GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמר בורנשטיין: הרעיון היה, שיש חלק מהסעיפים, שנותנים כוחות וסמכויות – גם ההפסקה השיפוטית, אגב, של בית המשפט, לא רק ההפסקה המנהלית של נציב שב"ס, שכתוב בהם: עובד שירות, ועובד שירות, ההגדרה היא רק מי שהתחיל, ולכן זה לא יסתדר עם מי שעדיין לא התחיל.
תמר בורנשטיין: צריך לבדוק שהתיקון המוצע לא גורם לכשל.
יריב לוין: אפשר לכתוב שלעניין- -
תמר בורנשטיין: לעניין ההפסקה השיפוטית, חשוב שזה יהיה מיום גזר הדין.
יריב לוין: אני חושב שנכון לעשות, שלעניין זה וזה ייחשב- -
תמר בורנשטיין: יכול להיות.
תמר בורנשטיין: צריך לעבור על הסעיפים.
מיכאל בן-ארי: יש לי שאלה.
מיכאל בן-ארי: אני נידונתי בבית משפט שלום לחמש שנים בעבודות שירות.
דוד רותם: עבודות שירות זה עד חצי שנה.
מיכאל בן-ארי: נידונתי לעבודות שירות, ואני ערערתי.
מיכאל בן-ארי: ברגע שערערתי, האם הדין חל כלפיי, או כל עוד הערעור לא נידון, הוא לא חל כלפיי?
איילת טל: לא שייך לא זה ולא זה.
איילת טל: זה שייך לעיכוב ביצוע.
דוד רותם: רביד, תעשו את התיקון הזה.
רביד דקל: אנחנו צריכים לבדוק- -
אברהם מיכאלי: אז הניסוח הזה יתוקן בסוף?
דוד רותם: נמשיך.
רביד דקל: קוראת סעיף 2(1).
נעמה מנחמי: קוראת את הנוסח המשולב.
רביד דקל: זה מבהיר את סדר נשיאת המאסרים בצורה מפורשת, שמאסר בעבודות שירות צריך לבוא, אם המאסר מפוצל בין מאסר בפועל ומאסר בעבודות שירות, בדרך כלל הוא צריך לבוא בסוף תקופת המאסר, לאחר המאסר בפועל.
רביד דקל: הרציונל שעומד בבסיס התיקון הזה הוא שעבודות שירות זה כלי שיקומי, שנועד לסייע לנידון להשתלב בחזרה בחברה.
רביד דקל: לכן אנו רוצים שהוא יבוא בסוף.
דוד רותם: הפוך, ובית המשפט קובע.
דוד רותם: אני מבין שהגעתם למסקנה שצריך לשלול את סמכותו של בית המשפט, את שיקול דעתו?
דוד רותם: זה בסדר, אני רק רוצה להבין, האם אתם רוצים לשלול לבית המשפט סמכות?
אופיר פינס-פז: הם רוצים, ואנחנו לא נסכים.
אופיר פינס-פז: מי אמר שזה כלי שיקומי?
אופיר פינס-פז: מה שיקומי בזה?
אופיר פינס-פז: זה כלי טראומתי.
אופיר פינס-פז: כמה אנשים עשו גם חודשיים מאסר בפועל וגם ארבעה חודשי עבודות שירות?
איילת טל: אין הרבה.
אופיר פינס-פז: אתם מבזבזים את זמן הוועדה על דברים בטלים, שבסופו של יום המבחן שלהם אולי הוא מקרה אחד בחמש שנים.
דוד רותם: אני חושב שהם בכלל לא מבזבזים את זמן הוועדה, כי הם באים עם דבר הגיוני.
דוד רותם: הרי עבודות שירות זה מהלך שיקומי.
אופיר פינס-פז: נביא לפה קרימינולוגים, עובדים סוציאליים.
דוד רותם: פרופסורה זה במקום אחר.
אופיר פינס-פז: זה עונש פחות חמור מישיבה בבית סוהר.
