GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי אורבך: על פי נתונים שיש בחוברת שבוודאי הגיעה אל השר יש אכיפה מוגברת שמציקה מאוד לאנשים על דברים של מה בכך.
כרמל שאמה-הכהן: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, רציתי לדבר על נקודה אחת והיא עינוי הדין של אישי ציבור.
כרמל שאמה-הכהן: עינוי הדין של אישי ציבור, יש לו גם צד שני והוא גם עינוי דין של הציבור.
כרמל שאמה-הכהן: לא יכול להיות שלא יהיו אמות מידה ולא סבירות בחקירות, בהמלצות לדין ובהגשת כתבי אישום, במיוחד במועדים של זמנים ובכל מה שקשור לשקיפות בכל ההליכים מול אישי ציבור, ואני אתן דוגמה.
כרמל שאמה-הכהן: צריך להכניס שקיפות ואלמנטים של אמות מידה וזה אומר שאם לדוגמה נקבע עכשיו שימוע, מתי יהיה השימוע.
כרמל שאמה-הכהן: יכול להיות שהשימוע יימשך עוד שנה?
כרמל שאמה-הכהן: כאשר תיק חוזר להשלמות, מן הדין שידעו על כך.
כרמל שאמה-הכהן: אני לא מדבר על המישור הסמוי, אף אחד לא רוצה לפגוע בחקירה ואף אחד לא רוצה להיכנס לעניינים סמויים ולפגוע בהליך, אבל מרגע שהנושא הפך לגלוי, בכל מה שקשור לאישי ציבור הציבור צריך לדעת מה קורה עם ההליך הזה.
ציפי חוטובלי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני רוצה לשאול שאלה אותה שאלתי את השר באופן אישי, אבל אני אשמח אם תתייחס אליה לפני כולם.
ציפי חוטובלי: הנושא הוא הרחבת סמכויות בתי הדין הרבניים.
ציפי חוטובלי: היה פרסום בעיתונות שדיבר על כך ששר המשפטים עומד להניח הצעת חוק במסגרתה יורחבו סמכויות בתי הדין הרבניים ולמעשה כל ענייני הרכוש שכרוכים בסוגיה של פרידה בין בני זוג יידונו במקום בבתי המשפט לענייני משפחה או בבתי המשפט האזרחיים, על ידי הסכמת הבעלים והכפפתם במסגר התנאים של הגירושין יעברו לדיון בבית הדין הרבני.
ציפי חוטובלי: השאלה היא איפה הדברים עומדים היום ומה עמדתך כשר המשפטים בנושא הזה, מאחר שהתחושה הציבורית כרגע היא שמדובר בפגיעה מאוד חריפה בנשים.
דוד רותם: אדוני השר, לפני שתשיב, תרשה גם לי לשאול כמה שאלות.
יעקב נאמן: זה לא עבר כל כך גרוע.
דוד רותם: לא אמרתי שהוא גרוע.
דוד רותם: אני מציין עובדה.
דוד רותם: שאלה שנייה שאני רוצה לשאול אותך אדוני השר היא במסגרת היותך יושב-ראש הוועדה לבחירת שופטים.
דוד רותם: האם לא הגיע הזמן - כאשר אנחנו כבר מגבילים את עורכי הדין שלא יגישו סיכומים על יותר מחמישה עמודים, רווח כפול עם חמישה סנטימטרים בשוליים – לומר לשופטים בתקנות, בחוק, בנהלים של נשיאת בית המשפט העליון שפסק-דין לא יהיה יותר מכפול מהסיכומים שהוגשו.
דוד רותם: השופט מני זכרונו לברכה בבית המשפט העליון, גדולתו הייתה – והוא היה אחד מהשופטים הטובים ביותר שהיו בבית המשפט העליון – שהוא היה כותב פסק-דין: אני מסכים עם דעת חברי.
דוד רותם: הוא לא כתב יותר.
יעקב נאמן: אני מסכים ואין לי מה להוסיף.
דוד רותם: פסקי הדין שלו לא היו פחות טובים מפסקי הדין שאני קורא היום.
יעקב נאמן: מאות אלפים.
דוד רותם: זאת לא בעיה של דחיות המשפט על ידי עורכי הדין, זאת לא הבעיה של הקילוגרמים שנכתבו, אלא זאת בסך הכל בעיה ששופט איננו כותב פסק-דין.
דוד רותם: האם לא הגיע הזמן לקבוע נהלים ששופטים שלא כותבים פסקי-דין ואנחנו רואים שהם מעכבים פסקי-דין, יוצאו לחופשה לכתוב פסקי-דין ויחזרו?
דוד רותם: למערכת ייגרם נזק?
דוד רותם: נמנה עוד שופטים.
דוד רותם: אבל הגיע הזמן ששופטים ימונו על פי המקצועיות שלהם ועל פי היעילות שלהם.
דוד רותם: כאשר ממנים שופט בפעם הראשונה, אולי צריך למנות אותו לתקופת ניסיון של שלוש שנים.
דוד רותם: נראה איך השופט הזה פועל, מה המזג השיפוטי שלו, מה המקצועיות שלו, מה היעילות שלו, ואחרי שלוש שנים לא הוועדה לבחירת שופטים תחליט להאריך לו את המינוי אלא ועדה מקצועית של שופטים.
דוד רותם: אז לא ניתקע עם שופטים שלצערנו הרב הגיעו למערכת.
