GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן פרסקי: בצעד הזה לאפשר לעורכי-דין זרים לבוא ולהתחיל לפעול במשפט הזר, אנחנו פותחים פתח אדיר שהבקרה שלו תהיה קשה כי איך אנחנו נדע אם היה תיק משמעתי באלבניה?
אורן פרסקי: איך נדע?
אורן פרסקי: כאן אנחנו יכולים לפנות למשטרה ולדעת אם יש רישום פלילי וגם כאן אנחנו מוגבלים בתקופה, אבל זה דיון ליום אחר.
אורן פרסקי: אבל לפחות אנחנו יכולים לעשות את זה ולדעת מי ומי הנכנס.
אורן פרסקי: אנחנו לא נוכל לדעת את זה ביעילות.
אורן פרסקי: הפיקוח שלנו, קל מאוד לומר שאנחנו ניתן אותו, ואנחנו בוודאי מוכנים להתאמץ, להתארגן ולהשקיע כדי לעשות את זה, אבל זה יהיה קשה עד בלתי אפשרי כאשר פותחים את זה.
דוד רותם: אם אני מבין את הטענה, היום אתם מקבלים את מי שצריך לקבל ולא מקבלים את מי שלא צריך לקבל, ואם החוק הזה יתקבל, בעצם ייכנסו לכאן אנשים שאתם לא תוכלו לבדוק אותם.
אורן פרסקי: נכון.
יובל וולמן: אני דווקא הבנתי דבר הפוך.
דוד רותם: הוא אומר שמה שאני אמרתי זה נכון, כך שמה שהבנת, זה לא נכון.
אורן פרסקי: אולי הוא התכוון לומר את זה.
דוד רותם: הוא תיקן את הדברים.
אורן פרסקי: אני מצאתי איזושהי סתירה בדברים שהוא אמר, ואם תרשה לי לחדד אותה, אלא אם כן לא סיימת את דבריך.
אורן פרסקי: לא סיימתי.
אורן פרסקי: לגבי התוספת לגבי הסינון.
אורן פרסקי: אין ספק שאנחנו חושבים שצריך להוסיף תוספות לעניין הסינון.
אורן פרסקי: נכון שזה לא קל איך אנחנו מסננים, ההדדיות היא אחת הדרכים לעשות את זה.
אורן פרסקי: אני מצטער על המגבלות שהמדינות הוותיקות ב-OECD הטילו לטובתן, שהן לא צריכות להידרש להדדיות.
אורן פרסקי: הקטנות, כמו מדינת ישראל, צריכות להידרש להדדיות.
אורן פרסקי: אנחנו צריכים לדרוש את ההדדיות בכל מקום שאפשר ומבחינתי אין גבולות.
אורן פרסקי: צריכה להיות הדדיות.
אורן פרסקי: שמחתי לשמוע שאין צורך בתיקונים האלה כדי שמדינת ישראל תעמוד במחויבות שלה לפי הכניסה ל-OECD או בהסכמים בינלאומיים אחרים.
אורן פרסקי: זאת הייתה אחת הסיבות לחקיקה הזאת ואנחנו צריכים לדעת שזה לא המצב.
אורן פרסקי: לגבי המחקר של מרכז המחקר, מאוד שמחתי לשמוע.
אורן פרסקי: FLC זה פורן ליגל קונסלטד, זה מה שיש במדינות המתוקנות בארצות-הברית.
אורן פרסקי: אני מכיר את זה אישית.
אורן פרסקי: מותר לך, לאחר שהבאת מכתבים שאתה ב-גוד סטנדינג בישראל והבאת המלצות, לעבוד שם כ-פורן ליגל קונסלטד אבל רק בדין הזר.
אורן פרסקי: אסור לך לייצג בבוררות, אסור לך לערוך מסמכים, מותר לך לתת עצות בדין הישראלי נקודה.
אורן פרסקי: זה מה שהם מרשים.
דוד רותם: לייצג בבוררות גם היום מותר, בלי התיקון כאשר אחד הצדדים הוא זר.
אורן פרסקי: אצלנו, כן.
אורן פרסקי: אנחנו חושבים שזה בהחלט מספיק.
אורן פרסקי: לגבי רישום חוזר, זה מופיע בבקשות לתיקון של לשכת עורכי-הדין.
אורן פרסקי: מופיעה דרישה כזאת לרישום חוזר.
אורן פרסקי: מופיעה דרישה כזאת של חמש שנים לפחות עורך-דין במקום הקודם.
אורן פרסקי: מופיעה אצלנו כאחת הדרישות עבר משמעתי נקי, דרישה שחייבים להראות לפני שנכנסים.
אורן פרסקי: על הרשעות פליליות באתיקה דיברנו.
אורן פרסקי: הקושי שלנו הוא הקושי לוודא ולדעת.
אורן פרסקי: ביטוח אחריות מקצועית, אין ספק שיש בזה צורך.
אורן פרסקי: בקיצור, צריכים לצמצם את היריעה למה שבאמת נחוץ בפעילות בדין הזר נטו, צריך למנוע זליגה לכיוון צמצום המשפט הישראלי שזה לא יבוא על חשבון המשפט הישראלי.
אורן פרסקי: צריך להגן על הצרכן הישראלי שידע לאן הוא הולך, וכאן אני מגיע לעניין השותפויות והפירמות הזרות.
אורן פרסקי: אנחנו נגד הפתיחה לפירמות זרות.
