GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מנחם בן-ששון: אתה מחוקק לאורך כל השנה ואתה מקבל התחייבויות.
מנחם בן-ששון: הוא הציע שהכנסת תקבל בקריאה שנייה ושלישית את כל מה שהיא חוקקה שבועיים לפני הפגרה, אז יש לנו גירעון של 20 וכמה מיליארד שקלים בקופה.
מנחם בן-ששון: לשם כך קיימים חוקי ההסדרים שאומרים שאתה לא יכול לשחרר את התקציב בלי שנתת לי איזושהי חלופה לכל חקיקות הבזק שהיו בדקה המסוימת הזאת.
מנחם בן-ששון: זה לא נאה, כל העולם צועק, אבל בסדר.
ליאור שפירא: בתשובה שקיוויתי לקבל כיוונתי למאגרי מידע שעל פי התפיסה של אדוני מחליפים כל מיני סנקציות שהיום קיימות בהוצאה לפועל.
ליאור שפירא: לדוגמה, מאסרים.
ליאור שפירא: השאלה אם אפשר להשהות בהוראת השעה את השינוי של המאסרים.
מנחם בן-ששון: מר שפירא, אני הבנתי את השאלה.
מנחם בן-ששון: למרות שפעם ראשונה אני דן בחוק ההוצאה לפועל, את השאלה הזאת הבנתי.
מנחם בן-ששון: בינתיים אני חושב שהם מסוגלים לעשות יותר טוב.
מנחם בן-ששון: לא לחינם הם הממשלה.
מנחם בן-ששון: הם הרגולטור.
מנחם בן-ששון: אמנם אין להם סמכות בלשכת עורכי הדין מי קובע את שכר הטרחה, אבל יש להם הרבה סמכויות לגבי גופים אחרים.
מנחם בן-ששון: הם צריכים לחזור בחזרה אל כל מיני גופים שקיבלו סמכויות חדשות ונהנים הנאה גדולה מזה שהם קיבלו את סמכויות הללו.
מנחם בן-ששון: הבנקים חורקים שן שלקחו מהם את קופות הגמל, אבל הגופים שקיבלו את קופות הגמל הם גופים מאושרים.
מנחם בן-ששון: הם צריכים להצליח טוב יותר.
מנחם בן-ששון: הנתונים קיבלנו לפני חודשיים היו נתוני פתיחה גרועים, אבל בינתיים שיפרנו אותם.
מנחם בן-ששון: יש לנו סעיף שלישי שגם אותו נשפר.
מנחם בן-ששון: נכון, מר מדיוני?
מנחם בן-ששון: אני אומר את הדברים לא בציניות.
דוד מדיוני: אני יודע.
דוד מדיוני: היום אנחנו כן עושים עיקולים עם קופות הגמל, אם אני לא טועה.
מנחם בן-ששון: כן, אבל מי שעשה, עשה, ומי שלא עשה, לא עשה.
מנחם בן-ששון: רבותיי, יש לכם אישור חלקי.
מנחם בן-ששון: אתם רוצים להכניס עוד משהו למעגל השני כבר עכשיו?
דוד מדיוני: אנחנו נבדוק.
מנחם בן-ששון: את רוצה להמתין עם כל הסעיף הזה?
מנחם בן-ששון: אתם רוצים שאני אצביע על החלקים הראשונים או שזה נראה נכה?
מנחם בן-ששון: אני אומר לכם למה זה נכה.
מנחם בן-ששון: אני יודע שאתם תחזרו וחלק מהדברים תכניסו גם למעגל אחד וגם למעגל שתיים.
מנחם בן-ששון: למעגל אחד אתם תעלו משניים וממעגל שלוש תעלו למעגל שתיים, כך שזה לא בריא להצביע על כך.
מנחם בן-ששון: אם כן, נעצור כאן.
מנחם בן-ששון: אתם תכעסו עלי שסיימנו את הישיבה שלושת-רבעי שעה לפני הזמן, אבל אני אעמוד בכעס הזה.
תמי סלע: יש לנו עוד דברים.
מנחם בן-ששון: אם כן, את הסעיף הזה עצרתי.
מנחם בן-ששון: עצרתי את כל הסעיף.
דוד רותם: מה יקרה אם יאמרו לך שמעלים את הכל לשלב אחד ושניים, יוצא השלב האחד ושלב שתיים לא מתבצע?
מנחם בן-ששון: יש לי שתי אופציות.
מנחם בן-ששון: אופציה ראשונה היא כפי שעניתי למר שפירא, אני אחזיר מאסרים.
דוד רותם: איך תחזיר?
דוד רותם: זה יהיה חוק שעבר בכנסת.
מנחם בן-ששון: אם הייתי סומך על הממשלה, לא הייתי נכנס לכל השיטה של הוראת שעה שעשיתי אותה כאן.
מנחם בן-ששון: אני סומך על הממשלה ואני סומך על לשכת עורכי הדין.
מנחם בן-ששון: כל החוק הזה נכנס כמדרגי פעילות עם הוראת שעה ובקרה שלנו מתוך הנחה שאם צריך יהיה לשנות את החוק, נשנה את החוק.
מנחם בן-ששון: זאת התשובה שעניתי למר שפירא על השאלה שהוא שאל והוא כיוון לדעתך אפילו באותן מלים.
מנחם בן-ששון: אנחנו לא מצביעים עכשיו על הסעיף.
בני לרנר: לפני כחודשיים נזכרו להתחיל להזמין אותנו לישיבות הללו.
