GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: הוודאות משפיעה, כמובן, גם כאן כי ככל שתהיה יותר ודאות, הדברים יהיו יותר קצרים ויותר פשוטים.
יריב לוין: אני חושב שצריך לעשות רפורמה משמעותית בתקנות, לפחות בתחום סדר הדין האזרחי, שאותו אני מכיר יותר הדוגמה הכי מובהקת אולי היא במה שקשור בבקשות רשות להגן, שבהן אתה מגיש תצהיר.
יריב לוין: לטעמי, צריך לעבור לצהירי אימות על פני תצהירים אחרים, מלבד בעדות ראשית, שם זה יותר מורכב.
יריב לוין: צריך ללכת לכמה שיותר מועדים אחידים וקצרים ולא שלכל סוג קטן של בקשה יהיה מועד שונה.
יריב לוין: יש שורה שלמה של דברים כאלה, שיאפשרו לנהל דיון מהיר ורציף.
יריב לוין: אני בהחלט מסכים לכך שמה שקובע זה פחות הזמן שלוקח לכתוב את פסק הדין ויותר ההסתכלות על ההליך כמכלול.
יריב לוין: בעניין הזה הייתי שמח לשמוע אם יש לאדוני עמדה בסוגיה של חיוב שמיעת ראיות ברצף, לא ברמה היום-יומית אלא לקבוע, למשל, שלא יהיה פער של יותר מחודש בהליך שמיעת הראיות.
השופט משה גל: עושים את זה.
יריב לוין: אולי אפילו מגבלה על משך הזמן של ההליכים המקדמיים, לפחות בסוגים מסוימים של תיקים שבהם אפשר לעשות את זה.
יריב לוין: אני חושב שאפשר וצריך לנסות לעודד את השימוש בווידאו-קונפרנס הרבה יותר מכפי שהוא קיים, כמובן בהליכים המקדמיים.
יריב לוין: זה ודאי לא נכון בהארכות מעצר כי לדעתי לפני ששופט שולח אדם למעצר הוא צריך לראות אותו, אבל בהליכים האזרחיים אפשר לחסוך בווידאו-קונפרנס הרבה מאד זמן.
אברהם מיכאלי: זה עדיין בפיילוט.
יריב לוין: ודאי.
יריב לוין: את הדבר הזה צריך להאיץ כי בעידן שלנו, כשיש מצלמת אינטרנט וכולם יכולים לדבר בו זמנית, אין שום צורך בכל הטקס בשביל לבדוק האם הגישו את השאלון או לא הגישו אותו.
יריב לוין: שלוש שאלות נוספות – הראשונה, סוגיית משוב השופטים, שהיתה נתונה במחלוקת קשה.
יריב לוין: אני מבין שמאז עזיבתי את הלשכה, עם או בלי קשר, זה לא התחדש.
יריב לוין: אני חושב שצריך להיות כלי שבודק את ההתנהלות להבדיל מאשר את הפסיקה ברמה המהותית.
יריב לוין: הייתי שמח לשמוע מה נעשה בעניין הזה.
יריב לוין: אני חושב שחשוב שלכלי הזה תהיה גם שקיפות וגם שיתוף של ציבור עורכי הדין בצורה כזאת או אחרת כי בסופו של דבר הם נמצאים ומקבלים את השירות.
יריב לוין: השאלה השנייה היא בנושא המנ"ת – העניין הזה היה נתון במחלוקות מאד קשות.
יריב לוין: עד כמה זה הצדיק את עצמו או שהמשאבים מתועלים למקום שלא בהכרח מביא תוצאות?
יריב לוין: השאלה האחרונה מאד נקודתית והיא בסוגיית מעבר בית המשפט לענייני משפחה בראשון-לציון לפתח-תקווה.
יריב לוין: במפלגה שלי נבחרתי כנציג מחוז השפלה ואני מקבל אין סוף פניות ותלונות על העניין הזה.
יריב לוין: צריך לזכור שבית המשפט הזה משרת יישובים נוספים כגון רחובות ואחרים.
יריב לוין: יש לעניין הזה היסטוריה – הוא התחיל בחולון ובבת-ים ועבר לראשון-לציון, ולדעתי צריך לשקול שנית ולנסות למצוא דרך ביניים, אולי שלוחה של בית המשפט לענייני משפחה בראשון-לציון או איזשהו פתרון שיהיה פחות דרסטי.
השופט משה גל: תודה רבה לך על הדברים.
השופט משה גל: לא שמעתי ממני כאן גישה שהיא רווחת ויש לה תומכים, אבל אני לא תומך שלה, והיא לצמצם את כמויות התיקים באמצעות אגרות והוצאות גבוהות.
השופט משה גל: אני לא חסיד השיטה הזאת ואני חושב שאנחנו יכולים להתייעל בלי הדברים האלה.
השופט משה גל: זה לא אומר שלא צריכות להיות הוצאות מידתיות ואגרות מידתיות, אבל זה צריך להיות מידתי.
השופט משה גל: אני לא חושב שאנחנו צריכים להטיל את זה ברמה כזאת, שיכולה לפגוע בגורמים החלשים ביותר בחברה.
השופט משה גל: אני לא רוצה שנהיה בתי משפט לעשירים בלבד.