אורן פרסקי: אנחנו חושבים שאין בכך צורך.
אורן פרסקי: אנחנו חושבים שהמסגרת הנכונה לעבודתם של עורכי-הדין הזרים בישראל היא כשכירים.
אורן פרסקי: הם יכולים לעבוד כשכירים בפירמות קיימות, פירמות של עורכי-דין ישראלים, והם יכולים גם לעבוד כשכירים של חברות.
אורן פרסקי: נניח שאינטל פעילה בארץ ורוצה להביא את עורך-הדין הניו-יורקי שלה כדי שהוא ישב כאן וייתן לה עצה קבועה מכיוון שהיא עוסקת כל הזמן ביצוא לארצות-הברית, ובמקרה הזה אין שום פגם.
אורן פרסקי: בבקשה, שיבוא עורך-הדין הניו-יורקי ויעבוד כאן, יקבל את ההיתר שהוא צריך לקבל, יעבוד באינטל, יעבוד בתעשייה האווירית, בין אם זו חברה ישראלית ובין אם זו חברה זרה, שני הדברים מקובלים עלינו.
אורן פרסקי: אנחנו חושבים שלהיות שותף, שאותו עורך-דין אלבני יבוא ופתאום יהיה שותף, יש בזה משום הטעיית הצרכן הישראלי שהוא לא ידע לאן הוא נכנס.
אורן פרסקי: יש בזה סכנות של פתיחת עולם המשפט הישראלי להשתלטות זרה ואין חסם אמיתי.
דוד רותם: למה יש בעיה עם השתלטות זרה?
דוד רותם: מה מפחיד אתכם?
אורן פרסקי: ברגע שהם שותפים, הם עם הממון שלהם ועם ההון שלהם, אתה לא יודע לאן זה מגיע.
דוד רותם: מה מפחיד אתכם בהשתלטות זרה?
דוד רותם: זאת לא השתלטות עוינת אלא זאת השתלטות זרה.
אורן פרסקי: מה חסר לנו שאנחנו צריכים להביא את השותפויות הזרות של עורכי-הדין?
אורן פרסקי: אנחנו לא חיים טוב כאן בשיטת המשפט שלנו?
אורן פרסקי: לשם מה?
אורן פרסקי: הבעיות שזה יעורר, מי ישורנו.
אורן פרסקי: אנחנו עוד לא יודעים רבע מהן.
גבריאל קלינג: מקובל עלי כל מה שאמר עורך-דין פרסקי.
גבריאל קלינג: הנקודה הראשונה והעיקרית בעיניי היא שלחוקק צריך כאשר יש איזשהו נושא שזועק לחקיקה, נושא שצריך לתקן בו, ויש נושא כזה בהקשר בו אנחנו מדברים.
גבריאל קלינג: כאשר מגיעים ארצה עורכי-דין זרים שמנהלים משא ומתן עסקי, הם היום עבריינים לפי חוק לשכת עורכי-הדין כי הם מנהלים משא ומתן משפטי וזה מנוגד לסעיף 20.
גבריאל קלינג: להם צריך לאפשר לקיים את המשא ומתן, וזה בעצם הרעיון שמצוי גם בסעיף 21(8) בנושא הבוררות.
גבריאל קלינג: דרך אגב, זה סעיף שיזמה בשנת תשמ"ה לשכת עורכי-הדין ביוזמתה ובלי בקשה של אף אחד.
גבריאל קלינג: היא סברה שכאשר יש בוררות בה מעורב תושב זר, צריך לאפשר לו להיות מיוצג על ידי עורך-דין זר בלי קשר לשאלה אם המשפט הנדון הוא המשפט הזר או המשפט הישראלי.
גבריאל קלינג: ברוח זו אפשר לפתור את הבעיה גם בקיצור לשון וגם בלי להקים את כל המנגנון.
גבריאל קלינג: אני לא חושב שמישהו במשרד האוצר – פעם היה נהוג שהיו כותבים גם מה תהיה העלות של הטיפול בנושא – העריך מה תהיה העלות.
גבריאל קלינג: זה יצירת מנגנונים אדירים וכדרכנו בישראל, גם בוודאי הדרכה של בתי משפט כאשר יהיו סכסוכים ולבטח יהיו סכסוכים, ואינני סבור שיש צורך בכל זה.
גבריאל קלינג: היה ובכל זאת זה יהיה הרעיון שיתקבל, כאשר עוסקים – ולי נודע על הדיון רק לפני כמה ימים אבל יש לי חומר רב – יש שפע של נושאים שצריך לשקול אותם ולהסדיר אותם על מנת שלא יהיה שטח עמום רב מדיי ובוודאי ובוודאי שהם לא נדונו בהצעה שבפנינו.
גבריאל קלינג: ההצעה כפי שהיא מנוסחת שהעיסוק יהיה רק במשפט הזר ובמשפט הבינלאומי, יוצרת עמימות רבה ביותר מכיוון שמשפט זר בישראל איננו משפט.
גבריאל קלינג: על פי חוק הפרשנות דין איננו כולל משפט זר ועורך-דין ישראלי שרק לו יוחד העיסוק בדין, איננו יכול לעסוק בדין זר.
גבריאל קלינג: לשם כך כל אדם, כולל מלומד באוניברסיטה וכולל עורך-דין זר, יכול לתת חוות דעת במשפט הזר.
