GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איילת ששון: כל עמותה בונה לעצמה את החוזה, אבל בפועל, בדרך כלל, נגבה קודם כול הסכום הראשוני שנדרש לצורך העניין, כשבכל מקרה לפניו לא נבחנת ההנחה, כי קודם אנחנו רוצים לראות שהאדם כשיר בכלל לאמץ, ולאחר שהוא ייקבע ככשיר לאמץ, ואם הוא יימצא זכאי להנחה, העמותה תצטרך מולו לשנות את החוזה באופן שיגלם את העובדה שהוא זכאי להנחה.
איילת ששון: זאת אומרת, שהוא לא צריך לשלם את הסכום המרבי שמלכתחילה נאמר לו שצריך לשלם, אלא אותו סכום פחות 15%.
איילת ששון: מתי יבוצעו התשלומים האלה?
איילת ששון: אני משערת שזה יהיה בסוף התהליך.
איילת ששון: לא מדובר בהחזר שהוא מקבל, כי זה לא שהוא ישלם כסף ויקבל החזר.
אופיר פינס-פז: למה את משערת ולא כותבת?
איילת ששון: משום שאין בשום מקום, לא בחוק ולא בתקנות, התערבות שלנו בחופש החוזים.
אופיר פינס-פז: מה זה קשור לחופש החוזים?
יריב לוין: הוא זכאי להנחה בשיעור של 15% לצורך העניין מ-22,000 יורו, שזה מה שעולה לו כל התהליך, ולא 15% מאיזה שלב בדרך שבו הוא היה.
יריב לוין: כנגזרת לשאלה הזאת עולה, מה קורה, נניח, כאשר האימוץ לא הצליח ועל-פי החוזה שלו עם העמותה הוא צריך לשלם רק 15%, כי התהליך נתקע באיזו נקודה בדרך.
יריב לוין: איך זה נגזר?
יריב לוין: אם אנחנו אומרים שהבן אדם זכאי ל-15% מ-22,000 יורו, ואנחנו אומרים שנאפשר לעמותה לעשות חוזה שה-15% יורד מהתשלום האחרון בהשלמת התהליך, כלומר, אם הוא לא ישלים את התהליך, הוא לא מקבל בכלל את ההנחה, ואז כל המבנה של ה-15% שמקבלים הנחה לא מתקיים.
איילת ששון: העובדה שאדם לא משלים תהליך אימוץ יכולה לנבוע מאחד משני מקרים, או שהאדם החליט שהוא לא רוצה להשלים את תהליך האימוץ, ואז למה שהוא יהיה זכאי להנחה?
איילת ששון: למה לגזול אותה הנחה מבן-אדם שישלים הליך אימוץ?
איילת ששון: או שהעמותה, מסיבה כזאת או אחרת, הפסיקה את הליך האימוץ, ואז הוא יכול לחזור אליה בדרך משפטית מקובלת ולדרוש ממנה- - -
יריב לוין: שוב, אני אומר, לא ברמה של טענה, אני אומר ברמה של ניסיון לבנות משהו.
יריב לוין: למה לא לחתוך ולומר שהמדד יהיה סיום התהליך ובשלב סיום התהליך תינתן ההנחה של ה-15% האלה?
אופיר פינס-פז: למה בסיום התהליך, למה לא בתחילת התהליך?
יריב לוין: או בתחילת התהליך, לא חשוב.
אופיר פינס-פז: למה שלא יהיה כתוב בתחילת התהליך, אחרי שהוא עבר את הבדיקות ונקבע מה מצבו, האם מגיעים לו 15% או לא מגיעים לו 15%, או 20%?
אופיר פינס-פז: אז הוא יודע כשהוא נכנס לעניין- - -
איילת ששון: זאת הנקודה שבה זה יהיה לפי מה שהבנו כשכתבנו את התקנות.
יריב לוין: זה לא כתוב.
אופיר פינס-פז: זה לא כתוב.
יריב לוין: אי אפשר להבין את זה ממה שכתוב.
נעמה מנחמי: נוסיף סעיף שיבהיר את זה.
אופיר פינס-פז: נמשיך.
אופיר פינס-פז: בבקשה, גברתי.
איילת ששון: תנאים לקבלת ההנחה – תקנה 4 "הנחה כאמור בתקנה 2 או 3, לפי העניין, תוענק למבקש, אשר ביקש זאת ואשר מתקיים לגביו אחד מן התנאים הבאים: (א) הכנסתו החודשית הממוצעת של המבקש, מכל מקור שהוא, בתקופה של שלושה חודשים לפני מועד הגשת הבקשה, אינה עולה על 70% מהשכר הממוצע.
איילת ששון: היו המבקשים בני זוג, הכנסתם החודשית המשותפת, מכל מקור שהוא, בתקופה של שלושה חודשים לפני מועד הגשת הבקשה, אינה עולה על פעמיים הסכום האמור.
איילת ששון: (ב) הכנסתו החודשית הממוצעת של המבקש, מכל מקור שהוא, בתקופה של שלושה חודשים לפני מועד הגשת הבקשה, אינה עולה על 150% מהשכר הממוצע, או, אם היו המבקשים בני זוג, הכנסתם החודשית הממוצעת, מכל מקור שהוא, בתקופה של שלושה חודשים לפני מועד הגשת הבקשה, אינה עולה על פעמיים הסכום האמור ומתקיים אחד מאלה.