דוד רותם: אוי ואבוי לך.
דוד רותם: אתה רוצה לומר שזו הנחה?
אופיר פינס-פז: זו הנחה גדולה.
דוד רותם: זה אמור להיות לאנשים שאתה אומר: זו עברה ראשונה, והיא קלה, ואני רוצה להרתיע- -
אופיר פינס-פז: אתה לא שולל את חירותם.
דוד רותם: אני שולל את חירותם לשמונה שעות ביום או לעשר שעות ביום, וביתר היום הם הולכים הביתה.
דוד רותם: עדיין זה נושא שיקומי.
דוד רותם: אומר לך מה ההיגיון במה שהם אומרים.
אופיר פינס-פז: אתה נהנה מזה שהם שוללים את זכויות בית המשפט.
אופיר פינס-פז: זו הנאה גדולה.
דוד רותם: קודם כל, נכון.
דוד רותם: זו הנאה גדולה מאוד.
דוד רותם: ואתה לא מוכן להקשיב לשום דבר, כי מה פתאום שייגעו בבית המשפט?
דוד רותם: מותר לנו לחלוק.
דוד רותם: אבל תיקח מבחינה הגיונית, שמה יותר טוב לאדם – האם קודם הוא עובד בעבודות שירות, ואחר כך אתה מכניס אותו לכלא, או קודם הוא עושה את הכלא ואז משתחרר והולך לעבודות שירות?
דוד רותם: אחרי שהוא עושה עבודות שירות הוא מרגיש שהוא ריצה את העונש שלו, ופתאום אתה אומר לו: עכשיו שלושה חודשים בפנים.
דוד רותם: הם אומרים: כנס בפנים, אחר כך תשתקם לאט-לאט.
אופיר פינס-פז: למה אי אפשר להשאיר שיקול דעת לבית המשפט בעניין הזה?
דוד רותם: כי שיקול הדעת של בתי המשפט לא תמיד נכון.
רביד דקל: צריך לחשוב מתי באמת רלוונטית האופציה ההפוכה – אם אנו יוצאים מנקודת הנחה, שלדעתי לא שנויה במחלוקת, שמדובר בכלי שנועד להשתלבות של הנידון חזרה בחברה – מתי באמת יהיה נכון, קודם לעשות את עבודות השירות ואחר כך לשלוח אותו חזרה לרצות מאסר בפועל, איזה היגיון יש בחלופה הזו?
אופיר פינס-פז: פרקטיקה ספציפית.
רביד דקל: מכיוון שהיועצת המשפטית של הוועדה העלתה את השאלה הזו, וניסינו לדמיין מצבים רלוונטיים.
רביד דקל: אולי לסנגוריה יש רעיון, מתי כן נכון לעשות את האופציה ההפוכה הזאת.
רביד דקל: לא מצאתי מצב שבו יהיה נכון להפוך את הסדר.
דוד רותם: העמדה הזו אולי הגיונית מאוד.
דוד רותם: אבל מכיוון שזה לא נושא מספיק חשוב שאנו נכופף לחבר הכנסת פינס את עקרונותיו, אני מציע שנלך לקראתו, ונוסיף בסוף הסעיף: אלא אם כן קבע בית המשפט אחרת.
רביד דקל: בסדר.
דוד רותם: זו דרך המלך, רמזנו לבית המשפט.
טל ענר: המקרה הטיפוסי הזה הוא נדיר כשלעצמו.
טל ענר: המקרים שבהם זה קיים, ברובם הגיוני שהמאסר יהיה ואחר כך עבודות שירות, אבל יכול להיות מקרה שאדם ירצה, ולכן עדיף לדעתנו להשאיר את שיקול הדעת.
טל ענר: הרי בדרך כלל, אם כבר זה קורה, נגיד שאדם היה עצור חודש או חודשיים, במעצר עד תום ההליכים, הגיע למעמד גזר הדין, ואז בית המשפט אומר: חודשיים ריצית, ועכשיו עוד ארבעה חודשים – זה המקרים שבהם נוצר העירוב הזה.