גבריאל קלינג: זה איננו עיסוק בעריכת-דין בכלל.
גבריאל קלינג: בוררות, כמו שכאן מדובר, שיוכל להופיע בבוררות מעבר לסעיף 21(8) ובנושאים שקשורים עם הדין הזר, בוררות שמתנהלת בישראל מתנהלת לפי חוק הבוררות.
גבריאל קלינג: חוק הבוררות הוא חוק ישראלי.
גבריאל קלינג: מהחוק ניסיתי להבין ולא הצלחתי האם הכוונה היא שגם סדרי הדין והסדרים לאכיפת פסק בוררות, כל זה יחול על זה משפט זר כי הצדדים הסכימו שיחול משפט זר?
גבריאל קלינג: זה לא מה שקורה היום.
גבריאל קלינג: משפט זר, הכוונה למשפט מהותי או לסדרי דין.
גבריאל קלינג: כל השאלות האלה, אי אפשר לפתור אותן בקיצור בחקיקה אלא השאלות האלה תידונה בבתי המשפט שעמוסים לעייפה ואני חושב שהתפקיד הראשון של המחוקק הוא להקל על המעמסה של בתי המשפט ולא ליצור פתרונות שאולי הם יפים – לדעתי ולדעת הלשכה לא – אבל הם מצריכים זמן שיפוטי אדיר.
גבריאל קלינג: לכן אני הייתי מציע להסתפק במשהו מאוד מצומצם שיפתור את הבעיה הקיימת של עורכי-דין שבאים לארץ, מנהלים משא ומתן, משתתפים בבוררות ואת זה אפשר לפתור ללא כל אותו מנגנון שמוצע.
גבריאל קלינג: יש הבדלים גדולים – ואחד מעיסוקיי העיקריים בימים אלה הוא כתיבה על נושאים של אתיקה של עורכי-דין ושל שופטים – ואחד הנושאים בהם אני עוסק הוא מחקר השוואתי.
גבריאל קלינג: ההבדלים בין האתיקה שלנו לאתיקה של מדינות שונות הם רבים וקשה לצפות מאותו עורך-דין שייגש לבחינה ויעבור אותה, ובוודאי לא תהיה בחינה מכשילה, שהוא באמת יסגל לעצמו את הלך הרוח של האתיקה שלנו והוא ינהג על פי מה שמקובל ועל פי מה שהיינו רוצים שינהג.
גבריאל קלינג: לכן זה יהיה נטע זר שיגרום אך ורק לבעיות.
דוד רותם: אנחנו נתחיל לקרוא את החוק.
יובל וולמן: אני יכול להגיב לחלק מהדברים?
יובל וולמן: אני אומר ממש בקצרה.
יובל וולמן: לגבי הטענות שנשמעו משני הדוברים האחרונים, אני מדגיש שוב את הזווית הכלכלית כי אני חושב שהיא לא הייתה מספיק ברורה.
יובל וולמן: כאשר אני מסתכל לדוגמה על חוות דעת משפטית בנושא הדין הניו-יורקי, זה המוצר ואני רוצה שהמוצר הזה יסופק ללקוח הישראלי באופן הטוב ביותר ובמחיר הכי זול.
יובל וולמן: כלומר, צריכים להיות תנאים תחרותיים נוחים.
יובל וולמן: אני לא חושב שכדי שהוא יקבל את המוצר הזה מעורך-דין ניו-יורקי לדוגמה, עורך-הדין הניו-יורקי צריך לעבור מבחן בדיני ישראל.
יובל וולמן: זה לא תנאי כדי שהשוק יהיה משוכלל והוא יקבל את השירות הטוב ביותר במחיר הזול ביותר שהשוק יכול ליצור.
דוד רותם: זה מקובל במאת האחוזים מה שאתה אומר, אבל אז יש רק שאלה אחת.
דוד רותם: למה צריך אותו עורך-דין ניו-יורקי להיות שותף שלי במשרד ולמה הוא צריך בכלל להיות?
דוד רותם: גם היום הוא יכול לתת חוות דעת על המשפט הניו-יורקי והוא אפילו לא צריך להגיע ארצה ובטח הוא לא צריך לשבת כאן.
דוד רותם: ככל שהוא ישב כאן, זה רק יעלה את המחיר.
יובל וולמן: אני שמח שזה מקובל.
דוד רותם: זה מקובל לחלוטין.
יובל וולמן: אם הוא צריך לעבור מבחן בדיני ישראל ודיבר נציג לשכת עורכי-הדין על אותם מבחנים שנעשו בקייפטאון ובניו-יורק.
דוד רותם: לא, אלה עורכי-דין שרצו לקבל רשיון ישראלי.
יובל וולמן: נציג לשכת עורכי-הדין חושב שזה צריך להיות תנאי.
יובל וולמן: אם הם יכולים לייעץ ברמת הפרט, אני לא מבין מה המניעה שהם יעשו את זה במסגרת שותפות או פירמה או שלוחה או סניף.
דוד רותם: אתה עורך-דין במקצועך?
יובל וולמן: כן.
דוד רותם: אני לא עורך-דין במקצועי.
יובל וולמן: גם אני לא עורך-דין במקצועי אלא רק הוסמכתי.
דוד רותם: אני גם לא מוסמך להיות עורך-דין.
דוד רותם: מאז החזרתי את הרשיון, אני אפילו לא יכול להיות עורך-דין.