אופיר פינס-פז: לא הבנתי את זה.
איילת ששון: כאן אנחנו נכנסים לרשימת המצבים המיוחדים שמזכים בהנחה.
אופיר פינס-פז: סעיף קטן (א) זה 70% של אחד- - -
איילת ששון: או כפול שניים לשניים.
אופיר פינס-פז: למה "או כפול שניים"?
אופיר פינס-פז: למה זה לא ברור?
איילת ששון: רצינו להבהיר שזה הפרמטר למאמץ יחיד ולזוג.
אופיר פינס-פז: מה זה מאמץ יחיד?
יריב לוין: חלק הם חד-הוריים.
איילת ששון: פלח גדול של האימוץ הבין-ארצי זה חד הוריים שמאמצים.
נחמה טל: 40%.
אופיר פינס-פז: מה זה סעיף קטן (ב)?
איילת ששון: סעיף קטן (ב) זה הפתיח למצבים המיוחדים.
איילת ששון: קבענו מצבים מיוחדים, ולגביהם קבענו רף הכנסה גבוה בהרבה מרף ההכנסה הזה, כשמעליו סברנו שאין מקום להעניק הנחה על אף המצב המיוחד.
אופיר פינס-פז: 150% זה על אחד- - -
איילת ששון: זה על אחד או פעמיים לשניים.
אופיר פינס-פז: תקראי בבקשה.
איילת ששון: המצבים הם: "(1) הבקשה הינה לאמץ אחים או אח של ילד שהמבקש אימץ קודם לכן; (2) הליך אימוץ שהחל המבקש בעמותה אחרת לא הסתיים בקבלת ילד למטרת אימוץ והתקיימו כל אלה: (א) הליכי האימוץ באמצעות העמותה הראשונה הופסקו שלא באחריות המבקש; (ב) המבקש הוכיח כי שילם לעמותה הראשונה לפחות 50% מהתשלומים;" – כאן אנחנו בדיון עם נעמה מנחמי.
איילת ששון: העלינו את ההצעה אולי להפחית את זה ולקבוע 40% מהתשלומים, כדי להתאים את זה יותר- - -
נעמה מנחמי: אולי אפילו פחות.
איילת ששון: כדי שזה יהיה יותר ריאלי.
נחמה טל: ברוב העמותות היום הסידור הוא שאנשים משלמים עד 6,000 יורו בהתחלה, ואת רוב הכסף, עד 22,000 יורו, אם גובים את מקסימום הסכום, מפקידים בנאמנות או משלמים בסוף התהליך, כשאנשים מקבלים ילד.
נחמה טל: אני חוששת שהערכה כל כך גבוהה, של 50%, תגרום לזה שאף אחד לא ייכנס לקריטריונים האלה.
אופיר פינס-פז: את מציעה להוריד.
אופיר פינס-פז: אולי נוריד ל-33%, לשליש?
נחמה טל: בסדר.
יריב לוין: ברשותכם, בקשת ההנחה מוגשת לעמותה החדשה, שמטפלת בהליך האימוץ.
יריב לוין: מה שאנחנו אומרים לעמותה, שתעשה בדיקה האם הפסקת האימוץ נעשתה באחריות המבקש או לא בעמותה הקודמת.
יריב לוין: איך היא יכולה לבדוק את זה בכלל?
איילת ששון: קודם כול יש מצבים מובהקים כשברור שההליך הופסק שלא באחריות המבקש, שזה מה שעמד לנגד עינינו כשקבענו את הסעיף הספציפי הזה, כשמדובר על כך שהמדינה שבה פעלה אותה עמותה ראשונה שבאמצעותה- - -
אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת "באחריות המבקש"?
אופיר פינס-פז: למשל, שהמבקש פתאום הפסיק לבקש, הוא לא רוצה לאמץ?
נעמה מנחמי: לדוגמה, הוא סירב לקבל 10 ילדים.
איילת ששון: היו לנו מקרים כאלה.
איילת ששון: הוא פסל את כל הילדים שהציעו לו, ולכן הוא לא אימץ ילד בסופו של דבר.
איילת ששון: היו מקרים כאלה.
נחמה טל: היו מקרים לא מעטים כאלה.
יריב לוין: אני רואה קושי מאוד גדול עם זה שהעמותה עצמה היא המחליטה למי תיתן את ההנחה, והיא קובעת האם אצל העמותה הראשונה הופסקו ההליכים- - -
אופיר פינס-פז: תיכף נקבע מנגנון ערעור.
איילת ששון: התחלתי לומר שעיקר המצבים שנכנסים לסעיף הזה, אלה מדינות שסוגרות את השערים שלהם, שזה דבר מובהק וברור שהוא לא באחריות המבקש.
איילת ששון: הסעיף השני מתייחס למצב קצת אחר, הסעיף הבא.
אופיר פינס-פז: יריב לוין, נעשה מנגנון ערעור, ואם אדם ירגיש שהוא נפגע מההחלטה, הוא יוכל לערער לגורם במשרד הרווחה.
יריב לוין: כן, כי צריך איזה פיקוח על הדברים האלה.
אופיר פינס-פז: 33%?
איילת ששון: 33%, בסדר.
אופיר פינס-פז: פסקה (ג).
איילת ששון: "(ג) המבקש לא קיבל החזר בשיעור של 85% לפחות מהתשלומים ששילם לעמותה הראשונה.