טלב אלסאנע: הגשתי לכבוד השר שאילתא בעניין של מינוי קאדים.
טלב אלסאנע: יש מחסור מאוד קשה במספר הקאדים.
טלב אלסאנע: לכן חשוב לנו לשמוע את דעתו של השר.
דוד רותם: את התשובה על השאילתא לא תקבל כאן.
טלב אלסאנע: עכשיו השר נמצא ואני מבקש לקבל תשובה.
דוד רותם: שמענו בוועדה שבשנה הבאה יינתן תקן נוסף.
טלב אלסאנע: אני מדבר על הפרוצדורה לפתרון הבעיה.
דוד רותם: נבחרה ועדה למינוי קאדים.
טלב אלסאנע: אני מבקש מהשר לשמוע אם יש לו מה להוסיף בעניין הזה של מינוי קאדים.
דבי גילד חיו: רציתי להצטרף לדברים שנאמרו לגבי אגרות על הליכי ביניים.
דבי גילד חיו: האגודה לזכויות האזרח נאבקה בגזרה הזאת שהובאה בכנסת הקודמת ביחד עם לשכת עורכי הדין בעיקר והצלחנו להסיר אותה, אבל אני מבינה שעכשיו מביאים אותה שוב בחוק ההסדרים.
דבי גילד חיו: לצערנו מי שעומד להיפגע מהגזרה הזאת אלה אך ורק שכבות מוחלשות.
דבי גילד חיו: לתאגידי ענק ואפילו עסקים בינוניים לא בעיה לשלם על הליכי ביניים.
יעקב נאמן: אני מודה על השאלות כי הן אפשרו לי להביע את דעתי ביתר הרחבה על הנושאים בהם דיברתי לפני כן.
יעקב נאמן: אני אלך לפי סדר השאלות.
יעקב נאמן: חבר הכנסת יריב לוין, שאני מכיר ומוקיר אותו גם כעורך-דין, הנושא של היועץ המשפטי לממשלה.
יעקב נאמן: אין מדינה בעולם שיש לה אותו מצב משפטי כמו שלנו בנושא היועץ המשפטי לממשלה.
יעקב נאמן: ברוב המדינות בעולם שר המשפטים הוא הממונה על הנושא של הייעוץ המשפטי לממשלה בווריאציות כאלה ואחרות.
יעקב נאמן: אני ער לבעיה הזאת.
יעקב נאמן: מאז כניסתי אני מנהל שיחות עם מי שהיו יועצים משפטיים בעבר, שופטים בעבר, אנשי פרקליטות בעבר, ועדיין לא גיבשתי דעה סופית אבל אין ספק שהעומס המוטל היום על היועץ המשפטי לממשלה ובעיית ניגוד העניינים היא בעיה קשה מאוד ואני אנסה לפתור אותה תוך הבנה הדדית ובהסכמה של הנוגעים בדבר.
דוד רותם: כאשר אדוני אומר בהבנה הדדית ובהסכמה של הנוגעים בדבר, למי אדוני מתכוון שהוא נוגע בדבר?
דוד רותם: הרי אנחנו מדברים על היועץ המשפטי הבא.
יעקב נאמן: לא לזה התכוונתי.
יעקב נאמן: לא ליועץ המשפטי.
יעקב נאמן: התכוונתי לכל מי שעסק בנושא הזה.
יעקב נאמן: למדינת ישראל יש מספיק בעיות, ואני לא רוצה ליצור איזושהי בעיה ציבורית נוספת אלא להגיע להסכמה בנושא הזה.
יעקב נאמן: אני נפגש עם הגורמים שהיו בעבר בתפקידים הללו, מנסה ללמוד מהם מה היו הבעיות בזמנם.
יעקב נאמן: אינו דומה יועץ משפטי לממשלה לפני שלושים שנים ליועץ משפטי בשנת 2009 על התפקידים ועל המטלות שלו.
יעקב נאמן: הגמרא קוראת לנושא הזה דבר שצריך בדיקה.
יעקב נאמן: רבותיי, צריך לפסוק הוצאות ריאליות.
יעקב נאמן: זו הבעיה של מעוטי היכולת, שהם לא מקבלים כאשר הם זוכים במשפט הוצאות ריאליות.
יעקב נאמן: צריך לראות כמה הוא שילם לעורך הדין, מה הנזק שנגרם לו, ואז אין בעיה של אגרות.
יעקב נאמן: אפשר תמיד לבקש מטעמים כלכליים דחיית תשלום האגרות, אבל המצב כיום הוא שיש תמריץ כלכלי לסתום את בתי המשפט בבקשות ביניים.
יעקב נאמן: עד לפני שלושה חודשים עוד הייתי עורך-דין ולא היה מקרה שלא אמר לי הלקוח להגיש עוד שבע-שמונה בקשות כדי שנוכל לסתום את בית המשפט לעשר השנים הבאות.
יעקב נאמן: וידאו קונפרנס בבתי המשפט.
יעקב נאמן: אני מכיר את ה-וידאו קונפרנס בחיי האזרחיים.
יעקב נאמן: בארצות רבות מתנהלים גם משפטים פליליים אפילו בדרך הזאת, בעיקר במדינות גדולות מאוד.
יעקב נאמן: הנושא הזה באמת רצוי שייכנס והוא יכול לקדם ולזרז את התהליך המשפטי.