דוד רותם: לי אסור להיות שותף בפירמה של עורכי-דין למרות שהשקעתי הרבה כסף בפירמה של עורכי-דין ואני רוצה גם שתהיה לי פרנסה כי משכורתו של חבר הכנסת לא מספיקה.
דוד רותם: למה אני לא יכול להשקיע בחברה כזאת?
דוד רותם: אומרים לי שאני לא יכול.
דוד רותם: למה יוכל עורך-דין זר כן לעשות את זה?
דוד רותם: למרות שהוא בדיוק באותו מעמד כמוני.
דוד רותם: אנחנו שנינו לא עורכי-דין ישראלים.
דוד רותם: גם הוא לא עורך-דין.
דפנה גלוק: הוא לא עורך-דין בישראל.
דפנה גלוק: הוא מוסמך לעסוק בעריכת-דין במדינה זרה.
דוד רותם: הוא בעל השכלה משפטית, הוא מוסמך אבל הוא לא עורך-דין.
דוד רותם: אם כן, למה שהוא יוכל להיות שותף במשרד עורכי-דין ישראלי?
דפנה גלוק: התפיסה שבבסיס ההצעה הזאת היא שבעצם מי שהוסמך לעריכת-דין במדינה זרה נתון לרגולציה מסוימת במדינה בה הוא הוסמך.
דפנה גלוק: אגב, זה שונה מסיטואציה למשל אם יש דבר כזה, ואני בכלל לא בטוחה שיש דבר כזה, שאם יש מדינה שאין בה שום רגולציה של מקצוע עריכת-הדין, ואז אין לי הסמכה של מדינה זרה, ואז זה כלל לא רלוונטי, אבל במדינה שבה יש רגולציה ויש רישוי, אותו אדם נתון לרגולציה של מדינת המקור שלו ובזה הוא שונה ממך שאינך נתון לרגולציה של שום גוף.
דוד רותם: עורך-דין אמריקאי הגיע ארצה ונתן לי ייעוץ במשפט האמריקאי ולאחר מכן הוא נסע בחזרה לארצות-הברית.
דוד רותם: כעבור שנה הוגשה נגדי תביעה בארצות-הברית והוא נקרא להעיד נגדי.
דוד רותם: איזה רגולציה תחול עליו?
דוד רותם: הישראלית או האמריקאית?
דפנה גלוק: העניין כאן הופך להיות במידה מסוימת עניין של ברירת דינים.
דפנה גלוק: אחד הדברים שהטרידו, כאשר חשבנו במקור על התיקון הזה, האם הוא נדרש והאם בכלל רוצים להיכנס לנושא של עורכי-דין זרים, אחד הדברים שחשבנו היה האם עורך-דין זר כאשר הוא נמצא בישראל נתון תחת רגולציה.
דפנה גלוק: עורכי-דין ישראלים, כאשר הם נוסעים לחוץ לארץ, חוק לשכת עורכי-הדין מכפיף אותם לדין המשמעתי גם כאשר הם שם.
דפנה גלוק: אני לא יודעת מה קורה עם עורכי-דין זרים.
דפנה גלוק: עורך-דין אמריקאי שבא לכאן ונתן ייעוץ ועשה פעילות, אני לא יודעת אם הדין האמריקאי תופס אותו או לא.
דפנה גלוק: אם יש לי איזושהי בעיית משמעת אתו, אני רוצה לתפוס אותו.
דפנה גלוק: גם אם לפי הדין הקיים היום זה אפשרי מכיוון שייעוץ בדין הזר או חיווי דעה לגבי הדין הזר לא נחשב כשירות משפטי, אני חושבת שמנקודת מבט של הרגולציה זה לא נכון להשאיר את המצב כך.
דוד רותם: אז תאמרי לי מה יקרה במקרה הזה.
דוד רותם: מכיוון שהוא נתן את הייעוץ כאן, וכללי לשכת עורכי-הדין חלים עליו רק כאשר הוא נמצא כאן, כשהוא נמצא בארצות-הברית קוראים לו לבית המשפט האמריקאי.
דוד רותם: אני חשפתי בפניו כל מיני סודות ובין היתר כמה כסף יש לי בכל מיני חשבונות בנק נסתרים, ועכשיו אשתי הגישה נגדי תביעה בבית המשפט בניו-יורק והיא קוראת לאותו עורך-דין ואומרת שעכשיו הוא יספר איפה הכסף.
דוד רותם: לפי החוק האמריקאי הוא חייב לגלות כי הוא לא עורך-דין שלי, אבל לפי החוק הישראלי הוא עובר עבירה אתית אם הוא יגלה.
דוד רותם: איפה נשים אותו?
דפנה גלוק: אני לא משוכנעת ואני לא יודעת בדיוק מה אומר הדין האמריקאי לגבי האם הוא עורך-דין שלי או לא עורך-דין שלי כשהוא היה בחוץ לארץ ותחת רגולציה של חוץ לארץ נתן לי ייעוץ משפטי.
דפנה גלוק: אני רוצה לדעת, אני רוצה לוודא שלפחות מבחינת הדינים שלי יש יחסי עורך-דין-לקוח ולכן יש חובת סודיות.
דפנה גלוק: להפך, גם המצב היום, הרי הבעיה שאתה מציג היא בעיה שקיימת היום בכל מקרה.