אופיר פינס-פז: הוא לא קיבל כבר הנחה פעם אחת.
אופיר פינס-פז: תקנת משנה (3).
אופיר פינס-פז: תכניסו סעיף למנגנון ערעור, תגידו בפני מי אפשר לערער.
איילת ששון: לא פה, אלא אחרי הסעיף הבא.
יריב לוין: הייתי מציע לא רק מנגנון ערעור.
יריב לוין: אני חושב שצריך להיות מנגנון דיווח.
אופיר פינס-פז: יש מנגנון, בוודאי, דיווח גם לוועדה אני רוצה, אחת לשנה.
אופיר פינס-פז: נראה אם בכלל פגענו למשהו רלוונטי.
יריב לוין: סעיף 7 מדבר- - -
אופיר פינס-פז: נגיע לשם.
אופיר פינס-פז: פסקת משנה (3).
איילת ששון: "(3) הליך אימוץ, שהחל המבקש בעמותה אחרת, לא הסתיים בקבלת ילד למטרת אימוץ על אף שחלפו שנתיים מיום הגשת הבקשה- - -והתקיימו כל אלה".
איילת ששון: כשכאן אלה הם אותם פרמטרים שנקבעו בסעיף הקודם.
איילת ששון: "(א) הליכי האימוץ באמצעות העמותה הראשונה לא הושלמו שלא באחריות המבקש".
אופיר פינס-פז: תורידו פה עוד פעם ל-33% בסעיף קטן (ב).
איילת ששון: בהחלט, אותם פרמטרים.
אופיר פינס-פז: תקנה 5.
איילת ששון: "5(א) פחת בעמותה מוכרת, בשנה מסוימת, מספר המבקשים אשר זכאים להנחה לפי התנאים הקבועים בתקנה 4, תעניק העמותה הנחה למבקש שהכנסתו החודשית הממוצעת, מכל מקור שהוא, בתקופה של שלושה חודשים לפני מועד הגשת הבקשה, אינה עולה על השכר הממוצע.
איילת ששון: (ב) הנחה כאמור בפסקה (א), תוענק, לכל הפחות למספר מבקשים שישלימו את מספר מקבלי ההנחות באותה שנה למספר שנקבע בהתאם לתקנה 2(ב) או 3(א), לפי העניין.
נעמה מנחמי: אם הוועדה מוטרדת מנושא הכנסתו החודשית הממוצעת, אפשר להעלות את הסכום ל-150% מההכנסה הממוצעת.
נעמה מנחמי: זאת אומרת, השאלה אם אנחנו גם חושבים שהאנשים האלה זקוקים להנחה, בהנחה שבסופו של דבר זה בא על חשבון אנשים אחרים.
נעמה מנחמי: לכן כתבנו "הכנסתו החודשית הממוצעת".
יריב לוין: זה נראה סביר לגמרי.
מנחם אליעזר מוזס: הערתי את זה בשל ההערה הקודמת.
איילת ששון: הגשת בקשה להנחה – תקנה 6 "(א) מבקש שמתקיימים לגביו התנאים המפורטים בתקנה 4 רשאי להגיש לעמותה מוכרת בקשה להנחה מהתשלומים לאימוץ בין-ארצי.
איילת ששון: " אני רק רוצה להזכיר ש"מבקש" הגדרנו כמי שנמצא כשיר לאימוץ, זה השלב שבו הוא יכול להגיש את הבקשה.
אופיר פינס-פז: מישהו צריך- - -
איילת ששון: ליידע אותו?
אופיר פינס-פז: ליידע אותו.
אופיר פינס-פז: הוא צריך לקבל טפסים, הוא צריך לדעת שיש לו זכות.
אופיר פינס-פז: איך הוא ידע?
אופיר פינס-פז: רק לפי החוק?
אופיר פינס-פז: חבר'ה, אלה כבר תקנות--
איילת ששון: כל הקריטריונים האלה מפורסמים באתר.
אופיר פינס-פז: --זו לא חקיקה ראשית, פה צריך לכתוב בצורה יותר מפורטת.
אופיר פינס-פז: פה אני מצפה שלא יהיה מצב שאחר כך אדם יגיד: לא ידעתי, או ידעתי מאוחר, או אם הייתי יודע בזמן.
אופיר פינס-פז: הרי זה רק 10%, יכולה להיות פה מניפולציה, חלק לא ידעו, חלק כן ידעו.
אופיר פינס-פז: כל הקודם זוכה.
אופיר פינס-פז: מיליון דברים.
אופיר פינס-פז: אלה תקנות, חברים, נא לפרט.
אופיר פינס-פז: העמותה חייבת להציג לו ביום הרישום את הטפסים לבקשת הנחה, זהו אחריות העמותה.
איילת ששון: "(ב) המבקש יצרף לבקשתו הצהרה בדבר הכנסותיו בשלושת החודשים שקדמו למועד הגשת הבקשה, מכל מקור שהוא, לרבות הכנסה ממשכורת, מדמי שכירות, מקצבאות ומקופת גמל, ויצרף להצהרה מסמכים לאימותה.
איילת ששון: " "7.
איילת ששון: הודעה על הענקת הנחה למבקש על-ידי עמותה מוכרת לפי תקנות אלה תימסר לרשות המרכזית בצירוף נימוקיה, בתוך 30 ימים מיום הענקתה.
אופיר פינס-פז: יפה ולא מספיק.