יעקב נאמן: הוועדה לבחירת שופטים.
יעקב נאמן: אני חושב שלוועדה הזאת יש עכשיו תפקיד חשוב מאוד.
יעקב נאמן: מדינת ישראל סובלת ממחסור של למעלה משלושים שופטים שצריך למנות אותם מיד, ולוועדה הזאת תהיה הרבה מאוד עבודה.
יעקב נאמן: אני גם ער לבעיה של ירידת רמת המקצוע של עורכי הדין.
יעקב נאמן: לשכת עורכי הדין מטפלת בנושא הזה ויתכן שתצטרך להיות חקיקה בנושא הזה.
יעקב נאמן: חבר הכנסת בן-ארי, שאלת לגבי עבודת הפרקליטות.
יעקב נאמן: אני חושב שהפרקליטות צריכה לא להיות כפופה לשיקולים פוליטיים ולשר פוליטי.
יעקב נאמן: אני חושב שזה חשוב מאוד שהפרקליטות תחליט באופן עצמאי ללא התערבות גורם פוליטי בהחלטותיה כי אחרת נידרדר למצב של מדינות שאני לא רוצה להזכיר אותן.
יעקב נאמן: חקיקה.
יעקב נאמן: איך מכניסים לחקיקה את היבט המשפט העברי.
יעקב נאמן: אני תמיד נזכר במאמרו של פרופסור רקמן המנוח שהביא פסק-דין של בית המשפט העליון במדינת ישראל שהסתמך בתקדים על בית המשפט האמריקאי אבל לא שם לב שבית המשפט האמריקאי הסתמך על המשפט העברי.
יעקב נאמן: רק בשבוע שעבר הייתי בהשתלמות בנושא שקשור למלחמה שהייתה לנו בעזה על היבטי המשפט העברי בנושא הזה, היבטי המשפט העברי בהחזרת שבויים, יש חומר עצום בהיסטוריה של עם ישראל שאפשר להשתמש בו כדי לפתור בעיות משפטיות, במיוחד היום כאשר יש לנו מאגרי מחשבים וזאת לא בעיה להיכנס אליהם.
יעקב נאמן: אני אכן חושב שכדאי להיעזר בנושא הזה.
יעקב נאמן: בנושא הזה יש השתלמויות של פרקליטים.
יעקב נאמן: בחירת שופטים.
יעקב נאמן: אני חושב שצריך לקדם את השופטים ואני שמח שמונו לאחרונה גם שופטים מבני המיעוטים.
יעקב נאמן: הימשכות הליכי החקירה, גם לגבי אנשי ציבור.
יעקב נאמן: הצעת חוק שמגבילה את תקופת ההתיישנות בעבירות פליליות מונחת על שולחנה של ועדת החוקה ואפשר לדון בנושא הזה.
דוד רותם: היא לא בדיוק עוסקת במשך הזמן.
יעקב נאמן: בחלק מהבעיה.
יעקב נאמן: הנושא הזה טעון עוד שינוי הרבה יותר יסודי ובהחלט אחרי שאקיים דיון בנושא דוח מבקר המדינה, אני חושב שהנושא הזה יבוא לידי צורך בחקיקה.
יעקב נאמן: חבר הכנסת אורך.
יעקב נאמן: משפטיזציה.
יעקב נאמן: עם ישראל, אחד הדברים הראשונים שהוא קיבל, היא פרשת משפטים.
יעקב נאמן: מיד אחרי מתן תורה, זה משפטים.
יעקב נאמן: אני בהחלט חושב שצריך קצת יותר לצמצם בזה שכל דבר הופך לסוגיה משפטית.
יעקב נאמן: זה גם נוגע לשאלה של העומס בבתי המשפט.
יעקב נאמן: לגבי יעילות השפיטה והאכיפה.
יעקב נאמן: אם נגיע למצב שיש שינוי בחקיקה – וכפי שאמרתי בראשית הישיבה, שלא יהיו לנו עבירות כלכליות כחול על שפת הים – יתכן שגם בנושא הזה יבוא שינוי.
יעקב נאמן: לגבי נושא הגיור.
יעקב נאמן: הנושא הזה דורש דיון בפני עצמו.
יעקב נאמן: אני לא רוצה להיות בנושא הזה שטחי.
יעקב נאמן: הנושא הזה הוא אחת הבעיות המרכזיות שלנו לשמירת דמותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.
יעקב נאמן: חברת הכנסת חוטובלי.
יעקב נאמן: אני לא רוצה לעבור לדיון מהוועדה שאת עומדת בראשה לוועדת החוקה.
יעקב נאמן: יש איזו נטייה שאם אומרים משהו על בית דין רבני, מיד קופצים ואומרים שהוא פוגע בזה והוא פוגע בזה.
יעקב נאמן: כל מה שנכתב בעיתון, על אחריותו של העיתון ואמרתי לך את זה.
יעקב נאמן: בכל אופן, אני האחרון שאפשר להאשים אותו בפגיעה בנשים.
יעקב נאמן: אני רוצה להזכיר לכם שהמנכ"לית הראשונה שמונתה מאז קום המדינה, מונתה על ידי כאשר הייתי בשנת 1996 שר המשפטים ועד אז בכלל לא הייתה מנכ"לית במדינה.
יעקב נאמן: גם כאשר ישבתי בוועדת הגיור מיד צירפתי נשים לוועדה למרות שנשים לא היו חברות בה.