אופיר פינס-פז: מעצר עד תום ההליכים ואתה מגיע לעבודות שירות?
טל ענר: יכול לקרות.
אופיר פינס-פז: מישהו עוצר יותר מדי מהר, עד תום ההליכים.
דוד רותם: מי זה?
דוד רותם: מי עוצר?
דוד רותם: המשטרה לא עוצרת עד תום ההליכים.
דוד רותם: את שיקול הדעת מי מפעיל?
אופיר פינס-פז: אנחנו חייבים אותך בוועדה למינוי שופטים.
דוד רותם: ב-(א) תוסיפו בסוף...
רביד דקל: כן, זה כבר סוכם.
רביד דקל: קוראת 2(2).
דוד רותם: פה חותכים את בית המשפט מכל הכיוונים.
חיים שמולביץ: ממש לא.
חיים שמולביץ: להפך, פה עוזרים לבית המשפט לקבל החלטה מושכלת- -
אופיר פינס-פז: שיפור גדול לעומת הקודם.
נעמה מנחמי: בואו נגיד מה השינויים העיקריים שיש מהסעיף הקודם.
נעמה מנחמי: קודם כל, בית המשפט לא יוכל להחליט, אלא אם כן ניתנה לו חוות דעת הממונה.
נעמה מנחמי: קודם הוא היה יכול לבקש.
נעמה מנחמי: דבר שני, חוות דעת של הממונה מגיעה לפני גזר הדין, כשבסעיף הקודם זה היה לפני גזר הדין או לאחריו.
נעמה מנחמי: הוא היה יכול לבקש את חוות הדעת של הממונה גם לפני וגם אחרי מתן גזר הדין.
נעמה מנחמי: דבר שלישי זה קביעה של הקריטריונים שחוות הדעת תתייחס.
נעמה מנחמי: במקור התיקון שביקשו משרד המשפטים זה חוות דעת כאמור, יכול שתתייחס.
נעמה מנחמי: אני חושבת שכדאי להגדיר, למה היא תתייחס.
רביד דקל: לרבות.
נעמה מנחמי: לרבות, כלומר לא יכול שתתייחס, אלא קביעה של קריטריונים שהיא צריכה- -
תמר בורנשטיין: אם הוא אומר שהוא מתאים, הוא לא צריך להסביר.
תמר בורנשטיין: רק כשהוא לא מתאים, כדאי שיסביר לבית המשפט, למה הוא לא מתאים.
תמר בורנשטיין: אם הוא מתאים, אף אחד לא מתווכח והוא לא צריך לנמק את זה.
תמר בורנשטיין: עדיף שלא יביא את כל המידע הזה.
דוד רותם: עדיף שיביא, משום ששיקול הדעת הוא של בית המשפט ולא של הממונה.
תמר בורנשטיין: אנו לא רוצים שייכנסו אינפורמציות שבית המשפט לא צריך לראות.
דוד רותם: איזה אינפורמציות שבית המשפט לא צריך?
דוד רותם: העברה שבה הורשע הנאשם?
דוד רותם: עברו של הנאשם?
רביד דקל: עברו של הנאשם זה מונח רחב שיכול לכלול גם מידע מהמרשם הפלילי, שבית המשפט לא בהכרח נחשף אליו.
דוד רותם: אז קחו את זה אחרי גזר הדין.
דוד רותם: אחר כך כשתקרה פשלה וישימו עבריין מין נוראי בעבודות שירות, והוא ימשיך לבצע עבודות, יגידו: מה אתם רוצים מאתנו?
דוד רותם: זה בית המשפט.
תמר בורנשטיין: לתיקון הזה יש שני חלקים.
תמר בורנשטיין: יש העניין של המועד, שבית המשפט לא יכול לגזור את הדין לעבודות שירות לפני שהוא מקבל את חוות הדעת של הממונה, וזה תיקון מאוד חשוב, כי נוצרו בעיות קשות משום כך שבית המשפט כבר גמר את מלאכתו, גזר את הדין, קבע שהאיש ילך לעבודות שירות, ואחר כך הגיעה חוות דעת של הממונה, שהאיש לא מתאים.