אופיר פינס-פז: יש לנו שתי הערות.
אופיר פינס-פז: קודם כול, זו אחריות של העמותה.
אופיר פינס-פז: תגידו "המבקש", "המבקש", אבל העמותה אחראית שהמבקש ידע זכויותיו והוא יוכל לפנות בזמן.
אופיר פינס-פז: דבר שני, מה שאמר יריב לוין, אנחנו רוצים פיקוח.
אופיר פינס-פז: פה מדובר על פיקוח פרטני, אנחנו מדברים על פיקוח כוללני.
אופיר פינס-פז: כל עמותה תגיש דוח לשר הרווחה ולשר המשפטים אחת לשנה, דוח שנתי על נושא ההנחות.
איילת ששון: אני רוצה להסביר את משמעות תקנה 7, שקבענו.
אופיר פינס-פז: אני מבין, היא בסדר גמור.
אופיר פינס-פז: אנחנו לא פוסלים אותה.
איילת ששון: אם אפשר בכל אופן.
איילת ששון: אנחנו לא שותפים להליכים של העמותות, אנחנו לא שותפים להליכים של חתימת חוזה, אנחנו לא יודעים בכמה עמותות- - -
אופיר פינס-פז: גברתי, אנחנו רוצים שתהיו שותפים.
אופיר פינס-פז: אני יודע שאתם לא רוצים להיות שותפים.
איילת ששון: בבקשה, אני אשמח אם אוכל להשלים את הדברים.
איילת ששון: את סיום ההליך אנחנו כן יודעים.
איילת ששון: אישור כניסה של ילד לישראל עובר תמיד ברישום ברשות המרכזית, ולכן, בתום שנת 2008 יכולה המפקחת על האימוץ הבין-ארצי או הרשות המרכזית, לצורך העניין, לדעת כמה אימוצים הושלמו על-ידי כל עמותה ולעשות את החשבון כמה הנחות- - -
אופיר פינס-פז: גברתי, תסבירי לי מה הבעיה.
איילת ששון: לא מה הבעיה, אלא שאני חושבת שהדברים שאדוני מבקש שיוכנסו כתקנה נוספת כבר קיימים.
איילת ששון: אני רק רוצה להסביר למה אני חושבת שהם כבר קיימים.
אופיר פינס-פז: הבנתי, ואני לא מסכים.
אופיר פינס-פז: עם כל הכבוד, אנחנו רוצים פיקוח הדוק על העמותות, ובעיקר לדעת אם בכלל עשינו מנגנון צודק או לא צודק.
אופיר פינס-פז: זה שיש למפקחת ברשות המרכזית יכולת לאגם את הנתונים ולעשות סטטיסטיקות, זה נחמד מאוד, אבל היא לא נושאת באחריות.
אופיר פינס-פז: אני רוצה שהגורם הנושא באחריות, קרי, מנהל העמותה, ימסור דין וחשבון לרשות המרכזית, ואני רוצה לקבל העתק לוועדת החוקה, חוק ומשפט על-פי התקנות האלה, כדי שנדע.
אופיר פינס-פז: דווקא העניין הפרטני לא מעניין אותי, כי אני לא נכנס לגופו של ילד כזה או משפחה כזאת, אותי מעניין העניין הכללי, האם עשינו תקנות שבאמת מסייעות לציבור, או שעשינו תקנות שבכלל לא נותנות מענה לבעיות האמיתיות, או נותנות מענה יתר או מענה חסר.
אופיר פינס-פז: זה מה שמעניין אותנו.
איילת ששון: לכן חשבו שהדיווח בזמן אמת, בתוך 30 יום ממתן- - -
אופיר פינס-פז: זה לא במקום זה, גברתי.
אופיר פינס-פז: דיווח בזמן אמת חייב להיות.
אופיר פינס-פז: אמרתי שאני בעד תקנה 7.
יריב לוין: לא רק זה, הדיווח גם צריך להיות- - -
אופיר פינס-פז: אני מאוד בעד תקנה 7.
אופיר פינס-פז: אלה שני דברים שונים.
איילת ששון: אם כך, כנראה לא הבנתי את התקנה שאדוני מבקש.
אופיר פינס-פז: זה מה שניסיתי להסביר לך, שאת לא מבינה.
איילת ששון: יכול להיות שאני לא מבינה, אני לא מתיימרת להבין.
אופיר פינס-פז: קורה.
אופיר פינס-פז: אנחנו מאוד בעד תקנה 7, וצריך להיות דיווח בזמן אמת ברמה הפרטנית.
אופיר פינס-פז: זה דבר אחד.
אופיר פינס-פז: אחר כך צריך להיות דבר ברמה הכללית.
אופיר פינס-פז: נגמרה השנה, אנחנו רוצים לדעת בדיוק מה קרה בתחום ההנחות בכל עמותה.
אופיר פינס-פז: זה הכול.
אופיר פינס-פז: אני רוצה שאתם תדעו בדיוק, אני רוצה שאנחנו נדע בדיוק, ושנוכל לקיים על זה דיון ולראות האם עשינו דבר שמוכיח את עצמו, או שצריך לתקן או לשפר, או שאפשר לייתר אותו.
יעקב ינקולנקו: אנחנו יודעים שכל ה-100% של הכסף שעמותה מקבלת מהמשפחה, כל הכסף הזה, משתמשים בו בתהליך האימוץ.