יעקב נאמן: אי אפשר להאשים אותי כי יש לי חמש בנות ואני ממילא במיעוט בבית עם הבן שלי.
יעקב נאמן: לגבי הוועדה לבחירת שופטים.
יעקב נאמן: אני חושב שאמרתי בבירור שמה שחשוב ביותר למינוי שופטים זאת יכולתם לעשות צדק ביעילות, במהירות ולשפוט את העם משפט צדק.
יעקב נאמן: אני מסכים שכבוד השופט מני זיכרונו לברכה שכתב אני מסכים ואין לי מה להוסיף, עשה דבר מאוד נבון.
יעקב נאמן: התיקים התלויים ועומדים אלה תיקים שמחכים לפסקי-דין, תיקים שאפילו לא התחילו, ויש למעלה מ-500 אלף תיקים שתלויים במערכת ועוד לא התחילו בכלל לדון בהם או שהתחילו לדון בהם והם תקועים.
יעקב נאמן: הדבר הזה דורש גם שינוי מאוד יסודי ולא רק אצל עורכי הדין אלא גם אצל השופטים.
יעקב נאמן: אני רוצה גם לומר שאני מקבל כל חודש, מאז נכנסתי לתפקידי, מהנהלת בתי המשפט דוח מדויק על מספר התיקים העומדים ותלויים בכל אחד מבתי המשפט וגם לגבי בתי הדין הרבניים אני מקבל את זה.
יעקב נאמן: אני חושב שחייבים לעקוב אחרי זה.
יעקב נאמן: אני מודה לכם מאוד.
יעקב נאמן: נגענו על קצה המזלג בבעיות יסודיות מאוד של המצב הקשה במערכת עשיית הצדק במדינת ישראל ואני מקווה שבעזרת הוועדה הנכבדה נוכל להתקדם ולפתור את הבעיות.
דוד רותם: תודה לך אדוני השר.
דוד רותם: אין ספק שהוועדה הזאת תעשה כל שביכולתה כדי לסייע בידך לפתור את הבעיות הקשות מאוד שאנחנו רואים במערכת.
יעקב נאמן: לא משא ומתן.
יעקב נאמן: אמרתי שאני לומד את הנושא.
דוד רותם: אני רוצה לומר לך שבחודש האחרון או פחות מהחודש האחרון גיליתי שאני שותף לשוד המערכת המשפטית במדינת ישראל.
דוד רותם: המערכת המשפטית במדינת ישראל כנראה שייכת לאנשים שגרים במקום מסוים, בצבע מסוים ובעמדות פוליטיות מסוימות.
דוד רותם: לכן יש במדינת ישראל כאלה שחושבים שכאשר בעל כיפה או מי שגר בהתיישבות ביהודה ושומרון או מי שאיננו במפלגת שמאל, הוא פסול מלקחת חלק במערכת המשפטית.
דוד רותם: שמעתי שהבית הזה הוא הבית שלי ושל אבא שלי ואני אקצץ את ידו של מי שייגע.
דוד רותם: הבית הזה היה הבית שלי במשך 35 שנים וגם של אבא שלי הוא היה.
דוד רותם: אחר כך שמעתי איך זה שהכניסו צלם להיכל, כאשר נבחרתי לוועדה לבחירת שופטים.
טלב אלסאנע: זאת הערת היושב-ראש שהיא לא בהכרח על דעת הוועדה.
יעקב נאמן: רבותיי, אני רוצה למנוע כאן אי הבנות.
יעקב נאמן: לי אין לא מכונת MRI ולא מכונת רנטגן שאני אסתכל לדעות ולהשקפות של המועמדים לשפיטה.
יעקב נאמן: אני אלך אך ורק לגופו של עניין, האם המועמד לשפיטה יכול לתרום למערכת עשיית הצדק במדינת ישראל.
יעקב נאמן: זאת ותו לא.
דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט בהצעת חוק העונשין (תיקון מספר 101) (נשיאת מאסר בעבודת שירות), התשס"ח-2008.
דניאל אקוקה: קשה לנו לתת מספר.
דוד רותם: זה לא רשום אצלכם.
דניאל אקוקה: המערכת שלנו יכולה להוציא חוות דעת של אי התאמה.
דניאל אקוקה: בסופו של דבר, ברגע שהוא מקבל עבודות שירות, חוות הדעת היא להתאמה.
דניאל אקוקה: אין מצב שאין התאמה והוא יהיה.
דוד רותם: בפעם הקודמת הבנתי שיש מקרים שאתם אומרים שהאיש לא מתאים אבל בית המשפט אומר שאף על פי כן קחו אותו.
דניאל אקוקה: זה נכון.
דוד רותם: ואז אתם משנים את חוות הדעת שלכם?
דניאל אקוקה: בוודאי.
דניאל אקוקה: אנחנו משנים את חוות הדעת כמתאים לאור החלטת בית המשפט.
דוד רותם: זאת אומרת, הוא מתאים לאור החלטת בית המשפט אבל לא לפי דעתכם.
דניאל אקוקה: ודאי.
דוד רותם: אין לכם על זה רישום.
דניאל אקוקה: נכון.
דוד רותם: תפסיקו לעבוד עם מחשב.
דוד רותם: תאמינו לי שאפשר לעבוד גם עם עט ועיפרון וזה הרבה יותר טוב.