תמר בורנשטיין: אז הוא לא יכול לגמור את גזירת הדין לעבודות שירות לפני שהוא מקבל את חוות דעת הממונה.
תמר בורנשטיין: אחרת נוצרו תקלות.
אופיר פינס-פז: לא ברור לי מתי אתם מגישים.
אופיר פינס-פז: כלומר להכין את כל התנ"ך הזה יכול לקחת חודשים רבים.
אופיר פינס-פז: החוק קובע שבית משפט צריך לתת פסק דין תוך 30 יום.
אופיר פינס-פז: מתי כל הדבר הזה יקרה?
אופיר פינס-פז: תוך כמה זמן הממונה יגיש את הניירות לבית המשפט?
אופיר פינס-פז: תקבלו כמה שאתם רוצים?
דוד רותם: זה הרבה יותר גרוע.
דוד רותם: היום בית המשפט יכול לבקש בכל שלב את חוות דעת.
תמר בורנשטיין: אין טעם לקבל את זה אחרי גזר הדין.
תמר בורנשטיין: זה התיקון הראשון.
אופיר פינס-פז: בסמוך לפסק הדין.
דוד רותם: פסק דין זה הכרעת הדין וגזר הדין.
דוד רותם: כלומר הוא מרשיע אותו.
דוד רותם: כשאתה אומר "בסמוך" – תגיד לי למה אתה מתכוון.
אופיר פינס-פז: 21 יום.
תמר בורנשטיין: צריך קודם טיעונים לעונש לשמוע, ואז לחשוב שהעונש שמתאים הוא מאסר עם אופציה של עבודות שירות.
תמר בורנשטיין: ואז הוא מבקש את חוות דעת הממונה.
תמר בורנשטיין: לאף אחד- -
אופיר פינס-פז: לאף אחד אין שום סיבה להאריך הליכים.
אופיר פינס-פז: הכול נמשך שנים.
תמר בורנשטיין: בדרך כלל הנאשמים האלה הם נאשמים שהם משוחררים, ולכן לאף אחד לא בוער כאן- -
דוד רותם: לי בוער.
דוד רותם: כי העובדה שפסקי דין וגזרי דין ניתנים שבע שנים אחרי הזמן- -
איילת טל: שב"ס לא חלק – לא מהטיעונים לעונש ולא ממה שמתנהל.
איילת טל: שב"ס נכנס לתמונה רק כשבית המשפט פונה אליו, שייתן לו חוות דעת.
איילת טל: בית משפט יכול לשמוע טיעונים לעונש, בכלל אני לא יודעת מה עובר לשופט בראש.
איילת טל: אנחנו לא יודעים.
איילת טל: אנו יודעים ביום שבית משפט אומר:
איילת טל: אני רוצה לקבל חוות דעת של ממונה על עבודות שירות.
איילת טל: ואז נכנס הממונה על עבודות שירות לתמונה.
איילת טל: עד אז הוא לא יודע.
איילת טל: הוא לא מכיר את הנאשם, הוא לא מכיר את התיק, הוא לא יודע שהיה פסק דין.
איילת טל: יום אחד הוא מקבל בקשה של בית המשפט לחוות דעת.
איילת טל: מכאן השאלה כמה זמן?
דניאל אקוקה: בדרך כלל כשאנו מקבלים את הפרוטוקול, מופיע שם הדיון הבא.
דניאל אקוקה: בית המשפט עדיין לא נתן את גזר הדין.
דניאל אקוקה: אנו עכשיו עושים כל מה שצריך לעשות, ועומדים ברוב המקרים המוחלט, כדי לתת את חוות דעת בטרם יתקיים הדיון.