בני לרנר: התוספת השנייה אושרה לפני שנשמעה דעתנו.
בני לרנר: לאחר שהגענו קיימנו מספר פגישות עם ההוצאה לפועל ואני חושב שהם יסכימו אתי שיש מקום לשינויים מסוימים בתוספת השנייה.
בני לרנר: השאלה אם זה המקום כעת.
מנחם בן-ששון: דרך משרד האוצר, אם הם רוצים להציע רביזיה.
מנחם בן-ששון: אם אלה תוספות, כן.
מנחם בן-ששון: שינויים, רק באמצעות רביזיה.
מנחם בן-ששון: אומרת לי היועצת המשפטית שממילא בתוספת השנייה צריך לעשות רביזיה.
תמי סלע: בעמוד 18 יש נקודה שנשארה להכרעה.
תמי סלע: הצבעתם כבר על כל המסלול המקוצר למעט השאלה האם אפשר יהיה במסגרת המסלול הזה גם לעקל מיטלטלין אחרים של החייב שהם לא רכב והם לא עיקול של צד שלישי.
תמי סלע: מדובר על עיקול ברישום ודובר על כך שהיה ויכוח לגבי האגרה.
מנחם בן-ששון: עיקול ברישום.
מנחם בן-ששון: דיברנו על זה כבר.
תמי סלע: הוועדה לא הכריעה בעניין.
מנחם בן-ששון: אני נוטה שלא ואני אמרתי לכם שאני לא רוצה להיכנס לכל העניין של כן בחינם או לא בחינם.
מנחם בן-ששון: דיברתי על כך בכמה משיחותיי הנלבבות עם חברים רבים.
מנחם בן-ששון: אני מוכן לעיקול ברישום אם תתנו לי מחיר טוב בשבילו.
דוד רותם: בוא נאמר שיש לי מטוס.
דוד רותם: מעקלים לי אותו או לא מעקלים לי אותו במסלול המהיר?
דוד רותם: הם קיבלו את האינפורמציה מהרשם שיש לי מטוס.
דוד רותם: סיפרתם לנו שהרי הכל בלחיצת כפתור.
דוד רותם: מה לא?
תמי סלע: לא ניקח מקרים קיצוניים אלא נדבר על המקרים הרגילים.
תמי סלע: מדובר על זה שהאנשים שזה תפקידם יגיעו לביתו של החייב וירשמו את המיטלטלין שיש.
תמי סלע: אלה רוב המקרים עליהם מדובר.
תמי סלע: כאשר דיברנו על כך, שאלנו האם זה מתאים למסלול המקוצר, סוג ההליכים האלה שגם מעוררים יותר התנגדויות וגם לוקחים יותר זמן וגם אין פה כוונה שבעצם יוכלו להשלים את ההליך במסגרת המסלול המקוצר אלא רק השלב שהוא השלב המרתיע יוכלו לקיים במסגרת המסלול המקוצר אבל לא את המחיר.
תמי סלע: חלק מהגורמים האלה את זה כהליך כזה שבעצם רק השלב של הרישום כי אחרת הסיכוי שזה יהיה תוך שמונה חודשים הוא קטן ביותר.
תמי סלע: לפחות אני סברתי – והיו עוד גורמים, ואחרים סברו שזה כן מתאים – שזה לא מתאים למסלול הזה, מה גם שאנחנו מדברים על הוראת שעה לשנתיים שאם רוצים באמת לבדוק את היעילות שלה, כדאי אולי להשאיר אותה כפי שהיא הייתה במקור עם הליכים מחשוביים, יעילים ומהירים.
תמי סלע: אם תוך שמונת החודשים לא מצליחים באמצעות ההליכים האלה, שהם גם זולים יותר, אז לא נצטרך לחשוב על איזו אגרה צריך להוסיף כדי לעשות את העיקול ברישום.
תמי סלע: אם לא מצליחים, אפשר לעבור למסלול הרגיל.
מנחם בן-ששון: אני רוצה להזכיר שאמרתי שאני מוכן לקבל מתנה מהאוצר או ממשרד המשפטים, לא איכפת לי ממי, ולומר שעיקול ברישום נכנס בחינם.
מנחם בן-ששון: האם זה יפריע או לא, אני זוכר שהלשכה שמחה.
מנחם בן-ששון: היא אמרה תקבל את זה בחינם, קח את זה אחרי כן להליך המלא כי מה שנופל, קיבלנו מתנה לא רעה.
מנחם בן-ששון: זה לא היה בהצעה המקורית.
דוד רותם: אם כך, אני רוצה להבחין בין עיקול ברישום של מיטלטלין שצריך לשלוח מישהו הביתה ולרשום לבין עיקול שעושים בלחיצת כפתור במחשב.
דוד רותם: מעקלים את כלי הרכב שלי בלחיצת כפתור, כך הם אמרו לנו וכך הם הראו לנו במרכז לגביית קנסות.
דוד רותם: יש מניות שרשומות ברשם החברות ומקרקעין שרשומים במרשם, אתם מקבלים את המידע, עד ינואר 2009 יהיה לכם ממשק מצוין, ואז מה הבעיה?
דוד רותם: זה כפתור ולא כסף.
מנחם בן-ששון: אתה חוזר ללבו של סעיף 20(א).
תמי סלע: סעיף 21 ואילך, אבל בחוק עצמו אין התייחסות לעיקול ברישום.