דניאל אקוקה: בכל מקרה, לגבי הנתון הזה אני יכול לומר לך מהניסיון שלי לאורך השנים שמדובר במספר יחסית מאוד קטן.
דניאל אקוקה: מספר קטן ביחס לכלל.
דוד רותם: יש עוד דבר שלא הבנתי והוא בעמוד 6 של הדוח שלכם.
דוד רותם: ממוצע ימי חריגה מהמועד המקורי לסיום המאסר היא 170 יום.
דוד רותם: זאת אומרת שבעצם בממוצע כל עובד שירות עובד שנה במקום חצי שנה.
דניאל אקוקה: במקרה הטוב.
דוד רותם: אמרתי ממוצע.
דוד רותם: מה גורם להפסקות האלה?
דניאל אקוקה: כמה וכמה סיבות.
דניאל אקוקה: הסיבה השכיחה ביותר היא האפשרות של אותו עובד שירות להמציא אישורים שהוא לא יכול להגיע לעבודה.
דניאל אקוקה: ברגע שהוא המציא אישור רפואי כזה, אנחנו ממתינים שהוא יגיע.
דניאל אקוקה: לאחר פרק זמן שהוא סוגר, אנחנו סופרים את הימים.
דניאל אקוקה: סיבות נוספות הן של אסירים שאין ביכולתם בכלל לעבוד ושוב אנחנו נכנסים לאיזשהו מהלך, מזמינים אותם לוועדות רפואיות שלנו וזה מתגלגל לפרק זמן.
דניאל אקוקה: אין לי אפשרות להפסיק לו את העבודה.
דוד רותם: הוא אומר לך שהוא לא מסוגל לעשות עבודה.
דוד רותם: אתה הכנסת אותו לעבודות שירות בגלל שהוא אמר שיש לו התאמה והוא הסכים לבצע עבודות שירות, אבל הוא בעצם חוזר בו מההסכמה ואומר לך שהוא לא מסוגל.
דוד רותם: זה לא חשוב אם הוא לא מסוגל באמת או לא.
דוד רותם: האיש קיבל שישה חודשים מאסר, נתנו לו אפשרות לבצע בעבודות שירות, עכשיו הוא בא ואומר לך שהוא לא יכול לעשות עבודות שירות.
דוד רותם: אם כך, ברמלה יש מקום.
דניאל אקוקה: אני בהחלט מסכים לזה.
איילת טל: זה לא כל כך פשוט.
איילת טל: הקריטריונים להפסקה מינהלית מוגדרים בחוק ואני מקווה שנעשה כאן איזשהו שינוי, אבל החלק המרכזי בנקודה הזאת שאדוני מעלה הוא העניין הרפואי.
איילת טל: אין קריטריון שמדבר על הפסקה מינהלית מבחינה רפואית.
איילת טל: אם נניח אדם אומר שהוא מאוד רוצה לעשות את עבודות השירות, הוא בהחלט רוצה להמשיך אבל כרגע מצבו הרפואי כזה שהוא לא מסוגל לעשות בגלל איזושהי מחלה, לכאורה היום, על פי תיקון שנכנס לפני שנתיים בחוק שחרור על תנאי ממאסר, נכנס סעיף ספציפי שמאפשר לוועדת השחרורים לשחרר אדם מחמת מחלה.
איילת טל: אני יכולה לומר שלא היה מקרה בו שוחרר אדם בנסיבות האלה.
איילת טל: עשינו שני ניסיונות והפרקליטות סירבה להשתמש בזה כי אלה באמת מקרים שמדברים רק על חולניות מתמדת והכוונה או מישהו שימיו ספורים או שמדובר מבחינה רפואית.
נעמה מנחמי: שיש סכנה לחייו מעצם הישארותו במאסר.
איילת טל: בדיוק.
איילת טל: זה לא מאסר אלא אלה עבודות שירות.
איילת טל: בתיקון לחוק יש לנו עילה נוספת.
דוד רותם: אני חושב שנעשה כאן שימוש לרעה בכל הנושא של עבודות שירות.
רביד דקל: מצד מי?
דוד רותם: מצד העבריינים.
דוד רותם: אני לא יכול לומר מצד מי עוד.
דוד רותם: אני לא מבין למה אתם לא קובעים סעיף כללי אחד שיאמר שאדם שנדון לעבודות שירות – עזבו את ההפסקות המינהליות אתן אתם מסתבכים – רשאי הממונה לפנות לבית המשפט ולומר שהאיש לא מקיים את התנאים, האיש נעדר, האיש חולה, האיש לא מתאים, לומר שהוא טעה ולבקש לבטל.
דוד רותם: אנחנו מדברים על עבריינים ולא על ל"ו צדיקים שמסתובבים ברחובות העיר.
דוד רותם: אתם נותנים הנחות לעבריינים.
דוד רותם: תאמינו לי, אני מסתכל על ההתפלגות שבטבלה ואני רואה ששני אחוזים הם כאלה שכבר היו שש פעמים ומעלה בכלא, 25 הם כאלה שהיו חמש פעמים בכלא, 41 הם כאלה שהיו ארבע פעמים, 89 הם כאלה שהיו שלוש פעמים בכלא, 214 אנשים הם כאלה שהיו פעמיים בכלא.
דוד רותם: לא חשוב על איזה עבירות, אבל הם היו בכלא.