השופט משה גל: זאת הגישה שלי, יש חולקים עליה, אבל אני מקווה שהעמדה הזאת תתקבל.
השופט משה גל: אפשר להתמודד יפה מאד גם באמצעים אחרים ומפי לא שמעת על הגישה הזאת.
השופט משה גל: לגבי מוסד הבוררויות – זה באמת נושא שאנחנו מפתחים אותו.
השופט משה גל: אני עצמי חסיד הבוררויות וזה נושא שאני מלמד באוניברסיטה.
השופט משה גל: אני מוכרח לומר את דעתי, לא כמנהל בתי המשפט אלא כאיש האקדמיה – לאורך השנים סברתי שצריך להתיר ערעור בזכות על בוררויות ולא לתת את דרכי האכיפה הרגילות.
השופט משה גל: אני חושב שצריך להבין שיש הבדל מאד גדול בין תיק שמתנהל בבית המשפט כערכאה ראשונה לבין תיק שחוזר אליו כערעור.
השופט משה גל: אלה שני תיקים שונים לגמרי ולכן המחיר שמערכת צריכה לשלם על כך שיהיו לה ערעורים הוא בעיניי פחות, אבל דעתי לא מקובלת כרגע ואני מקווה שהדברים ישתנו.
השופט משה גל: אני חושב שככלל, אם יש בוררות משפטית, הבוררות חייבת להיות על ידי משפטן עם רקע מתאים, עם הכשרה מתאימה, שמנהל את הדיונים כפי שהם מתנהלים בבית משפט.
השופט משה גל: במקרה כזה אני חושב שכן אפשר להתיר ערעורים בזכות.
השופט משה גל: דיברת על ליקויי בנייה ואני חושב שזה נכון מאד.
השופט משה גל: זה אחד התחומים שבתי משפט כמעט לא מסוגלים להתמודד איתו.
השופט משה גל: זה קלאסי לניהול בבוררויות, אבל אין לנו היום את הפתיחות בבוררות מכיוון שהצדדים רוצים לדעת שאם נופלת איזושהי טעות גדולה, יהיה מי שיתקן ובמנגנון הקיים היום עורכי הדין לא יכולים להבטיח להם שהטעות תתוקן.
השופט משה גל: לכן הסכמנו לפורמולה של בוררות החובה עם לשכת עורכי הדין, שמבוססת על ערעור.
השופט משה גל: חוסר ודאות משפטית – זאת סוגיה רחבה יותר ולא סוגיה ניהולית.
השופט משה גל: אני לא רוצה להוסיף כאן הרבה.
השופט משה גל: יש לי את הדעות שלי, אבל יש דבר אחד שהוא קצת אבסורד בעיניי והוא שכאשר אנשים לא ידעו קרוא וכתוב הכתב חייב והיום, כשכולם יודעים לקרוא, פתאום.
השופט משה גל: .. אני לא אכנס לזה, אלה עניינים של הלכות.
השופט משה גל: אנחנו צריכים שתהיה יותר ודאות משפטית ואין ספק שחלק מחוסר הוודאות המשפטית נובע גם מדברי חקיקה של הכנסת וחלק מחוסר הוודאות נובע מהפסיקה ומהגישה של החיים המודרניים.
השופט משה גל: אם תעבירו חוקים אחרים, אולי הדברים ייראו אחרת.
השופט משה גל: לגבי שמיעה ברצף אמרתי שאנחנו רוצים להגיע לשמיעה ברצף, לא יום אחרי יום, אבל בהפרש זמנים מאד מצומצם.
השופט משה גל: התכנית היא שלא רק שיהיה מועד סיום לתיק אלא תהיה גם מגבלה של כמות כתבי משפט.
השופט משה גל: לפעמים אני רואה תיקים שכבר אי אפשר לרשום עליהם תאריכים כי יש קדמי משפט.
השופט משה גל: בממוצע אין צורך ביותר משני קדמי משפט אם הם מנוהלים נכון וזה הכלל שאנחנו מתכוונים לקבוע, שבכל תיק יהיו עד שני קדמי משפט.
השופט משה גל: כמובן, אנחנו לא אומרים לשופט שלא יקבע יותר, אבל אם יהיו חמישה, יהיה צריך לבוא ולומר למה היה צריך חמישה.
השופט משה גל: זה כבר יצמצם את כמות קדמי המשפט ועם חלק מהשופטים אנחנו צריכים לשבת ולאמן אותם לגבי ניהול נכון של קדם משפט.
השופט משה גל: אצל חלק מהשופטים קדם משפט זה לבוא ולקבל תאריך.
השופט משה גל: גם לנהל קדם משפט נכון זה תורה שלמה.
השופט משה גל: הווידאו קונפרנס באזרחי – אם אתם רוצים לחוקק את זה מחר בבוקר אני מסכים.
השופט משה גל: לגבי הפלילי יש בעיה ואני לא נכנס לזה ואפילו לא נבקש להאריך, זאת העמדה של המשרד שלנו.
השופט משה גל: לגבי הליכים אזרחיים אין שום ספק שזה דבר שיכול לתרום, לחסוך זמן, להיות נוח לכולם, נגיש לכולם ואני מאד בעד.
השופט משה גל: זה עניין של תהליך חקיקה ואולי מעט משאבים.