דפנה גלוק: הלא בכל מקרה אני לא יודעת מה המשמעות של הייעוץ שהוא נתן לי כשהוא בישראל.
דפנה גלוק: לפחות כך יש לי מידה מסוימת של הגנה ויש לי דין ישראלי שמדבר, וכאשר בית המשפט האמריקאי יבוא לבחון את הבעיה הזאת, הוא יצטרך להתחשב ברמה כזו או אחרת בדין הישראלי.
דוד רותם: המצב היום הוא שהוא יכול לתת, אם אחד הצדדים הוא מאותה מדינה בה הוא משמש כעורך-דין, ואז מכיוון שאני אמריקאי, אני יודע שכאשר הוא נותן לי ייעוץ, הוא נותן לי אותו כעורך-דין אמריקאי ואז חלים עליו כל הכללים האמריקאים.
דוד רותם: כשהוא רשום בישראל, אני כאזרח ישראלי בא אליו כדי לקבל חוות דעת ואני נותן לו מידע.
דוד רותם: המידע שאני נותן לו ישמש אותו אחר כך נגדי בארצות הברית.
יובל וולמן: השאלה שלך מניחה שאחרי החוק אין יחסי עורך-דין-לקוח לפי הדין האמריקאי ולפני החוק יש, אבל אני לא בטוח שזה כך.
דוד רותם: בוודאי כן.
יובל וולמן: אני לא בטוח.
דוד רותם: אני לפחות לוקח סיכון כי אני הולך לעורך-דין אמריקאי.
יובל וולמן: אני לא בטוח שההנחה הזאת היא נכונה, אבל אנחנו צריכים לבדוק את ההערה שלך.
יובל וולמן: אני כן רוצה לומר שהחשש שהציג קודם נציג לשכת עורכי-הדין, אני מגיע למשרד, אני לא יודע אם הוא מאלבניה או ממרוקו או מכל מקום אחר, קודם כל גם היום קיים החשש הזה והוא צריך להדאיג אותך גם כיום.
יובל וולמן: אנחנו דווקא רוצים לשפר את זה.
יובל וולמן: יש כאן סעיף שאומר את זה בצורה מפורשת, שעורך-הדין הזר יציין את בר היותו עורך-דין זר בכל אחד מאלה: נייר מכתבים, כשהוא מדבר, בכל מגע שהוא.
יובל וולמן: הוא צריך לציין שהוא עורך-דין מאותה מדינה ולציין את ההסמכה שנעשתה באותה מדינה.
יובל וולמן: אני חושב שאם כבר, ההסדרה שקיימת בהצעה שלנו משפרת את המצב הקיים ולא מרעה אותו.
דוד רותם: אני אומר לכם שני דברים שחסרים לי בהצעה שלכם והם מאוד חסרים לי.
דוד רותם: האחד הוא חובת ביטוח מקצועי בחברה ישראלית, כדי שלא יהיה מצב שנתן לי עורך-דין אמריקאי חוות דעת, עשה פשלה גדולה וברח ואז לך תתבע אותו בארצות-הברית.
דוד רותם: אני חושב שצריכה להיות חובה של ביטוח מקצועי בארץ.
דוד רותם: הדבר השני הוא באיזשהו מקום הנושא של האתיקה והחובות איך הם עוברים ממדינה למדינה, דבר שלא מצאתי אותו.
23591: 6.
23591: בחוק לשכת עורכי-הדין התשכ"א-1961 (1) בסעיף 2 - (א) אחרי פסקה (2) תבוא - "(2א) תנהל מרשם של עורכי-דין זרים בהתאם להוראות לפי פרק 8(א).
דוד רותם: לשכת עורכי-הדין, יש לכם הערה לסעיף הזה?
דוד רותם: אם זה יתקבל, לגבי הסעיף הספציפי אין לכם הערות.
אורן פרסקי: אם המרשם הכללי יתקבל, אנחנו נשמח לנהל את הרישום.
אסי קליין: אגף שוק ההון, ביטוח וחסכון, רוצים להביע עמדה לגבי חובת הביטוח הם רוצים לדעת מתי הם צריכים לבוא.
דורית ואג: ראיתי שהם רשומים למחר.
אסי קליין: בהתחלה הם נרשמו לכל שלושת הימים והם שואלים אם יש אפשרות לדעת מתי הם יכולים לבוא כדי להביע את עמדתם.
דוד רותם: שיביעו מתי שהם רוצים.
דוד רותם: אני רק מקווה שהם לא רוצים לומר שאין בעיה של ביטוח והם לא מעונינים בביטוח כזה.
דוד רותם: כי אם הם רוצים לומר כך, עדיף שהם לא יבואו.
אסי קליין: סביר להניח שזאת העמדה שלהם.
דוד רותם: אז תאמרי להם שאמרתי שעדיף שלא יבואו.
23591: (ב) בפסקה 3 אחרי "לחבריה" יבוא "לעורכי-דין זרים הרשומים במרשם כאמור בפסקה (2)(א).
23591: זה בעצם מתאים את אחד מתפקידי הלשכה של קיום שיפוט משמעתי לחברים שלה ומחיל אותו גם על אותם עורכי-דין זרים.
23591: בעצם מדובר בהתאמה של התפקידים של הלשכה לכל ההסדר החדש המוצע.
23591: (2) בסעיף 39, במקום "37(א) ו-38" יבוא "37(א), 38 ו-98(ה)(א)(3)".