איילת טל: כתוב גם באיזה טווח של זמן הם היו בכלא?
דוד רותם: לפני עשרים שנים?
דוד רותם: מי שזוכר שהוא היה בכלא והוא היה בטח תקופה מסוימת, אם אחרי עשרים שנים הוא שוכח את זה, אולי הגיע הזמן להכניס אותו פעם נוספת, בעיקר אם הוא עושה צחוק מעבודות השירות.
דוד רותם: אתם הרי מדברים על אנשים שעושים צחוק מעבודות השירות.
איילת טל: אני חושבת שיכולות להיות נסיבות שהממונה עצמו חושב שלא ראוי להפקיע את עבודות השירות בגלל המידע הזה.
איילת טל: כל פעם שיש מצב כזה, לרוץ לבית המשפט, זה מטיל עומס בלתי נסבל על בתי המשפט.
דוד רותם: הם לא מדברים על הרבה מקרים.
דוד רותם: 9 אחוזים לא מסיימים את עבודות השירות שלהם.
איילת טל: יש כאלה שבכל זאת מפסיקים, יש כאלה שעושים להם שימוע ומחזירים אותם וכולי.
דוד רותם: לוקח לכם עוד 170 ימים.
דוד רותם: במקום חצי שנה הם יושבים שנה, הם תופסים את המקום שלי כי אתם כבר מילאתם את מכסות העבודה כי אתם הרי לא יכולים להכניס עוד מישהו פנימה.
איילת טל: אבל ההפניה לבית המשפט, עם כל הכבוד, ואנחנו לא מתחרים כאן בבית המשפט אלא להפך, אנחנו לא מחפשים כאן את הדברים האלה, עשויה להביא לתוצאה הפוכה אליה אתה מתכוון.
דוד רותם: תיזהרי לא לומר אף מילה רעה על מערכת בתי המשפט.
איילת טל: אני אנסה להיות מאוד עדינה.
איילת טל: ההפסקה המינהלית באה בדיוק במקום הזה של ההבנה שהשופט בעצם הכניס אותו – ואני תמיד מזכירה את זה – למאסר בפועל שמרוצה בעבודות שירות.
איילת טל: פסיקה ארוכה אין קץ של בית המשפט העליון מזכירה תמיד לעורכי הדין ולאסירים ואומרת לאסיר שהוא בעצם נכנס למאסר וקיבל פריבילגיה לרצות אותו בעבודות שירות.
איילת טל: אני מזכירה את זה גם לאור הדיון הקודם, כאשר אמרנו שבית המשפט לא רצה להכניס את האיש הזה למאסר בכלא כי תמיד זאת התחושה.
איילת טל: השופט לא רצה להכניס את האיש למאסר בכלא, אז הוא מכניס אותו לעבודות שירות.
איילת טל: אם הוא היה רוצה, היה יכול לעשות דברים אחרים.
דוד רותם: הוא נותן לו להיות בכלא יחד עם הפריבילגיה.
דוד רותם: זאת אומרת, הם שניהם מחוברים.
איילת טל: הוא הולך לעשות עבודות שירות.
איילת טל: אם אנחנו נחזור לבית המשפט בכל מקרה כזה, זה אין סופי.
איילת טל: זה לא יהיה 170 ימים ממוצע אלא זה ייגמר באין סוף.
איילת טל: אני מדגישה את זה כי יש לנו מקרים.
איילת טל: כמו שראיתם בנתונים, רוב עובדי השירות שעשו להם הפסקות מינהליות מגישים עתירה וזה מובן מאליו, זאת זכותם וזה גם די ברור.
איילת טל: עבד, לא עבד, כן הגיע, לא הגיע, כאשר מגיע הרגע ויש לו הפסקה מינהלית והוא צריך להיכנס לכלא, הוא מגיש עתירה.
איילת טל: יש לנו נתונים.
איילת טל: בית המשפט במקרים רבים הוא רחמן.
איילת טל: אני חושבת שהאפקט של ההפסקה המינהלית הוא טוב.
איילת טל: כאשר תהיה לנו חזקת מסירה, זה אומר שהנציב עשה הפסקה מינהלית, הלכו לכתובת והוא נכנס למאסר.
דוד רותם: כאשר נחזור את זה לבית המשפט, זה יהיה הרבה יותר פשוט.
דוד רותם: כי אז בית המשפט יצטרך להזמין אותו, ואם הוא לא יגיע, המשטרה תבצע צו הבאה ואז גמרנו את הסיפור.
איילת טל: יהיה דיון ויעברו עוד כמה חודשים.
איילת טל: הוא כן יגיע, זה יימשך, בית המשפט יחזיר אותו וכולי.
רביד דקל: הנתון הזה של 170 ימים, דיברתי עם הממונה אתמול והוא אמר שיש הרבה עיכובים שהם מאוד מאוד קטנים ולעומת זאת יש הרבה עיכובים בקצה השני של הסקאלה.
דוד רותם: זה ממוצע.
דוד רותם: יש כאלה שחסרים להם שלושה ימים ויש כאלה שיש להם ארבע שנים.
דניאל אקוקה: להבהיר את הנתון הזה.
דניאל אקוקה: הנתון הזה לא כולל את חבי המאסר כי מדובר כאן לגבי אלה שסיימו.
דניאל אקוקה: מי שנמצא היום בתהליך של הפסקה מינהלית, שלפעמים זה אורך שנים בגלל תהליך העיכוב והמסירה, הוא לא כלול כאן כי מבחינתנו הוא עדיין לא סיים.