השופט משה גל: לדעתי בסוף ייחסכו משאבים ובעניין הזה אני מסכים לחלוטין.
השופט משה גל: לעניין התנהלות השופטים והמשוב – את העמדה שלי כנגד משוב השופטים אדוני מכיר והיא לא סוד.
השופט משה גל: אני באמת ובתמים חושב שהמשוב הוא כלי לא נכון.
השופט משה גל: זה לא אומר שלא צריך שתהיה ביקורת על השופטים, זה לא אומר שאין ביקורת על השופטים, זה לא אומר שהשופטים הם בסדר ואני לא בא מהכיוון הזה.
השופט משה גל: אני חושב שהמצב הרבה יותר טוב ואני רואה את ההחלטות שמתקבלות מנציב תלונות הציבור.
השופט משה גל: לא מעט עורכי דין לא מהססים וכשפונים אליי בתלונה, אפילו אני לפעמים אומר להם: תפנו לנציב.
השופט משה גל: אין מה לחשוש והפניות לנציבות הולכות וגוברות.
השופט משה גל: יש הידברות הרבה יותר טובה בין נשיאי בתי המשפט לבין הוועדים המחוזיים.
השופט משה גל: חבר הכנסת רותם מכיר את זה מירושלים ובירושלים זה תמיד היה בסדר, אבל היום זה עוד יותר טוב.
דוד רותם: זאת שיטת משפט אחרת בירושלים.
השופט משה גל: נכון.
השופט משה גל: זה נכון.
השופט משה גל: אפשר לקבל מהוועדה חוק שאומר את זה?
דוד רותם: אלה דברים שכולם יודעים.
דוד רותם: מכיוון שידוע, לא צריך לחוקק.
השופט משה גל: כשיצאתי מהבועה של ירושלים והגעתי להנהלת בתי המשפט אמרתי שבעצם היה עולם שלם לידי, שלא הכרתי אותו.
השופט משה גל: יש עולם נוסף שלא ידענו על קיומו ואתה נחשף לו פתאום.
אברהם מיכאלי: כשתל-אביבים באים לירושלים הם תמיד שואלים מה זה.
השופט משה גל: אנחנו גאים, הירושלמים גאים.
השופט משה גל: בעניין הזה אנחנו עדיין ירושלמים.
השופט משה גל: לגבי המנ"ת – אמרתי שאני נגד הכתבה של כללים ניהוליים בצורה של כללים וחוקים.
השופט משה גל: כשאומרים מנ"ת עוד לא אומרים כלום כי יש אין סוף אפשרויות של המנ"ת.
השופט משה גל: ברור שצריך לנהל את התיקים בצורה אחרת מכפי שהם נוהלו בשנות השמונים, שכל שופט מקבל את כל סוגי התיקים.
השופט משה גל: נדרשות התמחויות, נדרש טיפול ראשון בתיקים.
השופט משה גל: מחוז אחד במדינה ניהל מנ"ת בצורה מאד מאד פורמלית וזה מחוז מרכז והתוצאות הסטטיסטיות שם היו טובות.
השופט משה גל: יש תוצאות לוואי לא טובות וצריך לתת לשופט קצת יותר מרווח, צריך לנהל את התיקים.
השופט משה גל: השאלה האם זה מנ"ת כמו שזה נקבע בשעתו?
השופט משה גל: אני חושב שזה לא צריך להיות כך וזה לא צריך להיות בתקנות.
השופט משה גל: זה כלי ניהולי, מה שמתאים לשופט הזה לא מתאים לשופט אחר.
השופט משה גל: לקבוע לכולם את אותו הדבר זה לא להפיק את המקסימום מכל השופטים.
השופט משה גל: אנחנו יודעים שיש שופטים שיותר קל להם לנהל את המשפט והם לא צריכים מנ"ת ויש שופטים שקשה להם לנהל את המשפט והם כן צריכים מנ"ת.
השופט משה גל: לגבי בית משפט לענייני משפחה בפתח-תקווה – הנושא מורכב ובסופו יש פתרון מניח את הדעת.
השופט משה גל: אני חושב שמדינת ישראל כולה צריכה להיות מחוז שיפוט אחד.
השופט משה גל: לא צריכים להיות מחוזות שיפוט.
השופט משה גל: אנחנו מדינה קטנטנה.
השופט משה גל: מר רותם, זה לא בסדר?
דוד רותם: זה משמח אותי.
השופט משה גל: מדינת ישראל לא צריכה מחוזות.
השופט משה גל: היא יכולה להיות מחוז אחד.
השופט משה גל: אם אתם שואלים אותי, אפשר היה בארבעה בתי משפט גדולים וטובים במדינת ישראל לנהל את כל ההתדיינויות.
השופט משה גל: תשוו אותנו למדינות אחרות.
השופט משה גל: כשאנחנו רוצים לרכז את בית המשפט לענייני משפחה מבחינת יעילות במקום אחד, במחוז מרכז, לא בכל מדינת ישראל, קמה צעקה כי אנשים צריכים לנסוע מראשון-לציון לפתח-תקווה.
השופט משה גל: אנחנו מכבדים את זה ואנחנו נרכז בפתח-תקווה כי זה יותר יעיל ונשאיר בראשון-לציון שניים-שלושה שופטים, שייתנו מענה לתושבי דרום המחוז.