יעקב ינקולנקו: אם אנחנו צריכים לעשות 15% הנחה למשפחה, מאיפה לקחת את הכסף הזה?
אופיר פינס-פז: תשאל את האנשים האלה.
אופיר פינס-פז: אתה שואל אותי?
יעקב ינקולנקו: או שאנחנו צריכים לפגוע בשירות שאנחנו נותנים או לתת פחות שירות.
אופיר פינס-פז: אדוני, קודם כול, את השאלה הזאת היית צריך לשאול ב-09:05 או ב-09:07, כי איחרתי בחמש דקות, אבל אתה לא יכול לשאול אותה ב-09:45, אדוני, אנחנו כבר לא נמצאים שם.
אופיר פינס-פז: אנחנו כבר לא בשאלה הבסיסית.
יעקב ינקולנקו: זו אותה ששאלנו מההתחלה.
אופיר פינס-פז: זו שאלה באל"ף, ואנחנו כבר בשי"ן.
יעקב ינקולנקו: ובכל זאת.
אופיר פינס-פז: בסוף יענו לך.
אופיר פינס-פז: אנחנו כרגע צריכים לסיים את עניין הדיווח.
אופיר פינס-פז: עניין הדיווח יהיה כדלקמן: למעט תקנה 7, שהיא נשארת כמו שהיא, אנחנו מוסיפים תקנה שאומרת שכל עמותה בסוף שנה תיתן דיווח מסודר.
אופיר פינס-פז: למי?
אופיר פינס-פז: לרשות- - -
איילת ששון: לרשות המרכזית.
אופיר פינס-פז: מה זו הרשות הזאת?
אופיר פינס-פז: זאת אורנה?
איילת ששון: זאת אורנה.
איילת ששון: זה גוף על-פי חוק ועל-פי אמנה.
אופיר פינס-פז: כל עמותה מדווחת לאורנה אחת לשנה, בסוף שנה.
נחמה טל: מה יהיה כתוב בדיווח?
אופיר פינס-פז: שאלה מצוינת.
אופיר פינס-פז: יש תקנות שאתה אפילו מכניס את הטופס, אני לא רוצה להיות במקום הזה.
אופיר פינס-פז: תחליטו - כמה פניות, כמה ביקשו, כמה קיבלו, האם היו אלה שהגיע להם ולא קיבלו, האם היו אלה שקיבלו מעבר ל-15%, מה העבר האתי של האנשים?
אופיר פינס-פז: האם אנשים באמת היו סביב ה-70% מההכנסה הממוצעת, או ב-10%, או בכלל מובטלים, או שאין להם הכנסה בכלל.
אופיר פינס-פז: רוצים לדעת מה המצב.
אופיר פינס-פז: לא אישית, בסטטיסטיקה, לא בשמות, זו צנעת הפרט.
אופיר פינס-פז: בסטטיסטיקה אנחנו רוצים לדעת.
אופיר פינס-פז: אמרנו 70%, אולי היינו צריכים להגיד 50%, אולי היינו צריכים להגיד 80%.
אופיר פינס-פז: תכניסו כמה פרמטרים שיאפשרו לכם ולנו לקבל תמונה אמיתית על מצב ההנחות, מצב המבקשים ומצב המאמצים.
נעמה מנחמי: נעשה במסגרת התקנות, נכון?
נעמה מנחמי: נכתוב את הפרמטרים, בין היתר כדי שאפשר- - -
אופיר פינס-פז: תכתבו "בין היתר", כדי שתוכלו תמיד להוסיף ולבקש יותר.
אופיר פינס-פז: הרשות המרכזית תדווח לוועדת החוקה, חוק ומשפט על המכלול.
אופיר פינס-פז: העמותות לא פונות אלינו, העמותות לא מדווחות לנו.
נעמה מנחמי: ריכוז הנתונים שציינו.
אופיר פינס-פז: ריכוז הנתונים תעבירו אחת לשנה לוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, שתקיים דיון בדבר הזה.
אופיר פינס-פז: מה עוד?
נעמה מנחמי: רצית מנגנון ערעור.
אופיר פינס-פז: על כל הדבר הזה יהיה מנגנון ערעור.
אופיר פינס-פז: משפחה שתרגיש שהיא קופחה, תצטרך לפנות, בכתב כמובן, הפניות תיעשינה רק בכתב.
אופיר פינס-פז: אנחנו לא נתחיל עכשיו לעשות התדיינות, אבל תהיינה פניות בכתב לרשות המרכזית.
פרץ סגל: זה לא תפקיד שהרשות המרכזית יכולה למלא.
אופיר פינס-פז: בסדר, אז למשרד המשפטים.
פרץ סגל: גם לא.
אופיר פינס-פז: בסדר, לוועדת החוקה של הכנסת.
אופיר פינס-פז: .. אין לך בעיה.
אופיר פינס-פז: פרץ סגל, זה לא יעזור.
פרץ סגל: אני רוצה להסביר מדוע.
אופיר פינס-פז: הבנתי למה, אתה לא צריך להסביר, אני מספיק שנים בכנסת.
אופיר פינס-פז: אם אתה מציע שלא לרשות המרכזית, אתה חייב להציע מה כן, כי אי אפשר להשאיר מערכת כזאת בלי מנגנון ערעור.
פרץ סגל: התשובה פשוטה.
פרץ סגל: יש שרים ממונים, והם יאמרו- - -
אופיר פינס-פז: מי?