תמי סלע: יש עיקול מיטלטלין ויש כמה שלבים של ההליך.
תמי סלע: השלב הראשון שבפועל קורה הוא שבאים ורושמים.
מנחם בן-ששון: לכן זה מאוד אפקטיבי.
מנחם בן-ששון: למדנו שזה שאדם מגיע לביתו של החייב ומעקל, עצם הופעתו כבר עושה הרבה שמחה בלב, זה גורם מדרבן, ולאחר מכן כאשר חוזרים בחזרה עם הנתונים, זה טוב שיש לנו.
מנחם בן-ששון: אמרתי שאני שמח, זה טוב ויחסית זה פחות פוגע מדברים אחרים אם מוכנים לתת את זה חינם אין כסף.
דוד רותם: אני לא רוצה שיצאו הביתה.
מנחם בן-ששון: עכשיו אני עוסק אך ורק בשאלה של עיקול ברישום.
דוד רותם: אני מדבר על עיקול ברישום של מיטלטלין שרשומים בספר על פי דין.
קריאה: יש עיקולים שעושים במדיה ויש כאלה שלא עושים.
דוד רותם: הדירה שלי, את קופת התגמולים שלי וחשבון הבנק שלי.
ענת ליברמן: יש עיקול.
ענת ליברמן: יש עיקול כספים ועיקול זכויות.
דוד רותם: בעיקול זכויות כתוב זכויות החייב לקבלת כספים.
דוד רותם: למה לא תטילו עיקול כמו שאתם מטילים על המכונית שלי, גם על הדירה שלי וגם על המטוס שלי?
ענת ליברמן: אפשר להטיל.
דוד רותם: לא, במסלול המהיר אי אפשר להטיל היום.
דלית זמיר: אי אפשר כי בעצם אין הבחנה בין עיקול ברישום לבין עיקול בכלל.
דלית זמיר: הכוונה היא לא רק לעשות עיקול ברישום.
דלית זמיר: כל הדברים שכתבנו במסלול המקוצר שאמנם התהליך הראשון לעיקול ברישום, הכוונה היא שנוכל לעקל אותם ממש.
דלית זמיר: לכן הגבלנו גם את סוג הנכסים.
דלית זמיר: הגבלנו את זה לכספים שקל לממש אותם והוספנו גם רכבים.
דלית זמיר: מימוש מניות זה באמצעות כונס נכסים וזה הליך הרבה יותר מורכב.
דלית זמיר: לא הייתה כוונה להכניס אותו למסלול המקוצר.
דלית זמיר: כך גם אם יש איזשהו נכס אחר כמו מטוס, זה גם לא כל כך פשוט לממש אותו.
דלית זמיר: לכן בפירוש הגבלנו את זה.
דוד רותם: גם מכונית לא קל לממש.
דלית זמיר: עם מכונית אנחנו יודעים היום להתמודד בהוצאה לפועל ועושים זאת בקלות יחסית.
מנחם בן-ששון: התשובה לחבר הכנסת רותם היא שכיוון שאנחנו נכנסים למערכת ניסיונית, יכול להיות שזה ילך כל כך טוב שיעברו בהתחלה למניות ואחר כך אולי לדברים אחרים.
מנחם בן-ששון: אני לא רוצה להוסיף את זה.
תמי סלע: אז אין על מה להצביע.
מנחם בן-ששון: לא צריך להצביע על דבר שלא צריך להוסיף אותו.
תמי סלע: אבל לא חוזרים לזה שוב כי החלטתם שאין עיקול מיטלטלין במסלול המהיר.
מנחם בן-ששון: אין עיקול מיטלטלין במסלול המהיר.
דוד רותם: האוצר ירשום לעצמו שהוא לא יכול להעלות את האגרה.
תמי סלע: בעמוד 28, בסעיף שעניינו קופות הגמל, יש הוראה שמדברת על סמכות של מנהל בתי המשפט לאשר שבאמת הגורם שאליו מעבירים את העיקולים הוא החברה המנהלת ולא קופות הגמל.
תמי סלע: גם הסמכות הזאת צריכה להיות של מנהל מערכת ההוצאה לפועל ולא של מנהל בתי המשפט.
תמי סלע: דברים אחרים שנשארו מחייבים רביזיות והם כלולים בסעיפים שכבר עברנו עליהם.
תמי סלע: בעצם אין סעיפים שעוד לא הצבעתם עליהם.
תמי סלע: על הכל הצבעתם למעט על סעיף התחילה והתחולה של החוק כולו.
דניאל וקס: אני רוצה להזכיר שלא דנו היום בסעיף 33 לחוק הגנת הדייר.
תמי סלע: בישיבה הקודמת הוחלט שלא מתקנים אותו.
מנחם בן-ששון: לא נתקן אותו.
דניאל וקס: שלא נדון במסגרת הזאת עכשיו?
תמי סלע: שלא מתקנים אותו במסגרת הצעת החוק.
דניאל וקס: יהיה ניגוד בין שני חוקים.
תמי סלע: גם היום קיים ניגוד.
דניאל וקס: בחוק הגנת הדייר אין סידור דיור חלוף.
תמי סלע: במשכנתאות מתנים גם על סעיף 33, כך שמה שיחול זה לפי סעיף 38 לחוק ההוצאה לפועל.