השופט משה גל: אני חושב שזה יביא לידי סיפוק את הבעיה שנוצרה מבלי שנצטרך לשנות לחלוטין את התכנית שבאה לייעל גם את בית המשפט לענייני משפחה וגם לפתור בעיות אחרות של בית משפט מחוזי, שאנחנו צריכים לתת לו מקום ואין לנו איפה להושיב אותו עד שייבנה הבניין שלו כי הוא נפל עלינו הר כגיגית בלי תכנון מוקדם.
השופט משה גל: אלה חלק מהאילוצים וגם אני קיבלתי הרבה מאד מכתבים.
השופט משה גל: אנחנו לא מתעלמים מפניות הציבור ומשתדלים כמיטב יכולתנו.
דוד רותם: תודה, אדוני.
דוד רותם: אני מוכרח לומר שאני מקנא בך.
דוד רותם: אילו אני הייתי לוקח את כל הדברים שאתה אמרת היום והייתי אומר אותם כיושב ראש ועדת החוקה, אני יכול לתאר לך את כותרות העיתונים של מחר בבוקר: יושב ראש ועדת החוקה מכריז שצריך לעשות שינויים והנה הוא רוצה להרוס את מערכת המשפט והוא רוצה לעשות מהפיכות.
דוד רותם: אני מקנא בך כי לך לא יעשו את זה.
השופט משה גל: עושים לי הרבה יותר גרוע.
דוד רותם: תאר לך מה הם היו עושים לי אם לך הם עושים גרוע.
דוד רותם: אני רוצה לומר לך, אני מכיר את הוועדה הזאת.
דוד רותם: לוועדה הזאת יש מטרה אמיתית ושאיפה – לשפר את המערכת, לייעל את הדיונים, לגרום לכך שהציבור שזקוק לשירותי בית המשפט יקבל את השירותים היעילים, הטובים והמהירים ביותר.
דוד רותם: אנחנו לא ניכנס לתוכן פסקי דין כי זאת לא הנקודה.
דוד רותם: הוועדה הזאת היא שותפה נאמנה לדרך הזאת.
דוד רותם: לא כל מה שתציע נקבל בשתי ידיים, אבל כל הצעה שתבוא, ואם אדוני לא רוצה להציע אותה כהצעת חוק או כהצעת תיקון תקנות, אדוני יעביר לנו את הרעיונות ואנחנו נבשל אותם.
דוד רותם: אני בהחלט מוכרח לומר שאני מקווה שבסוף התקופה שלך תהיה לנו מערכת יותר טובה, יותר יעילה ונותנת שירות טוב יותר.
דוד רותם: שלום לכולם, אנחנו חוזרים לדיון בנושא: צו בתי המשפט (סוגי החלטות שלא תינתן בהן רשות ערעור).
דוד רותם: אני נמצאים במצב של קריאת הצו.
עו"ד הלל איש-שלום: אדוני, ברשותך, רציתי להעיר – הדיו עוד לא יבשה על התיקון לחוק, שקבע מבחן יותר מחמיר לשופט שדן בבקשת רשות ערעור באם הוא יכול לתת רשות ערעור ואם לאו.
עו"ד הלל איש-שלום: נדמה לי שהמהירות הזאת לא במקומה, כלומר, היה צריך לתת הזדמנות לתיקון החקיקה המהותי שנעשה, לפי הבנתי, על מנת לבחון איך מערכת בתי המשפט מתמודדת עם זה ברמה של בדיקת השופט.
עו"ד הלל איש-שלום: ראיתי לאחרונה כמה פסקי דין, ביניהם פסק הדין של השופטת חיות, שמזכיר את התיקון הזה.
עו"ד הלל איש-שלום: עוד אין מספיק בשר לעניין הזה על מנת לראות אם יש צורך באיזושהי התערבות מנהלית.
עו"ד הלל איש-שלום: נקודה שנייה באותו הקשר – העקרון הוא שזכות הערעור היא זכות חוקתית ולכאורה שלילה שלה צריכה לפחות חקיקה ראשית ולא חקיקת משנה.
עו"ד הלל איש-שלום: להבנתי, אם המערכת חושבת שיש צורך לעשות פעולה של יעילות וכל המטרה היא יעילות, לפחות צריך לשכנע בסטטיסטיקה ובסימוכין ולא באמירות כלליות שבאמת יש הצפה של בתי המשפט וצריך לפתור אותה בדרך מנהלית ולא בדרך של שיקול דעת שיפוטי.
עו"ד הלל איש-שלום: אולי יציגו לנו כאן סימוכין לזה, אבל אני לא ראיתי כזה.
עו"ד הלל איש-שלום: ההקשר הזה בכל קטגוריה שיש פה, תהיה הכי שולית שתהיה, יש הרבה מקרים שבהם באמת צריך לתת רשות ערעור גם אם במרבית המקרים ערכאת הערעור אומרת שזה שיקול דעת של השופט שדן בתיק.
עו"ד הלל איש-שלום: אמנם אתה עובר על כל פריט, אבל נדמה לי שקודם כל צריך לשכנע במבחנים הכלליים לפני שעוברים לרמה פרטנית ואולי יש מקום להמתין איזושהי תקופה כדי לראות האם התיקון לחקיקה הראשית השיג את מטרתו.