פרץ סגל: השרים הרי רשאים לשלול רישיון של עמותה.
אופיר פינס-פז: זה לא קשור.
אופיר פינס-פז: עזוב, עזוב, עזוב.
פרץ סגל: אותם מבקשים לערעור- - -
אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לשלול רישיון של שום עמותה.
אופיר פינס-פז: אדם פנה, מרגיש שהוא קופח.
אופיר פינס-פז: על זה אני שולל את הרישיון של העמותה.
פרץ סגל: לא צריך לשלול, אבל אפשר לנקוט באמצעים נוספים.
פרץ סגל: השרים שאחראים למתן הרישיון, הם יכולים- - -
אופיר פינס-פז: אתה רוצה שהשרים ישבו בוועדת ערעורים?
אופיר פינס-פז: הבנתי אותך.
פרץ סגל: מי שיש לו מבחינת החוק את הסמכות לעמותות הם השרים.
פרץ סגל: הם יעבירו את זה לוועדה המייעצת, הוועדה המייעצת תבדוק את הדברים, האם במקרים כאלה היה שירות הוגן או לא הוגן- - -
אופיר פינס-פז: אני מוכן שהוועדה המייעצת תהיה ועדת הערעורים.
אופיר פינס-פז: אתה מוכן שהוועדה המייעצת תהיה ועדת הערעורים?
אופיר פינס-פז: גברתי, את מוכנה?
טובה ליכטנשטיין: ועדה מייעצת לא מפקחת.
פרץ סגל: אנחנו לא מפקחים ואנחנו לא ועדת ערר.
פרץ סגל: מה שאנחנו יכולים לעשות זה, לתת המלצה אם התנהגות עמותה הולמת את התקנות או אינה הולמת, והשרים יסיקו את המסקנות.
אופיר פינס-פז: עוד לא הבנתי מה אתה מציע, פרץ סגל.
פרץ סגל: אין צורך- - -
אופיר פינס-פז: אין צורך?
פרץ סגל: מסיבה פשוטה, מכיוון שהשרים הם שמפקחים על העמותות, כמו כל תלונה אחרת שמתקבלת ביחס לעמותה.
אופיר פינס-פז: בא אדם, רצה לאמץ, ביקש הנחה, לא קיבל.
אופיר פינס-פז: מה הוא אמור לעשות?
אופיר פינס-פז: ללכת לכותל, לשים פתק?
פרץ סגל: כאשר מדובר, למשל, על אדם שסבור שמגיע לו לקבל ילד לפי הקריטריונים של החוק, יש ועדת ערר בחוק עצמו.
אופיר פינס-פז: לא דיברתי על זה.
אופיר פינס-פז: דיברתי רק על ההנחות.
אופיר פינס-פז: אולי אותה ועדת ערר שיש בחוק?
פרץ סגל: היא עוסקת בעניינים אחרים, היא עוסקת בעניינים שנוגעים למהות האימוץ.
אופיר פינס-פז: תסלח לי, אפשר להרחיב את סמכויותיה.
פרץ סגל: אם כך, צריך לתקן את החוק.
אופיר פינס-פז: נתקן את החוק.
פרץ סגל: זה משהו אחר.
פרץ סגל: אם רוצים, אפשר לתקן את החוק.
פרץ סגל: אני מנסה לתת פתרון במסגרת החוק הקיים.
פרץ סגל: במסגרת החוק הקיים, מי שיכול לפעול אל מול העמותות במקרה של תלונות הם השרים.
אופיר פינס-פז: שר הרווחה יקים בתוך 90 יום ועדת ערעורים על החלטת- - -
פרץ סגל: צריך להביא את זה בפני השרים.
אופיר פינס-פז: אי אפשר בלי זה.
אופיר פינס-פז: חברים, מה אתם עושים?
אופיר פינס-פז: יש מנגנון למתן הנחות.
אופיר פינס-פז: אפשר להחליט שלא עושים מנגנון.
אופיר פינס-פז: פרץ סגל, אל תהיה מקובל.
אופיר פינס-פז: אפשר להחליט שלא עושים את החידוש הזה, מאה אחוז, אז לא נעשה.
אופיר פינס-פז: אבל כולנו חושבים שצריך לעשות את החידוש הזה.
אופיר פינס-פז: לא יכול להיות שנשאיר הכול, אתה משאיר את האזרח.
אופיר פינס-פז: הרי העמותות האלה הן עמותות ציבוריות, הן לא עמותות פרטיות.
אופיר פינס-פז: זה לא השוק הפרטי.
אופיר פינס-פז: מישהו צריך להגיד לבן-אדם שפנה לעמותה והוא חושב שנגרם לו עוול: שמעתי אותך, אתה צודק, אתה לא צודק, נא לפעול.
אופיר פינס-פז: זה אלמנטרי?
פרץ סגל: אני רק מתקן, שלא מדובר בעמותות ציבוריות כפי שאדוני אמר, אלא עמותות פרטיות.
אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת עמותות פרטיות?
פרץ סגל: העמותות האלה הן עמותות שאנשים מקימים, זה לא כפי שקיווינו בשעתו, כשחוקקנו את החוק, שיהיו גופים כמו נעמ"ת, אמונה וויצ"ו, שייכנסו.
פרץ סגל: מדובר באנשים פרטיים.
אופיר פינס-פז: אלה עמותות שהן לא למטרות רווח.