יריב לוין: אני מתנצל שלא שמעתי את הדברים שנאמרו בראשית הישיבה.
יריב לוין: אני מסתכל על זה מהצד וזה נראה כאילו מטרטרים אתכם, ואין מילה אחרת.
יריב לוין: במקום שהם יעבדו, אתם עובדים.
יריב לוין: אם יש 170 ימים פיגור, המשמעות היא שעל כל יום שהוא עובד, יש יום שהוא איננו עובד.
דוד רותם: אדוני לא שמע את המשפט האחרון.
יריב לוין: התנצלתי.
יריב לוין: אמרתי שלא הייתי כאן.
דוד רותם: במשפט האחרון נאמר שיש כאלה עם ארבע שנים ויש כאלה עם יומיים.
יריב לוין: לא כל כך ברור לי למה לא לומר שלאדם יש אפשרות פעם בחצי שנה, לאורך תקופה של חצי שנה, להיעדר במשך יומיים, שלושה, ארבעה ימים.
יריב לוין: נקודה.
יריב לוין: לא מסוגל?
יריב לוין: ילך לבית סוהר.
יריב לוין: נגלה מהר מאוד שכולם בריאים פתאום.
יריב לוין: הרי אנחנו מבינים בדיוק מה הולך כאן.
יריב לוין: זה הפך לתוכנית כבקשתך.
יריב לוין: לא בא לי לקום בבוקר, אני מביא איזה פתק ומערכת שלמה עובדת לבדוק את הפתק ורודפים אחרי כולם.
יריב לוין: הרעיון הבסיסי הוא שלבן-אדם נתנו פריבילגיה, אמרו לו שבמקום בבית סוהר, הוא כאן, הוא צריך להיות הכי טוב והכי בסדר, אתה חולה, קשה לך, לך לבית סוהר.
יריב לוין: מה יותר פשוט מזה?
יריב לוין: הרי ברור לכולם שבאותה שנייה כל הסיפור הזה ייגמר.
איילת טל: אם תהיה לנו את האופציה של האכיפה הזאת של הפסקה מינהלית.
דוד רותם: לא, אל תנסי כל הזמן ללכת לפתרון הזה כי הוא לא הפתרון.
יריב לוין: אני מציע לכם משהו לגמרי אחר.
דוד רותם: אומר חבר הכנסת לוין שאוטומטית, האיש החסיר יותר מחמישה ימים, בלי שום שיקול דעת לך לבית הכלא.
נעמה מנחמי: מה קורה אם האיש היה מעורב בתאונת דרכים?
דוד רותם: מה קורה כשאני נדון למאסר בפועל ולא קיבלתי עבודות שירות, קיבלתי חופש והייתה לי תאונת דרכים?
דוד רותם: אני בבית חולים, אבל אני במאסר.
יריב לוין: עדיף שיהיו שלושה כאלה שעברו תאונת דרכים מהמצב הנהוג.
דוד רותם: שמעתי שבעצם האיש נדון למאסר, נתנו לו פריבילגיה, ועכשיו את אומרת שיש הבדל בין עבודות שירות למאסר.
תמר בורנשטיין: אדם במשך חודש לא יכול לבוא לעבודות בגלל תאונת דרכים.
יריב לוין: שילך לבית סוהר.
תמר בורנשטיין: למה?
יריב לוין: מכיוון שזה יותר טוב מהמצב הקיים.
דוד רותם: אחת משתיים, או שזה ייחשב לו בתקופה.
דוד רותם: אם אני אסיר ועשיתי תאונת דרכים ביום חופשה ועכשיו אני חודשיים בבית חולים, זה נחשב לי כחלק מהמאסר.
דוד רותם: אי אפשר לחלק את המשחק.
דוד רותם: או שאנחנו אומרים שהאיש נדון למאסר ולכן הוא במאסר.
רביד דקל: אם אנחנו יורדים לפשר התשלום החברתי שמשלם האדם הזה, הרי שהוא נמצא בבית הסוהר והמשמעות היא שהוא משלם בעצם שלילת החירות שלו.
רביד דקל: כאשר אתה אומר לו שאתה לא שולל לו את החירות באופן מוחלט אלא התשלום שלו יבוא לידי ביטוי בזה שהוא עובד את עבודות השירות ולכן, אם אתה לא מצליח לשלם את התשלום שאני הטלתי עליך, שהוא תשלום מקל יחסית לשלילת החירות הטוטלית שיש בבית הסוהר, העובדה שאתה נפצעת עדיין לא גורעת מזה.
רביד דקל: אני חושבת שלזה כיוונה חברתי כאשר אמרה שיש הבדל באופי של התשלום, באופי של ההסדר הזה.
רביד דקל: ברגע שאתה אומר לו שהתשלום שלו בא לידי ביטוי בעבודות השירות ולא בשלילת החירות, אם המצב שלו לא מאפשר את המשך התשלום כך, הוא חייב לדחות אותו.
דוד רותם: אני חושב שכאשר מטילים על אדם מאסר בעבודות שירות, בעצם מה שעושה המדינה זה שלאותה תקופה היא מפקיעה את המקום בו הוא נמצא בבית והופכת אותו לכלא.