דוד רותם: אני אענה לך בקיצור – אתה צודק, אבל כדי שהשופטת חיות תכתוב את פסק הדין שהיא כתבה היתה צריכה לקרוא בקשה, היתה צריכה לשבת עשר דקות ולכתוב החלטה.
דוד רותם: את עשר הדקות האלה אני רוצה להרוויח.
דוד רותם: יש דברים שבהם אני אומר שהם זכות חוקתית.
דוד רותם: איזו זכות חוקתית יש לעורך דין או לבעל דין, שיש לו זכות טיעון בהחלטה, בנוגע להיקף כתבי טענות?
עו"ד הלל איש-שלום: היקף במובן אורך.
דוד רותם: זאת הכוונה.
השופט משה גל: עם כל הכבוד, אני חושב שהשאלה היא לא זכות חוקתית.
השופט משה גל: הזכות החוקתית לא נפגעת כי הזכות החוקתית היא לערעור ואף אחד לא פוגע בזכות הערעור.
השופט משה גל: השאלה האם יש זכות לערער כמה שרוצים ומתי שרוצים בתוך הליך היא שאלה נפרדת.
השופט משה גל: עם כל הכבוד, ידידי, עורך הדין איש-שלום, הגיע מאוחר מדי כי הדיון הזה כבר התקיים.
השופט משה גל: הדיון הזה התקיים כשחוקק החוק.
השופט משה גל: מה היה?
השופט משה גל: שר המשפטים הביא הצעה שאומרת שאין רשות ערעור באזרחי זולת חריגים א', ב', ג' ו-ד', ולעשות את האזרחי דומה לפלילי.
השופט משה גל: זאת היתה ההצעה.
השופט משה גל: ישבו כאן בוועדה, הציגו נתונים ואמרו: לא, יהיה היפוך, כלומר אנחנו נקבע את הכלל כמו שקבוע היום בחוק ותהיה רשימת נושאים שבהם לא ניתן יהיה להגיש בקשת רשות ערעור, כאשר התפיסה היתה שהרשימה תהיה גדולה יותר, אבל היא לא תהיה כוללת כמו האמירה הכללית.
השופט משה גל: עכשיו אנחנו חוזרים לבראשית ומתחילים לעבור אחד אחד?
דוד רותם: אתה מנסה מהר מדי לשנות סדרי בראשית.
דוד רותם: לעורכי דין יש תפיסה שאומרת שאם לא שכנעתי בפעם השנייה, אולי אני אשכנע בפעם השנייה ואדוני מנסה לשנות את זה.
דוד רותם: אני מבין את עורך דין איש-שלום.
דוד רותם: הוא אומר: לא הצלחנו בפעם הקודמת, אולי הפעם זה יילך בשיטת מצליח?
דוד רותם: שמענו את הטענה ואני רוצה ללכת לתשובה המהותית – האם אנחנו שמים פה דברים שיכולים לפגוע בניהול המערכה המשפטית?
דוד רותם: לכן אני רוצה לעבור סעיף סעי.
דוד רותם: החלטה בעניין קביעה ושינוי של מועדי דיון – שופט קבע תאריך.
דוד רותם: אני לא מקבל את הגישה וגם אני הסתובבתי קצת בבתי המשפט ואפילו שופטים כשהיה מאד קשה לקבל אצלם דחייה, כשזה היה מחלה, לידה או מילואים, הם נטו לדחות.
דוד רותם: תמיד מביאים לי את המקרה של עורך דין שאשתו ילדה והשופט אמר: לא דוחה את הדיון.
דוד רותם: רבותי, כמה מקרים כאלה יש?
דוד רותם: האם בגלל זה אני צריך לאפשר בקשות רשות לערער על קביעת מועדים?
דוד רותם: לא צריך ללכת לקיצוניות באף צד אלא לבדוק כל סעיף ולראות האם הוא פוגע בצדדים, האם הוא פוגע בעורכי הדין, האם הוא פוגע ביעילות ניהול המשפט.
עו"ד הלל איש-שלום: אני שותף למה שאתה אומר.
עו"ד הלל איש-שלום: אכן, במרבית המקרים, גם כשיש ערעור בזכות, ערכאת ערעור אומרת:
עו"ד הלל איש-שלום: אני לא מתערבת בשיקול הדעת של השופט כיצד לנהל את הדיון, לרבות קביעת מועדים.
דוד רותם: זה לקח שעתיים?
עו"ד הלל איש-שלום: זה לקח חמש דקות.
דוד רותם: בדרך כלל מבקשים את תגובת הצד השני.
עו"ד הלל איש-שלום: להיפך, לא צריך לבקש תגובה של הצד השני אלא קוראים בקשה, אבל אם יש מקרה קיצוני כמו, למשל, מילואים של בעל דין, בא השופט ואומר: זה לא מעניין אותי, יש עוד עורכי דין במשרד – הם לא יודעים בכלל מה קורה בתיק – ונותן החלטה.
עו"ד הלל איש-שלום: האפשרות ששופט יסתכל בבקשה לא הרבה זמן ותהיה לו אפשרות לבקש רשות ערעור, היא חשובה.
דוד רותם: השופט גל, אם קורה מקרה כזה, האם עורך הדין יכול לפנות למנהל בתי המשפט?
