומרת שאם היו פחות מ-10 אימוצים בשנה, עדיין בשנה שלאחר מכן העמותה מחויבת להנחה אחת לפחות, כשבסעיף הבא אנחנו קובעים את גובה ההנחה שהיא מחויבת לתת.
אופיר פינס-פז: זאת אומרת, היא עדיין מחויבת בהנחה.
פרץ סגל: למעשה עברנו לתקציב דו-שנתי בעמותות קטנות במקום תקציב שנתי.
איילת ששון: ההנחה שהיא תהיה מחויבת לה כתובה בסעיף קטן(ב).
איילת ששון: "שיעור ההנחה שתעניק עמותה שחלה לגביה פיסקה (א) לא יפחת מ-1.5% מכל התשלומים שקיבלה עבור אימוצים שהשלימה בשנה שקדמה למתן ההנחה".
אופיר פינס-פז: אם אף אחד לא ראוי לקבלת הנחה?
נעמה מנחמי: עוברים לשכר הממוצע.
נעמה מנחמי: 70% מהשכר הממוצע.
איילת ששון: הגדלנו את הזכאות.
אופיר פינס-פז: בכל מקרה הם חייבים לתת הנחה.
נעמה מנחמי: זה לא מדויק, זה לא בכל מקרה.
נעמה מנחמי: ההנחה היא שתמיד יהיו אנשים שנמצאים מתחת לשכר הממוצע או לכפל השכר הממוצע, במקרה שמדובר בבני זוג.
נעמה מנחמי: אם נראה שבשטח הדברים שונים, יכול להיות שיהיה מקום לתקן את זה פעם נוספת.
יריב לוין: יש שאלה אחת שלא ברורה לי, יכול להיות שפספסתי את ההתחלה.
יריב לוין: אני מבין שההנחה היא לא כאשר הליך האימוץ מסתיים, אלא התהליך מתבצע בשלב שבו הוכרה זכאותך, אבל טרם נגמר ההליך כולו.
יריב לוין: בנקודת הזמן הזאת הסכום שנדרש האדם לשלם עבור האימוץ, הוא מלוא הסכום, או שהתשלום בתחנות, ואז, בנקודה הזאת, הוא משלם חלק, כך שאם הוא מקבל את ה-10% הנחה בנקודת הזמן הזאת, הוא בעצם לא מקבל 10% מהכול, אלא 10% ממה שהיה עד אז, או שזה גם מקנה לו זכאות להנחה בהמשך?
אופיר פינס-פז: שואל חבר הכנסת לוין איפה ה-10%, האם זה מהסך הכול?
איילת ששון: קודם כול זה 15% מהסך הכול מעמותה ספציפית, ממדינה ספציפית, שממנה אותו בן-אדם- - -
אופיר פינס-פז: סך הכול 15%, זה מה שהוא נדרש לשלם.
איילת ששון: ממה שהוא היה נדרש אילו הוא אימץ ללא הנחה.
יריב לוין: התהליך הוא מתגלגל.
יריב לוין: כלומר, נניח, אישרו את העובדה שאני זכאי להנחה בשלב שבו, לצורך העניין, אני צריך לשלם 10,000, בנקודה הזאת אני מקבל את ההנחה, ואני ממשיך להיות זכאי להנחה גם לתשלומים הבאים?
איילת ששון: החוק והתקנות לא מתערבים בחופש החוזים של העמותות מול הפונים.
איילת ששון: אין קביעה מפורשת של גביית תשלומים לשיעורים.