תמי סלע: לגבי המקרים האחרים בהם אלה לא משכנתאות וזה לא הסכם, בעצם לא השתנה המצב לעומת המצב היום שלפיו אם חל על אותו מקרה חוק הגנת הדייר בפרשנות המצומצמת של בתי המשפט, כלומר, זאת זכות בעלות וזה דייר מוגן, אז יש לו את ההגנה מכוח חוק הגנת הדייר.
תמי סלע: אם לא, יש לו את ההגנה לפי סעיף 32.
דניאל וקס: בכל המקרים הרשומים בטאבו, לפי הפסיקה, יש הגנה טוטאלית.
תמי סלע: זה המצב הקיים היום והוא לא השתנה.
תמי סלע: השינוי שלנו הוא לגבי משכנתאות.
תמי סלע: לגבי האחרים, גם היום המצב הוא שלפי חוק ההוצאה לפועל זו הגנה של איזון של דיור חלופי ולפי חוק הגנת הדייר, אם הוא חל, זאת הגנה טוטאלית שהייתה עליה ביקורת ולכן הבאנו הצעה לתיקון, אבל הייתה כאן החלטה.
תמי סלע: ההחלטה בישיבה הקודמת הייתה, והסברנו די באריכות את התיקון המוצע, שמעדיפים שזה יהיה בדרך של תזכיר ושל תהליך רגיל של תיקון שגם ככה זה משהו שמשרד המשפטים רוצה לתקן אותו, אבל לא אגב הצעת החוק הזאת.
דניאל וקס: כל מה שאני שמעתי, היה כאן נציג אחד של משרד השיכון שאמר שהוא לא היה מוכן לישיבה הזאת, שהוא לא היה מוכן לסעיף הזה.
דניאל וקס: כל האחרים היו מוכנים לקבל את התיקון.
דניאל וקס: לכן אני מתפלא.
דניאל וקס: אני הבנתי שנדון בזה היום, שיעשו שיעורי בית ויבואו היום לדיון.
מנחם בן-ששון: מר וקס, אני לא זוכר, למרות שהייתי כאן, אבל נבדוק את הפרוטוקול.
מנחם בן-ששון: אם אמרתי שאנחנו צריכים לדון, או שאני אחזור בי או שאני אדון.
דניאל וקס: תודה.
קריאה: שאלה לגבי הדיונים בשבוע הבא, לגבי הנושאים שיועלו ביום שני וחמישי.
מנחם בן-ששון: אנחנו צריכים לראות מה נשאר.
מנחם בן-ששון: יש לנו התחלות של הרביזיות.
מנחם בן-ששון: אנחנו צריכים לגמור את החוק בשבוע הבא.
קריאה: יש שני דיונים והשאלה היא האם אפשר לדעת מראש מה יהיו הנושאים שיועלו.
מנחם בן-ששון: אני אשתדל ששכר הטרחה והמאסרים יהיו ב-18 כדי לאפשר למירב החברים להגיע.
קריאה: בתוספות נדון ביום שני?
קריאה: גם לנו יש.
תמי סלע: אני אתקן דבר אחד שאמרתי, לגבי שכר טרחה ולגבי מאסרים.
תמי סלע: הצבענו לגבי מאסרים בחוק המזונות אבל לא הצבענו על מאסרים בצו הבאה, 69(יג) ו-70, וזה באמת ב-18.
תמי סלע: קודם אמרתי שעל הכל הצבענו, אבל על זה לא הצבענו, לא על שכר טרחה ולא על זה.
תמי סלע: לא הצבענו גם על סעיף התחילה והתחולה והוראות המעבר של החוק.
תמי סלע: כל זה נשאר ל-18.
תמי סלע: בישיבה הבאה יכולים להיות שני דברים כאשר הדבר האחד הוא רביזיות ואם כן, אני אשלח מחר הצעות לעניין דברים שעלו בישיבה שקיימנו על פשיטת רגל ועל ריבית לגבי דוח חייבים על מעבר להליכי פשיטת רגל ולגבי ריבית, אפשרות לשיקול דעת של הפחתת ריבית.
תמי סלע: יש עוד מגעים שצריכים להתקיים בנושא הזה ולכן אני לא בטוחה במאה אחוזים שיהיו הצעות כאלה.
מנחם בן-ששון: אני רוצה לסגור את הישיבה.
מנחם בן-ששון: זאת שיחה בלתי פורמלית ואני לא רוצה להתחייב למשהו שלא אוכל לעמוד בו.
מנחם בן-ששון: נעסוק היום בהצעת חוק בתי-המשפט (תיקון מס' 45) (מינוי ותקופת כהונה של נשיא וסגן נשיא), התשס"ז-2007.
מנחם בן-ששון: בעצם ליבנו את מרבית הבעיות.
מנחם בן-ששון: אני רוצה לברר עוד אחדות מהן שנשארו פתוחות לדיון ואז אני מקווה להתקדם להצבעה.
מנחם בן-ששון: חברי הכנסת קיבלו בינתיים את הניירות על תקופות כהונה של נשיא וסגן נשיא בבתי-משפט שונים.
מנחם בן-ששון: ראינו אכן שהתופעה קיימת.
מנחם בן-ששון: סימנתי לעצמי שמות של נשיאים מכהנים וסגני נשיאים מכהנים.
מנחם בן-ששון: אני רוצה להודות מאוד להנהלת בתי-המשפט על העברת הנתונים.
מנחם בן-ששון: היום בכל דיון היינו שופעי נתונים, ושיבחתי כבר את ההנהלה על עבודתה.
מנחם בן-ששון: יש לי מספר שאלות על טבלת סגני נשיאים ותפקידם.