השופט משה גל: התשובה היא אחרת ואני מוכן להציע משהו אחר.
השופט משה גל: למנהל בתי המשפט הוא יכול לפנות ואכן פונים והדברים נפתרים, אבל זה נעשה אוף-דה-רקורד.
השופט משה גל: אני חושב שהחלטה על דחיית מועד דיון היא לא החלטה שיפוטית אלא החלטה ניהולית ולכן, הביקורת הערעורית עליה היא כי אין דבר אחר.
השופט משה גל: אני כשלעצמי חושב שאם שופט מחליט שלא לדחות את הדיון אפשר לבוא בעיון חוזר לנשיא של בית המשפט שיבדוק את זה מבחינת צרכי בית המשפט.
עו"ד הלל איש-שלום: זה לא מעוגן בתקנות.
השופט משה גל: בפרקטיקה זה מעוגן.
עו"ד הלל איש-שלום: זה לא תקין בפרקטיקה.
השופט משה גל: לעניין מועדי דיון – אני כבר מודיע שבמסגרת ההתייעלות שאנחנו עושים אנחנו עובדים על הוצאת נוהל של נשיאת בית המשפט העליון לגבי הכללים לפני הדיונים.
השופט משה גל: צריכים להכניס את כל נושא דחיית הדיונים לאיזשהו סדר ולהבנייה של סדר בנושא.
השופט משה גל: טעויות תהיינה, טעויות תהיינה גם בכיוון הפוך ותיק שלא צריך לדחות, דוחים.
השופט משה גל: כל הזמן קורות טעויות ואני אומר לכם שאם יש טעויות שהן דברים בלתי אפשריים, הדברים בסוף מתוקנים ואין צורך בערכאת ערעור.
השופט משה גל: דווקא בערכאת הערעור מפח הנפש יותר גדול כי ברוב המקרים ערכאת הערעור אומרת: אני לא מתערבת ביומנו של השופט.
השופט משה גל: מי כן יכול להתערב?
השופט משה גל: אנשי הניהול, או נשיא בית המשפט או מנהל בתי המשפט.
השופט משה גל: היו דברים מעולם.
השופט משה גל: יש דברים נוספים, למשל, נקבע דיון מאוחר לעוד שנה וחצי.
השופט משה גל: גם זה מגיע אלינו והיכן שאפשר לתקן אנחנו מתקנים.
השופט משה גל: אנחנו מניידים תיקים וכיוצא באלה כדי לקצר.
השופט משה גל: הנושא הזה הוא בכלל לא נושא לערעורים וזה הנושא הכי קל.
דוד רותם: ההנחיות שהנשיאה עומדת לקבוע הן בתיאום עם לשכת עורכי הדין?
דוד רותם: אני גם מכיר את הבעיה הזאת כשאדם יוצא למילואים והשופט כותב:
דוד רותם: אני רואה שיש שמונה עורכי דין מייצגים, שמישהו אחר יופיע.
דוד רותם: זו בעיה שקיימת.
דוד רותם: מה שקורה, וכך לפחות אני נהגתי, הוא שעל כל תיק הופיע רק עורך דין אחד.
דוד רותם: אף פעם את שמות כל עורכי הדין.
השופט משה גל: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא עם לשכת עורכי הדין בנושאים רבים וגם בנושא הזה.
השופט משה גל: הרעיון בא דווקא בעקבות פנייה של לשכת עורכי הדין, שהתעוררה לגבי עורכות דין שיוצאות לחופשת לידה ואז צריך לדחות תיקים אם הן עורכות הדין היחידות וכו'.
השופט משה גל: כמובן, במרבית המקרים צריך להיענות, אבל אם התיק הוא בעל דחיפות גבוהה או שמראש היה צריך להיערך אחרת, לא צריך לדחות.
השופט משה גל: מזה הגענו למסקנה שצריך להבנות איזשהו נוהל, שיתאים גם לתהליך השמיעה מיום ליום.
השופט משה גל: אי אפשר להיכנס לתהליך שמיעה ברצף או כמעט מיום ליום בכמויות הדחייה שיש היום ולכן מוכרחים להכניס בנושא הזה סדר.
השופט משה גל: אני חושב שנושא בקשות הדחייה ודחיית דיונים הוא נושא קל ולטעמי הוא בכלל לא נושא ערעורי.
השופט משה גל: תגידו לי כמה החלטות קיבלו ובית המשפט אמר לשופט: תשנה את התאריך.
עו"ד הלל איש-שלום: אתה צודק ולכן אין שום משמעות מעשית.
עו"ד הלל איש-שלום: ברשותכם, עצם העובדה שיש אפשרות להגיש בקשת רשות ערעור גורמת לאיפוק שיפוטי ולכך שהשופט יודע שבכל החלטה שלו יש סיכון מסוים שהוא צריך לשקול כמו שצריך.
עו"ד הלל איש-שלום: עצם האפשרות הזאת חשובה כדי להכווין את השופט.
עו"ד הלל איש-שלום: שנית, אני לא רוצה להיכנס לנושא הפנייה לנשיאים, אבל לדעתי בעקרון זה לא תקין משום שאי אפשר להפוך את העניין הזה לעניין מאכערי, כלומר פונים בעקיפין ובאופן לא פורמלי.