פרץ סגל: נכון שהן לא למטרות רווח, אבל הן לא מקבלות- - -
אופיר פינס-פז: הן גם מקבלות אישור הפעלה מהממשלה.
אופיר פינס-פז: זה לא ציבורי?
פרץ סגל: הן לא מקבלות תמיכה כמו עמותות ציבוריות אחרות.
אופיר פינס-פז: אגב, זה שהן לא מקבלות תמיכה, אני לא מתפאר בזה, אני גם לא מציע לך להתפאר בזה.
אופיר פינס-פז: אני בעד שיקבלו תמיכה.
אהוד רזניק: האם יוקם מנגנון שיגן על האינטרס של העמותות, כמו שמגנים על האינטרס של המאמצים?
אופיר פינס-פז: ברבות הימים.
אופיר פינס-פז: אני חושב שאם בא בן-אדם, ואם אנחנו קובעים תקנות שיש בהן אלמנט של הנחות, אדם, אם הוא קופח, ואם הוא לא קיבל מה שהוא חושב שהחוק קבע, זכותו להתלונן בפני גורם מוסמך.
אופיר פינס-פז: זה הדבר הכי הגיוני.
איילת ששון: יש הבדל בין להתלונן בפני גורם מוסמך לבין זה שאותו גורם מוסמך יהיה המוסמך לחייב.
אופיר פינס-פז: לא אמרתי שהו יחייב.
אופיר פינס-פז: הגורם המוסמך יכול לפעול בעמותה, לבקש הבהרות בעמותה.
איילת ששון: הוא יצטרך להכריע בסופו של דבר.
אופיר פינס-פז: הוא לא מכריע.
אופיר פינס-פז: איך אמרת, בסוף, אם אצל עמותה מצטברות טענות ומענות כלפי התפקוד שלה, בסוף אפשר לשלול לה את הרישיון.
נעמה מנחמי: אם אדוני מבקש ועדת ערעורים, מה תהיה השורה התחתונה שלה, להמליץ לעמותה לקבל?
אופיר פינס-פז: השורה התחתונה שהגורם הזה מברר את התלונה והוא מתדיין מול העמותה, והוא אומר לעמותה מה ההמלצה שלו, הוא לא קובע במקום העמותה.
אופיר פינס-פז: אבל אם הגורם המוסמך רואה שיש עמותה שלאורך זמן מקפחת את הפונים שלה, מן הסתם יכול להיות שישללו את הרישיון שלה.
יריב לוין: נניח שיש תלונה שעמותה איננה נותנת את ההנחות על-פי התקנות, באופן קטגורי מתעלמת מהן.
יריב לוין: למי הולכת התלונה, ומה עושים אתה?
איילת ששון: התלונות האלה באופן אוטומטי מגיעות לפיקוח על האימוץ הבין-ארצי, והוא בודק אם יש אמת בטענה.
יריב לוין: אם הוא מצא שיש אמת?
איילת ששון: אם הוא מצא שיש אמת, יש לו האופציה היחידה שקבועה לו בחוק, זה, לפנות לשרים, הם יכולים להתלות, להתלות בתנאים.
אופיר פינס-פז: אין להם מה לפנות לשרים, כי השרים מזמן האצילו את הסמכויות האלה.
אופיר פינס-פז: תמיד אתם מספרים את הסיפור הזה.
אופיר פינס-פז: השר הרצוג, הוא כבר הסמיך אתכם להחליט.
יריב לוין: למה שאותו גורם לא יהיה הכתובת לפניות הללו?
איילת ששון: אם אנחנו מגדירים את אותו גורם כגורם לתלונות שלא מכריע, אנחנו במקום אחר, גם מבחינת ההסתכלות שלי.
יריב לוין: למה שנקים עוד ועדה?
יריב לוין: בהנחה שלא נתנו הנחות בכלל, אותו גורם שאליו הולכים בתלונה כזאת, שהוא יהיה- - -
אופיר פינס-פז: הצעתי, הם לא רצו.
יריב לוין: לא צריך פה בוועדה.
אופיר פינס-פז: מאה אחוז, הצעתי שהרשות המרכזית תהיה מוסמכת לקבל מה שצריך בענייני הנחות, בענייני התקנות האלה.
נעמה מנחמי: יש הבדל בין מוסמכת לקבל תלונות לבין מוסמכת- - -
איילת ששון: להיות ועדת ערר.
איילת ששון: ועדת ערר מכריעה.
יריב לוין: היא לא ועדת ערר.
יריב לוין: היא בודקת תלונה.
איילת ששון: אנחנו במקום אחר, לבדוק תלונות זה התפקיד שלה על-פי חוק, לא צריך לכתוב את זה.
אופיר פינס-פז: אנחנו נכתוב באופן מפורש שהאזרח ידע שהוא מוסמך לפנות לרשות המרכזית, והיא תברר את טענותיו.
איילת ששון: צריך עוד פעם להבהיר, שלא מדובר במנגנון של הכרעה.
אופיר פינס-פז: הם גם לא יכולים להיראות כעלה נידף בפני העמותות.
איילת ששון: ודאי שלא, אנחנו כל היום משמשים ככתובת.
אופיר פינס-פז: דומה קצת למנגנון נציב תלונות הציבור.