23591: סעיף 39 לחוק קובע שהבחינות שמנהלת לשכת עורכי-הדין בהקשרים שונים, התוכנית של הבחינות והסדרים שלהם ייקבעו בתקנות.
23591: למעשה מוצע שאחד מתנאי הכשירות שנדרשים כפי שמוצע להלן לעורך-דין זר כדי להירשם במרשם, זה תנאי של עמידה בבחינות של אתיקה מקצועית שנערכות בישראל.
23591: מוצע להכליל גם את סוג הבחינות הזה באותן הבחינות שהסדרים שלהן ייקבעו בתקנות.
23591: גם כאן מדובר בהתאמה של ההסדר שמוצע לקבוע להלן להוראות הנוכחיות של החוק.
23591: סעיף קטן (2)(א), הוא סעיף שמהווה תוספת שלנו, של הייעוץ המשפטי של הוועדה.
23591: סעיף 43 הנוכחי לחוק מאפשר ללשכה לפרסם את השמות של החברים והמועמדים להיות חברים בלשכה כדי שהציבור יכול להגיש ללשכה תלונות והערות לגבי אותם המועמדים.
23591: מוצע להתאים את המנגנון הזה גם לגבי אותם מועמדים להירשם במרשם כעורכי-דין זרים, כדי שהלשכה תוכל לקבל בדרך כזאת או אחרת מידע על אותם מועמדים שנרשמים במרשם כעורכי-דין זרים.
אורן פרסקי: אנחנו לא מתנגדים לזה אבל אנחנו חושבים שצריך לעשות את זה גם בארץ המוצא.
אורן פרסקי: את המידע אתה מקבל לא איפה שהוא לא היה פעיל אלא אתה מקבל את המידע היכן שהאיש היה פעיל.
אורן פרסקי: יש כאן קושי גדול.
אורן פרסקי: הרעיון הוא נכון אבל יש כאן
אורן פרסקי: קושי גדול כי את המידע שאנחנו מקבלים מהציבור לגבי אנשים מועמדים, לפעמים אנחנו מקבלים מכתבים בהם נאמר שהיה כך וכך לפני איקס שנים עם הבן אדם הזה.
אורן פרסקי: כאשר מדובר במועמד ישראלי שפעיל בישראל, אנחנו מקבלים את זה מהציבור בישראל.
אורן פרסקי: כאשר בא עורך-דין זר שהיה פעיל בניו-יורק או באלבניה, צריך לקבל את המידע מניו-יורק או מאלבניה, מהציבור שם.
אורן פרסקי: זה דבר קשה שאני לא יודע איך נתמודד עם זה.
דוד רותם: איך אתם עושים את זה בארץ?
דוד רותם: אתם מפרסמים את זה בעיתון בארץ ואנשים פונים אליכם.
דוד רותם: מה סכום דמי החבר השנה בלשכת עורכי-הדין?
אורן פרסקי: פחות ממה שהיה בעבר.
דוד רותם: מה הסכום היום למי שהוא בעל ותק מעל חמש שנים?
אורן פרסקי: 1,300 שקלים.
דוד רותם: כמה חברים יש?
דוד רותם: 50 אלף?
דוד רותם: אתם יכולים לפרסם מודעה.
יריב לוין: אני מתכוון להציע שנטיל אגרת רישום.
יובל וולמן: זה מופיע בחוק.
23591: להערתו של עורך-דין פרסקי, אחת ההצעות של הייעוץ המשפטי של הוועדה היא לתת ללשכה סמכויות לברר ולדרוש מהמועמד פרטים אודות העבר שלו וכולי אבל זה יבוא בהמשך.
קריאה: יש לעתים סמכות לדרוש לשאת בהוצאות סבירות שנובעות מהבירור.
קריאה: להטיל על המועמד לשאת בהוצאות סבירות שנובעות מהבירור.
דוד רותם: יש כאן סעיף לגבי זה.
23591: (3) בסעיף 58 אחרי "אדם שאינו עורך-דין" יבוא "או אם אדם שאינו עורך-דין זר כהגדרתו בסעיף 98(א)".
23591: אחרי "בעודו חבר הלשכה" יבוא "או בעודו רשום במרשם כהגדרתו בסעיף 98(א)", ואחרי "לשם עורך-דין" יבוא "או של עורך-דין זר".
23591: למעשה סעיף 58 הנוכחי לחוק אוסר על עורך-דין העוסק במקצועו לשתף אדם שהוא לא עורך-דין, לשתף אותו בהכנסותיו למעט מקרים מסוימים כמו שיתוף בן זוג וקרוב משפחה של אותו עורך-דין.
23591: מוצע כאן להתאים את זה להסדר החדש ולאפשר לשתף בנכסים גם אדם שהוא עורך-דין זר.
23591: לעומת הנוסח שהוצע מלכתחילה על ידי משרד המשפטים, הצענו כאן תיקון מסוים בעקבות ההערה בנייר העמדה של הלשכה כדי שיהיה ברור שהכוונה היא שניתן לשתף עורך-דין זר ולכן הוספנו את המלים "או עם אדם שאינו עורך-דין זר", כך שיהיה ברור שכאשר אדם הוא עורך-דין זר כן ניתן לשתף אותו.
אורן פרסקי: זאת הייתה הערה לגבי טעות שהייתה בנוסח.
23591: טעות סופר.
23591: זאת לא טעות אלא פשוט הבהרה.