מנחם בן-ששון: יש למשל בבית-משפט שני אנשים הממונים על בית-משפט שלום במקום מסוים.
איל זנדברג: ראוי שהסוגיות העקרוניות יתבררו, אולם לאו דווקא לגופם של אנשים.
מנחם בן-ששון: רציתי לשאול שלוש שאלות.
מנחם בן-ששון: במקום מסוים כתבתם שיש אנשים ללא תפקיד ניהולי.
מנחם בן-ששון: אשאל שאלה ממוקדת מאוד.
מנחם בן-ששון: אני לא רוצה שנשחית זמננו בשאלות שלא מעניינות אותי.
מנחם בן-ששון: לגבי אנשים ללא תפקיד ניהולי אין לי שאלה, כי כתוב "ללא תפקיד ניהולי".
מנחם בן-ששון: יש כאלה שלצד שמם כתוב "לפני פרישה ללא תפקיד ניהולי", וזה ממחיש לנו טוב יותר את הבעיה, את השיטה לחלק דרגות על חשבון משלם המסים ללא תפקיד ניהולי, והבעתי על כך את דעתי בישיבה הקודמת, אני לא רוצה לחזור על הדברים.
מנחם בן-ששון: אבל מה קורה כאשר יש שניים-שלושה אנשים, ולפעמים יותר, שממונים על אותו דבר?
מנחם בן-ששון: בבית-משפט מחוזי מסוים כתוב: "בקשות להיתר האזנות סתר, מניעת מפגש עם עורכי-דין ומעצרים מנהליים", ולצורך כך יש 4 סגני נשיא.
לאה רקובר: ייתכן שכאן יש הטעיה מסוימת.
לאה רקובר: פנינו לכל הנשיאים וביקשנו מהם לפרט את התפקידים של סגני הנשיאים באותו בית-משפט.
לאה רקובר: התשובה שקיבלנו מבית-המשפט המחוזי הזה היתה שסגני הנשיא עוסקים בנושא האזנות סתר, מניעת מפגש עם עורכי-דין ומעצרים מנהליים.
מנחם בן-ששון: אני מבין, אבל גם אם נחלק את זה לשלוש עדיין נשאר אחד בלי תפקיד.
לאה רקובר: גם אני שמתי לב לעניין הזה.
לאה רקובר: פשוט לא רציתי לשנות ממה שדיווחו לנו הנשיאים.
לאה רקובר: אבל ידוע לי, לאור דברי השופט משה גל בישיבה הקודמת, שיש באותו בית-משפט תפקידים שממלאים סגני הנשיא, לא תמיד באופן רשמי.
מנחם בן-ששון: בבית-משפט שלום בעיר בצפון הארץ, שחלקה מוסלמי וחלקה יהודי, יש שני ממונים על התחום האזרחי.
מנחם בן-ששון: זו טעות?
לאה רקובר: היתה תחלופה, אז אין כאן חפיפה מלאה.
לאה רקובר: שופט אחד שממונה על נושאים אזרחיים עבר מבית-משפט אחר.
לאה רקובר: הטבלה משקפת שלב ביניים באותו בית-משפט.
לאה רקובר: כלומר באופן מעשי אחד מן השופטים האלה חוזר להיות ממונה על בית-משפט אחר ואז החלוקה בסדר.
לאה רקובר: לא נכנסנו לרמה כזאת של פירוט.
לאה רקובר: בתקופת הביניים נאלצו להעביר ועשו חלוקה אחרת.
מנחם בן-ששון: אני מבין שחלוקת התפקידים עוסקת בעניינים משפטיים.
מנחם בן-ששון: אני לא בטוח שהייתי לוקח שופט לעסוק ביחסי חוץ ובאירוח.
מנחם בן-ששון: אני פשוט מציין את העובדה שחלוקת התפקידים בהחלט מגדירה חלוקת עומסים בבית-משפט מסוים, אבל חלק מן התפקידים הם לא מה שהגדרנו כנשיאה בעול המשפטי המובהק של עבודת בית-המשפט.
לאה רקובר: לעבודה בבית-המשפט יש פנים רבות, חלקם ניהולי, חלקם משפטי.
איל זנדברג: בטבלה הזאת, הסמכויות שנזכרות לגבי בית-המשפט המחוזי הן סמכויות לפי חוקים מסוימים, שהחוק מסמיך להפנות אותן גם לסגן נשיא.
איל זנדברג: לכן כנראה ציינו בטבלה שסגני הנשיאים הנקובים הוסמכו ועוסקים בכך.
איל זנדברג: זה שונה במקצת מבית-משפט שלום, לפי מיטב הבנתי.
איל זנדברג: בבית-משפט שלום לכאורה מוגדר לסגן הנשיא תחום פעילות כלשהו, לא מכוח חיקוק כזה או אחר, ואז התפקיד ניהולי יותר.
איל זנדברג: התפקידים שהזכירו לגבי סגני הנשיא של בתי-המשפט המחוזיים הם תפקידים משפטיים, לגבי האזנות סתר וכן הלאה, בעוד שהתחומים לגבי בתי-משפט שלום הם תחומי אחריות שיפוטית, אבל בעצם ניהולית, לרכז תחום מסוים.
איל זנדברג: הם מופיעים בטבלה ברצף, אבל אלה רמות שונות, בהיבטים שונים של הגדרת התפקיד.
לאה רקובר: גם בבית-המשפט המחוזי לעתים, בחלק מבתי-המשפט יש סגן הממונה על ערעורים אזרחיים.