אופיר פינס-פז: נציב תלונות הציבור, למשל, מקבל תלונה, הוא אומנם לא מכריע, אבל רוב הגורמים הביורוקרטיים מקבלים את ההמלצה שלו, אם הוא מגיע למסקנה שהתלונה צודקת.
אופיר פינס-פז: אם יש תלונה על משרד בריאות, ונציב תלונות הציבור מגיע למסקנה שתלונה צודקת, בדרך כלל משרד הבריאות יאמץ את ההמלצה ויתקן מה שהוא עשה.
אופיר פינס-פז: זה צריך להיות המכניזם.
נחמה טל: גם היום יש אין-סוף תלונות, ואני בודקת.
נעמה מנחמי: אני מציעה שזה יהיה ברור בתקנות כדי שאדם יוכל לדעת, כשהוא יקרא את התקנות, מה הוא יכול לעשות אם לא נתנו לו הנחה.
אופיר פינס-פז: נשאלה כאן עוד שאלה.
אופיר פינס-פז: איפה ישיגו את ה-15%, שאל האדון הנכבד.
איילת ששון: אדוני, אחת הסיבות שקבענו 15%--
אופיר פינס-פז: ולא 50%.
איילת ששון: נכון.
איילת ששון: לדעתי, אמרנו את זה בפעם הקודמת.
איילת ששון: --כי מבחינת ההסתכלות שלנו הדרך הנכונה של עמותה להעניק את ההנחות, לא על גבם של מאמצים אחרים, תהיה בזה שהיא תקבע עם אנשי המקצוע שלה שאחת לכמה מקרים הם עושים את האבחון, עושים את כל הפרוצדורה הנדרשת פה בישראל ללא קבלת תשלום.
איילת ששון: אני לא יכולה, כמובן, לכפות על העמותות שזה מה שהן יעשו, אבל זו היתה התקווה המוצהרת שלנו.
אופיר פינס-פז: מי בעד התקנות?
אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – פה אחד אושרו תקנות אימוץ ילדים (כללים למתן הנחה למבקש באימוץ בין ארצי), התשס"ט -2009
אופיר פינס-פז: פה אחד.
דוד רותם: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.
דוד רותם: בפנינו תקנות בתי המשפט (אגרות) (תיקון), תקנות בתי הדין לעבודה (אגרות) (תיקון).
דוד רותם: אנחנו לא נחכה, אנחנו נתחיל לעסוק בתקנות.
דוד רותם: אדוני היועץ המשפטי, האם אתה יכול לומר לי מה מצב התקנות האלה?
23591: דבר ראשון הוא יותר עניין ניסוחי לגבי תקנות, אגרות שנוגעות לפיצויים בשל נזקי גוף.
23591: כדי למנוע בעיות בשל נזקי גוף.
23591: מה שקורה שם, שכאשר מגישים את ההליך, מביאים סכום ראשוני של אגרה, ובמצבים מסוימים כשהסכסוך מועבר לבוררות או לגישור וכדומה, לא צריך לשלם את יתרת האגרה.
23591: הניסוח הנוכחי של התקנה הוא שבית המשפט יורה על החזרת יתרת האגרה, תוך ניכוי סכום קבוע שנשאר בקופת בית המשפט.
דוד רותם: אני רואה שבתקנה 5 היום, לפי התקנות האלה, "יורה בית המשפט על החזרת האגרה ששולמה, כולה או חלקה- - -".
23591: איזה תקנות?
דוד רותם: תקנות בית המשפט (אגרות)(תיקון), התשס"ט-2007.
דוד רותם: אני רואה שבתיקון תקנה 5 כתוב 'במקום "על החזרת האגרה ששולמה, כולה או חלקה בניכוי סכום"- - - כאמור, יבוא "כי לא תשולם יתרת סכום האגרה האמורה בתקנת משנה (א)- - -".
דוד רותם: המשמעות, שעד היום היו מחזירים גם את האגרה ששולמה אם הצדדים היו הולכים לגישור.
23591: הסיבה לתיקון הזה היא שבפועל, במצבים שבהם זה מועבר לגישור, לבוררות וכדומה, זה לא שבעל הדין משלם, ואז מחזירים לו, פשוט בית המשפט אומר לו לא לשלם את יתרת האגרה, למעט אותו חלק שנשאר בקופה.
דוד רותם: המחצית הראשונה אתה משלם עם הבאת ההליך.
23591: לא, זה מדובר על תקנה 6 של תביעות לסכומים קצובים.
23591: תקנה 5 מדברת על אגרה בתביעה לפיצויים של נזקי גוף.
23591: שם הסכום הראשוני זה סכום פרטים 34 או 35 זה סכום קבוע, והיתרה אתה משלם בהמשך.
23591: המחצית הראשונה והשנייה זה תביעות לסכום קצוב.
דוד רותם: תקנה 5(ב) זה- - -
23591: זה משהו אחר.
23591: אלה אגרות בפיצויים של נזקי גוף.
23591: בפועל, מה שקורה, שבשלב הראשוני משלמים אותו סכום קבוע שנשאר בקופת בית המשפט, ובמקום לכתוב שבית המשפט יורה להחזיר, כותבים שבית המשפט יורה שלא צריך לשלם את היתר.
23591: זה פשוט מה שקורה בפועל.
23591: זה תיקון אחד שהוא הבהרה.
23591: התיקון השני, שזה התיקון של תקנה 6, תקנה 15 ותקנות בתי הדין לעבודה, זה אותו תיקון.