23591: ההוספות שהייעוץ המשפטי של הוועדה הוסיף כאן, ההצעה המקורית של משרד המשפטים התאימה רק את הרישא של הסעיף להסדר וההוספות שאנחנו הוספנו כאן היו כדי להתאים גם את הסיפא כאשר לדוגמה אם נאמר שעורך-דין רשאי לשתף בהכנסותיו את בן הזוג, הצאצאים וההורים של שותפו בעבר או בהווה שנפטר באותו חבר לשכה, לאור התיקון מוצע גם לאפשר שיהיה אפשר לשתף את בן הזוג, הצאצאים וההורים של אותו עורך-דין זר.
23591: זה פשוט המשך של ההתאמה.
אורן פרסקי: אין לנו ויכוח עם ההתאמה.
אורן פרסקי: יש לנו ויכוח גדול עם עצם הסעיף מכיוון שזה הביטוי הראשון של השינוי הבסיסי של פתיחת השוק כאן לשותפויות עם עורכי-דין זרים ואנחנו מתנגדים לזה.
אורן פרסקי: הסעיף המהותי מופיע אבל זאת ההזדמנות לומר את הדברים ולרשום את ההתנגדות שלנו.
דוד רותם: אנחנו עוברים על הסעיפים כדי שאם ובמקרה ההתנגדויות שלכם לאורך כל החוק לא יתקבלו, בוא נצא מהנחה שההתנגדויות שלכם לא יתקבלו, האם יש לכם הערה ספציפית לגבי הסעיף הזה.
אורן פרסקי: לא.
אורן פרסקי: אין לנו הערה לטכניקה של הסעיף.
דוד רותם: זה שאתם מתנגדים לכל החוק, אנחנו רשמנו לעצמנו וזה הולך אתנו כל הזמן.
אורן פרסקי: לא לכל החוק.
דוד רותם: לשמו של החוק אתם לא מתנגדים.
דוד רותם: עוד מעט יגיע עורך-דין פלסנר והוא יתנגד לכל.
דוד רותם: משרד האוצר, משרד המשפטים, יש לכם הערות לנוסח הזה?
23591: (4) בסעיף 59 אחרי "שחברותו בלשכה הושעתה" יבוא "או שרישומו במרשם הותלה", אחרי "בתקופת ההשעיה" יבוא "או ההתליה לפי העניין", אחרי "או אדם שהוצא מן הלשכה" יבוא "או שרישומו במרשם נמחק" ובסופו יבוא "לעניין זה מרשם –כהגדרתו בסעיף 98(א).
23591: סעיף 59 לחוק אוסר על עורך-דין להעסיק במשרדו אדם ללא היתר של הלשכה.
23591: אדם שהחברות שלו הושעתה מהלשכה או שמוצא מהלשכה.
23591: גם כאן בעצם מוצע להתאים את הסעיף הזה להסדר החדש, כך שלעורך-דין אסור יהיה להעסיק גם עורך-דין זר שהוא במעמד מקביל לעורך-הדין שהושעה או הוצא מהלשכה.
23591: לגבי עורך-דין זר המשמעות היא שהרישום שלו במרשם עורכי-הדין הזרים הותלה או נמחק מהמרשם.
23591: גם כאן מדובר בהתאמת הסעיף הנוכחי להסדר החדש המוצע.
23591: סעיף 59(א) הנוכחי לחוק קובע את התנאים בהם עורכי-דין מישראל רשאים להתאגד וליצור חברת עורכי-דין.
23591: מסיבות שונות, בין היתר כדי להגן על הציבור, יש שלושה תנאים שנדרשים.
23591: תנאי אחד הוא התנאי של הצורך בהיעדר של הגבלת אחריות על בעלי המניות של החברה.
23591: התנאי השני נוגע למטרות של החברה.
23591: התנאי השלישי נוגע להרכב החברים שבחברה שנדרש שכולם יהיו בעצם עורכי-דין ישראלים חברי הלשכה.
23591: סעיף קטן (5) להצעת החוק מבקש לעשות כאן שתי התאמות.
23591: התאמה ראשונה היא התאמה טכנית ניסוחית שנוגעת למונח.
23591: כיום המונח הוא "אין לה הגבלה על ערבות חבריה" ומוצע, בעקבות השינוי של פקודת החברות וחקיקת חוק החברות החדש בסוף המאה שעברה, לשנות את המונח מ"אין הגבלה על ערבות חבריה" ל"אין לה כל הגבלה על אחריות בעלי המניות".
23591: למעשה זה אותו הדבר אלא שהמינוח השתנה בעקבות חוק החברות.
23591: השינוי המשמעותי מופיע בעצם בשינוי שמוצע לפסקה (3).
23591: כיום התנאים הם שחברת עורכי-דין ישראלית יכולה להתנהל רק אם כל חברי החברה הם חברי הלשכה, הם עורכי-דין ישראלים.
23591: בתיקון שמוצע כאן מוצע לקבוע שלא רק עורכי-דין ישראלים יכולים להיות חברי חברת עורכי-דין שהתאגדה בישראל אלא גם עורכי-דין שיש להם הסמכה לעריכת-דין מחוץ לישראל.
דוד רותם: גם אם הם לא רשומים במרשם.