עו"ד הלל איש-שלום: דרך המלך היא או פנייה לעיון חוזר – אגב, גם זה לא מעוגן בתקנות אבל פעמים רבות שופטים דנים מחדש בהחלטה כי החלטת ביניים היא לא מעשה בית דין ולפעמים משתכנעים לשנות את החלטתם.
עו"ד הלל איש-שלום: באותם מקרים נדירים של מי שמגיש בר"ע, צריך עשר דקות שיפוטיות כדי לראות אם על פניו צריך לסלק את הבקשה.
השופט משה גל: כמה דקות?
השופט משה גל: עשר?
השופט משה גל: כמה בקשות כאלה יכולות להיות?
עו"ד הלל איש-שלום: כמה בקשות הוגשו?
דוד רותם: בשנת 2008 הוגשו 250 בקשות על כל הדברים שהצו עוסק בהם.
השופט משה גל: רוב הבר"עות במזכירויות לא מסווגות לפי נושא ולכן הנתון 250 הוא נתון ודאי של מה שיש, אבל עדיין יש הרבה יותר בכמויות שלא נרשמות.
השופט משה גל: אני מבין שהנושא הזה נדון כבר בישיבה הקודמת ולדעתי הוא בכלל לא נושא שצריך להיות עניין של ערעור.
דוד רותם: במקסימום זה אלף בר"עות (בקשות רשות ערעור) בשנה.
השופט משה גל: כמה שעות עבודה זה?
השופט משה גל: 125 שעות.
השופט משה גל: זה תקן של חצי שופט.
עו"ד יראון פסטינגר: אני מבקש להצטרף לדברים שאמר חברי הלל איש-שלום.
דוד רותם: זה בסדר, אבל כבר אמרת את זה בפעם הקודמת ועברנו את הסעיף הזה.
עו"ד יראון פסטינגר: אני מסכים לדבריו של השופט גל, שזאת נקודה שולית וטכנית ובדרך כלל לא צריך להתערב, אבל בנקודה הזאת יש כבר שינוי מאז הישיבה הקודמת של הוועדה הנכבדה במדיניות השופטים מכיוון שהנשיאה וגם השר התבטאו בכנס שלנו באילת ואמרו שדחיות הן רעה חולה, שאסור לדחות וכן הלאה.
עו"ד יראון פסטינגר: מאז הישיבה הקודמת לפני שבועיים, השופטים התחילו להקשיח את מדיניותם בנוגע לדחיות.
עו"ד יראון פסטינגר: כאשר בעל דין שרופא מטעמו נמצא בחו"ל, מה הוא צריך לעשות?
עו"ד יראון פסטינגר: להתחנן למנהל בתי המשפט?
עו"ד יראון פסטינגר: לפנות לנשיא?
דוד רותם: סליחה, כמה זמן מראש מודיעים על דיון כזה?
עו"ד יראון פסטינגר: שלושה חודשים.
דוד רותם: תזמן אותו באמצעות בית המשפט ואם הוא לא יגיע, השופט יצטרך לדחות את הדיון באותו יום.
עו"ד יראון פסטינגר: ואם הוא לא ידחה את הדיון?
דוד רותם: אם הזמנת באמצעות בית המשפט הוא חייב לדחות.
דוד רותם: בית המשפט צריך להביא את העד, לא אתה.
עו"ד יראון פסטינגר: אם זה עד מטעמי ובית המשפט יביא אותו באמצעות שוטר, אוי ואבוי לי.
דוד רותם: עם כל הכבוד, זה לא עובד אצלי כי גם אני פעם הייתי שם.
דוד רותם: צריך לבחור בדרך – אם זה שלושה חודשים מראש ואתה מזמין אותו באמצעות בית משפט, האיש לא יגיע.
דוד רותם: אני לא בטוח שיוציאו לו צו הבאה כי קרוב לוודאי לא תהיה לו מסירה כי הוא בחו"ל ואז יקבעו דיון נוסף.
דוד רותם: אנחנו מכירים את השטח ובדרך כלל השופטים הם אנשים סבירים.
דוד רותם: אילו הייתי חושב שגם בעלי הדין הם אנשים סבירים באותה מידה כמו השופטים, הייתי יודע שהם לא יגישו בר"עות אלא רק במקרים דחופים, אבל זה לא כך ומגישים בר"עות גם בדברים אחרים.
עו"ד יראון פסטינגר: למה שלא יירשם מטעמים מיוחדים?
עו"ד יראון פסטינגר: אם יהיה מבחן של מטעמים מיוחדים על הסעיף הזה.
עו"ד יראון פסטינגר: ..
השופט משה גל: אני מבקש לשאול שאלת תם – למה בפלילי זה מסתדר כל כך טוב?
השופט משה גל: המשפט הפלילי חשוב לא פחות.
השופט משה גל: בפעם הקודמת ישבנו כאן ואמרו שרוצים לעשות את זה ובפלילי זה מסתדר.
השופט משה גל: אני רוצה להבין את המסגרת הכללית – יש כמויות גדולות מאד של בר"עות שלא נדחות, שנידונות.
השופט משה גל: לאחר מכן מסתבר שהצד שהגיש חמש בר"עות בתיק הזה והן נדונו והחליטו זכה בתיק ובסוף, גם בערעור לא צריך את זה כי הוא כבר זכה בתיק.