לאה רקובר: יש חלוקה בהתאם לאופי הנשיא ולתביעות שלו.
לאה רקובר: קיבלנו את הגדרות התפקיד כפי שהוגדרו על-ידי הנשיאים.
לאה רקובר: לא תמיד המינוי כלל את התפקיד של אותו סגן נשיא.
לאה רקובר: כאשר מתמנה סגן נשיא, התפקידים שיבצע נקבעים על-ידי נשיא בית-המשפט בהתאם לצרכים של אותו בית-משפט.
איל זנדברג: האם בכתב המינוי – אני לא מדבר על ענייני משפחה וענייניים מנהליים, לא על התפקידים הסטטוטוריים – לגבי מי שממונה על התחום הפלילי - - -
לאה רקובר: זה לא כלול.
לאה רקובר: ערעורים אזרחיים – זה לא כתוב.
איל זנדברג: זאת בעצם החלטה מנהלית של נשיא בית-המשפט באותו מקום.
איל זנדברג: מה שעולה, בעקבות שאלות יושב-ראש הוועדה, שלפחות לגבי חלק, אינני יודע אם חלק ניכר, מסגני הנשיאים בערכאות הנמוכות המינוי לסגן נשיא הוא לא רק בגלל צורך ניהולי לסייע לנשיא ולנהל נתח מפעילות המשרד, אלא משקף גם - - -
מנחם בן-ששון: הטבת שכר.
איל זנדברג: אני קורא לזה קידום, לתת לו בכירוּת נוספת ואחריות נוספת, כאשר לפעמים האחריות נוספת לשם המינוי, אחריות שלא היתה קיימת במבנה קבוע ויציב לפיו אנשים מתמנים לתפקידים קבועים מראש.
לאה רקובר: כפי שמנהל בתי-המשפט ציין בישיבה הקודמת, המינוי של סגני הנשיאים נועד גם להטיל עליהם חלק מן האחריות הניהולית של בית-המשפט וגם כקידום.
לאה רקובר: במסמך הזה הראינו תמונת מצב על שקורה היום בשטח, אבל אני לא בטוחה שניתן לעשות קישור אחד-לאחד מדוע מינו דווקא אותו סגן נשיא.
איל זנדברג: אבל כתופעה כוללת זה קיים.
לאה רקובר: כתופעה כוללת ברור לחלוטין שחלק מן המינויים נועדו לקידום.
מנחם בן-ששון: סימנתי לי כל מיני תפקידים שמעוררים תמיהה.
מנחם בן-ששון: היינו בסעיף 2 להצעת החוק.
מנחם בן-ששון: שאל חבר הכנסת לוי, ואולי גם חברים נוספים, ואני הבעתי דעה נגדית, האם לאפשר לנשיא ולסגן נשיא שסיים תקופת כהונה של 7 שנים לכהן שנים אחדות נוספות או תקופה שלמה נוספת בתפקיד זהה במקום אחר, והאם לאפשר לנשיא או לסגן נשיא כאמור לשוב ולכהן בחלוף תקופת צינון.
מנחם בן-ששון: אני אומר, על דעת משרד המשפטים, שאפשר יהיה למנות אותם לאחר תקופת צינון, ואפשר להכניס את זה לנוסח החוק.
גיא רוטקופף: לפעמים תקופת הצינון דווקא תגרע מהשופט את יכולת הניהול.
גיא רוטקופף: קורה שלוקחים מנהל טוב ממקום אחד כדי שיחזק מקום אחר.
גיא רוטקופף: לכן אנחנו מציעים, לאור בקשת הוועדה, לאפשר לשופט כזה מינוי אחר מיידי, אבל שזה יוגבל בכהונה של 10 שנים.
גיא רוטקופף: כלומר, אם יש שופט טוב במקום מסוים, שהוא ממלא מקום נשיא, או סגן נשיא, ורוצים להעבירו למקום אחר כדי לחזקו, נוכל להעבירו מייד בתום התקופה, אך לתקופה נוספת של 3 שנים לכל היותר.
מנחם בן-ששון: תנסח את זה בסעיף 2 להצעת החוק, בסעיף 9(ב) לחוק בתי-המשפט.
איל זנדברג: לפני הניסוח נדבר על המהות.
איל זנדברג: השאלה אם הרעיון מקובל, וגם אז השאלה איך לבנות את זה.
איל זנדברג: ד"ר רוטקופף מציע עכשיו בשם שר המשפטים, בשונה קצת מהצעת חבר הכנסת לוי, שנשיא או סגן נשיא מכהן, נקרא לו בעל תפקיד, בתום תקופת כהונתו יוכל להמשיך ולכהן במקום אחר, לא באותו מקום כי אחרת זה סותר את העיקרון של הצעת החוק, ברצף מיידי.
איל זנדברג: נדמה לי שהיה מדובר גם על קציבת תקופה מרבית כלשהי למשך הכהונה הכוללת.
מנחם בן-ששון: ובלבד שסך תקופת הכהונה לא תעלה על 10 שנים.
איל זנדברג: זה מאפשר שיעבור למקום אחר גם אחרי 5 שנים.
מנחם בן-ששון: או שיכהן 3 שנים במקום אחד ואז יעבור למקום אחר ויכהן שם 7 שנים.
דוד רותם: אם יש שופט טוב שהוא נשיא בירושלים ורוצים שיישאר, למה לא נשאיר אותו בירושלים ונעביר אותו לתל-אביב ?