23591: כאן צריך לשים לב שהניסוח של משרד המשפטים הוא כזה שבעצם הוא מאפשר לכל מישהו שהוא בעל הסמכה לעריכת-דין מחוץ לישראל להיות חבר בחברת עורכי-דין ישראלית, גם אם הוא לא עורך-דין זר שרשום במרשם.
דוד רותם: זה מה שהתכוונתם?
23591: כך זה מופיע בדברי ההסבר.
דוד רותם: אני רוצה להבין האם לזה אתם מתכוונים כי אני רוצה להבין למה עורך-דין אמריקאי שהוא לא רשום במרשם, למה הוא יותר טוב מאשתי.
דפנה גלוק: קודם כל, כפי שאמרנו קודם, עורך-דין שרשום במרשם האמריקאי נתון לפיקוח של לשכת עורכי-הדין האמריקאית, אבל נשים את זה בצד.
דפנה גלוק: בעיקרון המחשבה מאחורי זה היא שברגע שעשינו את התיקון שמאפשר לפירמות זרות להיכנס ולעורכי-דין ישראלים לעסוק כבעלי מניות בפירמות זרות, אנחנו בעצם פתחנו את השוק ככל שמדובר בחברה שרשומה בחוץ לארץ אבל לחברה שרשומה בישראל בעצם לא יהיה הסדר מקביל.
דפנה גלוק: אז יש פשוט איזושהי אנומליה בהתאמה בין ההסדר ההוא להסדר הזה.
דפנה גלוק: אלה הם דברים שאפשר לדבר עליהם, אבל צריך לשים לב.
דוד רותם: מה מעמדו של עורך-דין זר שאיננו רשום במרשם?
דפנה גלוק: מעמדו בישראל?
דפנה גלוק: הוא אינו עורך-דין זר אבל הוא נתון תחת פיקוח, להבדיל מאדם שהוא לא עורך-דין ולא עורך-דין זר וגם לא מוסמך במדינה זרה לעסוק בעריכת-דין, הוא נתון לפיקוח של גוף זר.
דפנה גלוק: זאת אומרת, הוא לא זר לזירה בה אנחנו מדברים.
דוד רותם: מה הקשר בין הפיקוח לבין העובדה שהוא יכול להיות שותף בחברה?
דוד רותם: הוא לא צריך לעבוד.
דוד רותם: הוא יכול להיות שותף בחברה, לקבל רווחים והוא לא ידע איפה נמצאת מדינת ישראל.
דפנה גלוק: התפיסה בבסיס החוק היא תפיסה שאומרת שאנחנו נסיר את המגבלות שמאפשרות או שמונעות בעצם מעורכי-דין זרים ומפירמות זרות להשתלב בשוק הישראלי.
דוד רותם: אבל שיירשמו.
דפנה גלוק: בסדר, אפשר גם ללכת בכיוון הזה, אבל אם אני באתי ואמרתי מלכתחילה, אם נקודת המוצא בפרק של פירמות זרות היא שפירמה זרה יכולה להשתלב בשוק הישראלי בין השאר על ידי זה שעורך-דין ישראלי יכול להיות בעל מניות בה, והיא פירמה שרשומה ומרכז פעילותה הוא מחוץ לישראל, לכאורה הצד השני של המטבע הוא החברה הישראלית.
דוד רותם: את מדברת על הדדיות?
דפנה גלוק: אני לא מדברת על הדדיות.
דוד רותם: אני כאן לא מסדיר את המצב אם עורך-דין ישראלי יכול לקנות מניות בפירמה אמריקאית.
דוד רותם: זאת לא הבעיה שלי.
דפנה גלוק: גם את זה אני מסדירה.
דוד רותם: אבל זאת לא הבעיה שלי.
דוד רותם: זה לא מטריד אותי.
דוד רותם: אותי מטריד עורך-דין שאיננו רשום במרשם או פירמה שאיננה רשומה במרשם ושהיא שותפה בחברה ישראלית.
דוד רותם: מעמדו מבחינה זו בדיוק כמו מעמדה של אשתי.
דוד רותם: אם אתם רוצים, תנו תיקון ותאמרו שבעל מניות לא חייב להיות עורך-דין בישראל.
דפנה גלוק: אם פתחתי את השוק לפירמות זרות ובעצם אמרתי שחברת עורכי-דין שרשומה כחברה בארצות-הברית רשאית לבוא לישראל, לפתוח כאן סניף, להעסיק עורך-דין זר בוודאי, גם עורך-דין ישראלי, עורך-דין ישראלי שהיום אינו רשאי לעסוק במקצוע כחבר בחברה זרה, אולי הוא רשאי להיות בעל מניות בכל מיני חברות זרות כשותף שקט אבל הוא לא רשאי לעסוק במקצועו כחבר בחברה זרה כי הוא לא יכול לשתף בהכנסות.
דפנה גלוק: אני מאפשרת לו היום, עם התיקון הזה, גם לעסוק במקצוע כחלק מחברת עורכי-דין זרה.
דפנה גלוק: הצד השני של המטבע, לא במחשבה של הדדיות, לא מעניין אותי אם המדינה הזרה מאפשרת או לא מאפשרת, אלא מבחינת ההגיון של הדברים, הצד השני של המטבע הוא שאותו עורך-דין זר, אם הוא בא והוא משתלב בפירמה מקומית, הוא יכול להיות גם בעל מניות בה.
דפנה גלוק: הוא לא עורך-דין זר.
דפנה גלוק: אדם שהוסמך מחוץ לישראל.