השופט משה גל: חלק גדול מהדברים הם דיוני סרק במערכת עמוסה, ומהדיון הקודם אנחנו יודעים כמה.
דוד רותם: אתה יודע מה הבעיה?
דוד רותם: אתה צריך להתפטר מהיותך מנהל בתי המשפט ולחזור למערכת.
דוד רותם: אתה יודע כמה פעמים אתה מגיש בר"ע כדי שהשופט יידע שאתה מגיש לו בר"עות ולכן אתה זוכה בתיק?
השופט משה גל: אם אדוני אומר את זה ועל סמך זה מחוקקת כאן החקיקה, אני מתפטר.
דוד רותם: לא, לא כל כך מהר.
השופט משה גל: ועכשיו אדוני יגיד לי כמה פעמים אדם הגיש בר"ע ובגלל זה הפסיד את התיק?
השופט משה גל: אני לא יודע.
השופט משה גל: כל אחד עם השריטות שלו ואני לא יכול להיכנס לזה.
השופט משה גל: אני לא צריך את הבר"עות האלה, זה מפריע לדיונים והיכן שיש באמת דברים שיכולים לשנות את הזכויות צריך שתהיה בר"ע.
השופט משה גל: אני מסכים לזה.
השופט משה גל: היכן שלא משתנות הזכויות ואפשר לתקן בערעור, גם אם זה לא יעיל ואחר כך אולי יצטרכו לשמוע את התיק עוד פעם, את זה אני לוקח על עצמי.
השופט משה גל: אני מנהל המערכת ואני אומר לכם שאת ענייני היעילות תשאירו לי.
השופט משה גל: המקרים האלה מעטים והחסכון יהיה יותר גדול.
השופט משה גל: גם אם שלושה-ארבעה משפטים נצטרך לשמוע ואם היתה בר"ע לא היינו שומעים אותם, זה שווה.
עו"ד הלל איש-שלום: זה לא שווה לבעל הדין שניהל פעמיים.
השופט משה גל: זה נכון, אבל אנחנו מדברים מערכתית ולא על בעל הדין הבודד.
השופט משה גל: אי אפשר לנהל מערכת לפי שיקול של בעל דין בודד.
דוד רותם: אנחנו ממשיכים.
סיגל קוגוט: אנחנו הגענו לסעיף (5) והתיקון היחיד שאני אציין הוא שהיתה מחשבה של הוועדה לגבי פריט (2), למעט את הנושא של כתב הגנה או בקשת רשות להגן ולבסוף הוחלט שלא צריך את זה כי זה ממילא ייבלע בפסק הדין.
סיגל קוגוט: הרי אם לא נותנים רשות להגן, תהיה אחר כך החלטה ואפשר יהיה לערער בזכות גם על ההחלטה הראשונה.
עו"ד יראון פסטינגר: תיקון כתבי טענות נשאר?
סיגל קוגוט: לא, זה נמחק.
עו"ד הלל איש-שלום: למה להשתמש במילה היקף כשהכוונה היא אורך?
סיגל קוגוט: אפשר.
סיגל קוגוט: היקף זה גם רשימת נושאים.
עו"ד הלל איש-שלום: היקף, כלומר מה התוכן של כתבי הטענות.
דוד רותם: אף אחד לא מעלה על דעתו שיגבילו אותך בתוכן כתב הטענות.
סיגל קוגוט: אפשר להגיד לך שתסכם רק בנושאים א', ב' ו-ג'.
סיגל קוגוט: אם המילה הזאת תישאר אפשר לעשות את זה.
סיגל קוגוט: היתה הערה שבמקום לכתוב היקף כתבי טענות ייכתב אורכם של כתבי טענות.
דוד רותם: אני חושב שזאת הכוונה.
סיגל קוגוט: זאת לא היתה הכוונה.
מיכל כהן: אנחנו חושבים שזאת פרורגטיבה של בית המשפט לומר לצד להתייחס בכתב הטענות שלו לנושאים מסוימים ולא לכלל הטענות המשפטיות האפשריות.
דוד רותם: סליחה, זאת אומרת שבית המשפט קובע לי את תוכן טיעוניי?
דוד רותם: יש לי תביעה ואני רוצה להעלות רעיון שמעולם לא עלה בפסיקה ויגיד לי השופט: אדוני, אתה תתייחס ל-א', ב' ו-ג' כשאני רוצה להתייחס דווקא ל-ד'?
דוד רותם: זה יומי בבית המשפט?
דוד רותם: תגבילו אותי ותגידו לי שבחמישה עמודים אני יכול לכתוב מה שאני רוצה, אבל בנושאים?
סיגל קוגוט: הרי אם את מגבילה בהיקף אדם יצטרך לבור את המוץ מן התבן.
השופט משה גל: בהחלט אין שום כוונה לפגוע בחופש הטיעון.
עו"ד לאה רקובר: מה הנוסח המוצע בסוף?
דוד רותם: החלטה בנוגע לאורכם של כתבי טענות.
סיגל קוגוט: על זה לא יהיה בר"ע.
עו"ד לאה רקובר: ואם בית משפט קובע לגבי שורה של עניינים, שלגביהם.
עו"ד לאה רקובר: ..
דוד רותם: אמר הרגע השופט גל שלא.