דוד רותם: כי רוצים לנתק אותו?
דוד רותם: אין בכך היגיון.
דוד רותם: אם אתם רוצים להאריך את התקופה, תשאירו אותו במקום.
דוד רותם: אני סבור שפסול להאריך את התקופה, אבל איזה היגיון יש לקחת מנהל טוב מירושלים ולהגיד לו: עכשיו תעבור לנהל בתל-אביב?
דוד רותם: הוא כבר מכיר את המערכת, מכיר את השיטות, הוא מנהל טוב.
דוד רותם: אי אפשר לעשות זיגזוג, עלינו לקבל החלטה אחת משתיים: או שמאריכים, או שלא מאריכים.
דוד רותם: אם מאריכים, ניתן להאריך את משך התקופה באותו מקום, זה לא משנה.
דוד רותם: ההצעה הזאת סותרת את מהות הצעת החוק.
מנחם בן-ששון: אני הצעתי שתהיה תקופת צינון.
מנחם בן-ששון: כלומר, אדם יכול לכהן 3 או 4 שנים, ואחרי כן יכול לקבל מינוי, או באותו מקום או בערכאה מקבילה.
אד פרידמן: מה הצינון נותן מבחינת ניהול בית-המשפט?
אד פרידמן: אם האדם מוצלח, שימשיך לכהן, שימנו אותו לתקופה נוספת.
אד פרידמן: אם הוא לא מוצלח אז למה שיעמוד ברקע עם לחץ כזה או אחר?
מנחם בן-ששון: אני לא מציע את זה בחוק, אבל אני בהחלט מכיר את עיקרון הרוטציה וניסיתי לשטוח אותו בפניכם.
מנחם בן-ששון: הסיבה של הפסקה היא קודם כול כדי ליצור כלל אחיד.
מנחם בן-ששון: לכן אני מסכים להערה של חבר הכנסת רותם, שאם נאפשר להמשיך ברצף ל-10 שנים זה יהפוך שוב להיות הנורמה, וזה לא טוב.
מנחם בן-ששון: הכלל הוא שאדם גמר 7 שנים – גומר את הקדנציה.
מנחם בן-ששון: זה מקרין לכל המערכת את העובדה שהקדנציה היא של 7 שנים, לא מפסיקים אותה באמצע, אדם מכהן ולא תלוי באיש לגבי המשך הכהונה, זה פרק א'.
מנחם בן-ששון: אחרי שהקרנו למערכת את הבריאות הזאת, שיש מה שנקרא חילופי גברי, אנחנו אומרים: בכל אופן, אם מישהו מוכשר מאוד נאפשר להחזיר אותו.
מנחם בן-ששון: אבל אני רוצה לקבוע תקופת צינון, כדי שיהיה ברור לכולם שמדובר כאן במהלך של ברירת מחדל לא מחייבת.
אד פרידמן: איך זה משתלב עם המחליף?
אד פרידמן: כלומר, מישהו יתמנה במקום אותו בעל תפקיד, ואחרי 3 שנים בעל התפקיד הקודם יחזור לתפקידו?
מנחם בן-ששון: כיוון שיש לנו ערכאות מקבילות, הוא יוכל לכהן בערכאה מקבילה במקום אחר אחרי 3 שנים, אבל לא ברצף.
מנחם בן-ששון: ניתן להצביע נגד האופציה הזאת, אני גם אצביע נגד, אני בעד קביעת תקופת כהונה של 7 שנים מבלי להוסיף, אבל מי שרוצה שתיקבע תקופת ביניים יכול להצביע בעד ההצעה הזאת.
טלב אלסאנע: למה לא תהיה תקופת ביניים בתוך אותו בית-המשפט בלבד?
דוד רותם: מה אנחנו רוצים להשיג בחוק הזה?
מנחם בן-ששון: הרבה דברים.
דוד רותם: עוד לא ראיתי נשיא או שופט שאין לו תחליף.
דוד רותם: פתאום אנחנו מדברים על איזה גאון בניהול שבית-המשפט יתמוטט בלעדיו, ולכן צריך לקבוע לו תקופת מעבר ואחר-כך להאריך לו את תקופת הכהונה.
דוד רותם: אני אומר שיילך נשיא אחד, יבוא נשיא אחר.
דוד רותם: לא מי יודע מה קשה לנהל.
דוד רותם: אני מציע להשאיר את הסעיף בנוסחו הנוכחי.
מנחם בן-ששון: חבל שתתאמץ, שכנעת אותי.
איל זנדברג: חבר הכנסת רותם, אני מבקש להבהיר את הדין לפי המוצע.
איל זנדברג: שר המשפטים הוא שממנה את הנשיא, בהסכמת נשיא בית-המשפט העליון.
איל זנדברג: כלומר, קודם כול מדובר בשיקול דעת שהחוק נותן לשר המשפטים, וחזקה עליו שיפעיל שיקול דעת גם בבניית המערכת.
איל זנדברג: כל דבר שנאמר בהצעת החוק בצורה מוחלטת בעצם שולל את שיקול הדעת של שר המשפטים.
איל זנדברג: השאלה היתה מדוע למנוע את הגמישות.
איל זנדברג: החוק הרי לא קובע חובה למנות אותו, וכיוון שתהיה תקופה קצובה כנראה גם הפרקטיקה לא תהיה של מינוי קבוע.