דוד רותם: היא אומרת לו שבבוקר הוא הולך לעבודה, הוא חוזר מהעבודה וכל אותה תקופה הוא בעצם אסיר אלא שהוא לא אסיר שישן בחדר של שירות בתי הסוהר, כי אנחנו יודעים ששטח המקום הוא 1.78 ואין לנו כבר מקומות ולכן אנחנו צריכים לשנות את תקני האסיר.
דוד רותם: אנחנו אומרים לו שאנחנו נותנים לו לעשות את זה מהבית.
דוד רותם: אנחנו אומרים לו שבעצם אתה יוצא מבית הסוהר לעבודה וחוזר.
דוד רותם: בערב הוא יכול גם ללכת להצגה כי מרשים לו לעשות זאת.
רביד דקל: אדוני חושב שזה צריך לבוא במניין ימי עבודת השירות אם הוא בבית חולים?
איילת טל: הוא מביא פתק מהרופא.
דוד רותם: לא, אני לא מדבר על פתק מהרופא.
יריב לוין: היום יש אסיר שיצא לחופשה ועבר תאונת דרכים.
יריב לוין: מה קורה אתו?
דוד רותם: הוא יביא פתק מהרופא?
יריב לוין: בדיוק מה שקורא אתו, יקרה גם כאן.
תמר בורנשטיין: בשירות בתי הסוהר יש מתקנים.
יריב לוין: יפה.
יריב לוין: אדם שעבר תאונת דרכים, ילך וישכב במתקן של שירות בתי הסוהר.
יריב לוין: מה זאת אומרת למה?
יריב לוין: מכיוון שהוא אסיר.
דוד רותם: אתם לוקחים את המקרה הקיצוני של אדם שנפצע בתאונת דרכים ושוכב חודש בבית חולים.
נעמה מנחמי: מה אם היה לו ניתוח אפנדיציט?
דוד רותם: מה קורה לאסיר שהוא לא שוכב במתקן של שירות בתי הסוהר אלא הוא נשאר בבית החולים?
דוד רותם: אחרי ארבעה ימים הוא חוזר בחזרה לכלא.
דוד רותם: אל תעשו את זה כאילו העולם נגמר.
דוד רותם: צריך להסתכל על האנשים האלה כעל אסירים שקיבלו פריבילגיה.
דוד רותם: הפרת את הפריבילגיה, תודה רבה לך, תקבעו כללים.
רביד דקל: יש הבדל אם הפרת באופן מלאכותי.
דוד רותם: זה לא בית ספר שמביאים פתק מהרופא, גם לא מאבא ואימא.
רביד דקל: השאלה מה המשמעות של הבאת הפתק מהרופא.
דוד רותם: הם מספרים לך שמביאים כל מיני פתקים שאחר כך הם צריכים לבדוק אותם.
רביד דקל: הם מספרים שמביאים כל מיני פתקים ומכאן נובעים ה-170 ימים הנוספים האלה.
דוד רותם: אין לי בעיה לקבוע שאם הוא חולה, שיתייצב לפני רופא של שירות בתי הסוהר, ואם הוא ייתן לו אישור, הוא יוצא לחופשה.
דוד רותם: אם הוא לא נותן לו אישור, הוא בורח.
נעמה מנחמי: שהאישור הרפואי לא יגיע מרופא פרטי אלא מרופא של שירות בתי הסוהר.
טל ענר: אז חופשת המחלה לא תבוא במניין ימי עבודות השירות?
דוד רותם: לזה תכף נגיע.
דוד רותם: אני רוצה להרוויח את ה-170 ימים האלה.
דוד רותם: זה טרטור.
דוד רותם: זה כמו ג' אצל רופא צבאי.
דוד רותם: חייל לא מרגיש טוב, הוא הולך לכל רופא ומביא פתק?
ברכה וייס: אני אמנם לא באה להגן על שירות בתי הסוהר, אבל אני חושבת שאנחנו צריכים לזכור את הנתון הזה שאדם, כאשר הוא נמצא במאסר והוא אסיר, העלות שלו למדינה היא גבוהה הרבה יותר גם עם כל הימים האלה שהממונה צריך לעשות חיפושים אחרי אותו אדם שקיבל עבודות שירות.
דוד רותם: אני לא בטוח שאת צודקת במה שאת אומרת.
ברכה וייס: יכול להיות ששווה לבדוק את זה.
דוד רותם: הנזק שנגרם לחברה, כאשר אדם שנדון למאסר מזלזל במערכת ולא מבצע את המאסר הזה בגלל כל מיני סיפורים, עולה אין מונים על כל נזק כלכלי שנגרם למדינה כשהוא יושב ואוכל שלוש פעמים ביום כי באותו זמן הוא גם גנב לי את המכונית והנזק הוא עוד יותר גדול.
ברכה וייס: זה לא בטוח ואת זה צריך לבדוק.
ברכה וייס: אני חושבת שצריך לזכור שעל אלה שאנחנו לא מדברים, אלה שכן עושים את זה בפרק זמן סביר, במקום שהם ישבו ויאכלו שלוש ארוחות ויישנו במיטה על חשבון המדינה, הם גם תורמים לחברה וזאת חלופה עונשית שהיא מאוד משמעותית וצריך לראות איך לא מסרסים – וסליחה על הביטוי – אותה לגמרי.
דוד רותם: כמו שאמרת, זאת חלופה עונשית.
דוד רותם: זאת לא תוכנית כבקשתך.