איל זנדברג: מכיוון שמדובר במקום אחר, הסיכוי שיהפכו את זה גם הוא קטן.
איל זנדברג: אלה אמנם שאלות חוקתיות, אבל בסופו של דבר זה גם כלי ניהולי.
איל זנדברג: למה למנוע מהמנהל, לצורך העניין השר, שעומד בראש הארגון הזה, להפעיל את שיקול דעתו ושתהיה לו גמישות?
איל זנדברג: אם צריך להקים מחלקה לעניינים מנהליים בנצרת, ויש שופט שהיה סגן נשיא לעניינים מנהליים בתל-אביב, רוצים שיוכל להגיע לפריפריה ולחזק שם את בית-המשפט.
איל זנדברג: זה לא ייעשה דרך קבע, אבל נתון לשיקול דעתו של השר, ואחרי כן צריך לקבל את הסכמת נשיא בית-המשפט העליון וקוצבים את התקופה הכוללת.
איל זנדברג: רצו לאפשר גמישות.
איל זנדברג: כדי למנוע ניצול לרעה של הגמישות הזאת אמרו שזה לא יהיה באותו מקום, כי באותו מקום לאנשים יש תחליף, אבל לפעמים יש צורך במנהל טוב בתחום מסוים, למשל בענייני משפחה, במחוז אחר.
דוד רותם: אגיד לך מדוע אני מתקומם וכן רוצה לשלוט בשיקול הדעת של שר המשפטים.
דוד רותם: אני כבר פיטרתי עובדים בחיים שלי, ולפטר עובד זה הדבר הכי קשה בעולם.
דוד רותם: האמן לי, להסתכל לאדם שעבד אצלך X שנים בעיניים ולהגיד לו: אדוני, אני מצטער, אין לי בשבילך יותר עבודה – זה הדבר הכי קשה בעולם.
דוד רותם: אני מסתכל על הנשיאים הקיימים ורוצה לראות איזה שר משפטים יקרא לשופטת עדנה בקנשטיין, יסתכל לה בעיניים ויאמר לה שהיא מפסיקה להיות נשיאה.
דוד רותם: אני מודיע לך: אף אחד לא יעמוד בזה.
דוד רותם: לכן אני לא רוצה להעמיד את האפשרות שמישהו יסתכל לו בעיניים.
דוד רותם: אני מציע לומר: החוק קבע, אין מה לעשות, נקודה.
דוד רותם: אחרת, אנחנו גורמים לכך שהנשיאים יישארו תקועים בתפקידם ורק יעבירו אותם ממקום למקום.
דוד רותם: תסתכל ברשימה: בהנהלת בתי-המשפט יש 3 נשיאים.
דוד רותם: כי זה משחק של איך מוסיפים משכורת לשופט.
דוד רותם: אני רוצה שישלמו לשופטים את שמגיע להם, שיקבעו איך מעלים להם את השכר, שייתנו להם תוספות ותק וכל מיני דברים, אבל לא על-ידי מתן תוארי כבוד של נשיא וסגן נשיא, נשיא בבית-משפט זה או סגן נשיא לעניינים כאלה או אחרים.
דוד רותם: זה לא מכובד.
דוד רותם: מערכת המשפט חשובה יותר מדי מכדי שישחקו בה.
איל זנדברג: הוועדה הביעה דעה מוסכמת שאם תהיה אפשרות להאריך, יש חשש קשה להפסיק כהונה, אבל החוק יקבע שהכהונה באותו מקום נפסקת.
איל זנדברג: זה לא יהיה תלוי בשיקול דעתו של השר.
איל זנדברג: כדי למנות את הנשיא שסיים במחוז א' ולהעבירו למחוז ב' צריך להפסיק כהונתו של נשיא מחוז ב', אלא אם כן יהיה צירוף מקרים שבאותו רגע הנשיא במחוז ב' יסיים תפקידו.
דוד רותם: אל תשכח, שופט שעובר מתל-אביב לירושלים זכאי להלוואה לקניית דירה ולקניית רכב.
מנחם בן-ששון: הבנתי, ואני מקבל את הטיעון שלך.
מנחם בן-ששון: אין מה להוסיף.
מנחם בן-ששון: אם אתם מתעקשים על שלוש שנות הפסקה – זה עניין אחר.
מנחם בן-ששון: אני לא מתעקש על זה.
מנחם בן-ששון: אעלה את זה להצבעה כי אחד מחברי הכנסת ביקש.
מנחם בן-ששון: חבר הכנסת רותם, שנינו נצביע נגד.
איל זנדברג: אתה אומר שתידרש הפסקה של שלוש שנים.
איל זנדברג: על-פי ההצעה שתעלה להצבעה אחרי שלוש השנים יוכל לחזור ולכהן באותו מקום או במקום אחר?
דוד רותם: הוא לא יוכל לחזור ולכהן בכלל.
איל זנדברג: על-פי הצעה אחת לא יוכלו גם אחרי 3 שנים, אבל על-פי הגרסה שמציעה תקופת צינון של 3 שנים, מה הפרטים של ההצעה הזאת?
איל זנדברג: אחרי 3 שנים יוכל להתמנות במקום אחר?
מנחם בן-ששון: ההצעה של חבר הכנסת לוי, שאחרי 7 שנים תהיה תקופת צינון ואז יוכל להתמנות באותו מקום או במקום אחר.
אברהם מיכאלי: חבר הכנסת הרב לוי הציע לקבוע גיל מסוים, כי אחרת יהיה בזבוז של כישרון.