דוד רותם: זה נכון, כי התביעה אומרת לבית המשפט מראש: חוות דעת כזאת לוקחת חודש וחצי או חודשיים, אז אל תקבע קודם.
דוד רותם: הסנגוריה יכולה להגיד לך שאחרי חודשיים תגיע בקשה, לא הספקנו, תן עוד חודש.
דניאל אקוקה: יש מצבים, שבהם אנחנו עדיין לא מוכנים, כי אנו צריכים לאסוף מידע נוסף ממקומות אחרים.
דניאל אקוקה: אז אנו מבקשים מבית המשפט להאריך בתקופת מה כדי שנצטייד ביתר חוות הדעת, אבל בעיקרון אנו נצמדים למועדים שקבעו בית המשפט.
נעמה מנחמי: מה הזמן הממוצע?
דניאל אקוקה: להערכתי, כחודש.
אברהם מיכאלי: יש תיקים שאתם לא מכינים את זה לפני גזר הדין?
טל ענר: על פי הניסיון שלי, זה בסביבות חודש ימים.
טל ענר: להבדיל מתסקירי שירות מבחן, שיכולים לקחת חודשים בגלל העומס האדיר שלהם, דווקא אצל הממונה חוות הדעת מתקבלות במהירות סבירה.
דוד רותם: עכשיו אנחנו הולכים לבקש התייחסות לתסקירים של קצין מבחן.
דוד רותם: תסקירים של קצין מבחן, אנחנו יודעים כמה זמן לוקחים.
אברהם מיכאלי: אם אנחנו הופכים כל תיק בסוף, עוד מעט תעלה השאלה, איפה התקנים?
אברהם מיכאלי: איפה הכסף?
אברהם מיכאלי: חותמים שזה כן יהיה בכל תיק ותיק.
אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אם אנחנו הולכים על הקו הזה, לפני גזר הדין כל תיק ותיק השופט צריך לקבל- -
דוד רותם: אם זה הולך לעבודות שירות.
אברהם מיכאלי: זה 2,500.
אברהם מיכאלי: לא 100,200.
אברהם מיכאלי: מי יעשה את זה?
קריאה: לא לפני גזר הדין.
דוד רותם: תמיד זה לפני גזר הדין.
אברהם מיכאלי: מצד אחד אנחנו רוצים שבכל תיק שהשופט עומד לתת עבודת שירות, צריך לקבל את חוות הדעת לפני כן.
דוד רותם: גם היום.
דוד רותם: היום יש אפשרות בלי שקיבלו חוות דעת ממונה לפני גזר הדין?
תמר בורנשטיין: יש, לכן מתקנים.
איילת טל: השופט קובע היום: שלושה חודשים מאסר בפועל שירוצה בעבודות שירות.
איילת טל: שולח לחוות דעת הממונה, אחרי.
איילת טל: אם הממונה אומר: האיש הזה נרקומן, לא יודעת מה, שולח לבית המשפט, בית המשפט אומר: אני החלטתי, אני רק רוצה שתגיד לי איפה.
איילת טל: הוא חושב שחוות הדעת זה רק איפה.
איילת טל: לכן באנו לתקן את זה.
יריב לוין: אם קוראים את הנוסח הקיים, זה באמת בעיקר איפה.
אברהם מיכאלי: אני מסכים להצעה, אבל איך מחר תוכלו לעמוד בלוח הזמנים?
איילת טל: נעמוד בזה.
איילת טל: זה ייקח פער קטן אחד, שהוא הפער בין לפני ואחרי.
אופיר פינס-פז: אנחנו צריכים להבטיח שלא יהיה עיכוב הליכים, לכן אנחנו אומרים: 30 יום.
אברהם מיכאלי: מדובר פה באלפים.
אברהם מיכאלי: אגב, מי מכין את זה?
איילת טל: הוא צריך להגיע לראיון, מתרשמים ממנו, יש רופא של שב"ס שבודק תעסוקתית, אם הוא יכול לעבוד, לתת בדיקת שתן, לראות מצבו מבחינת סמים.
איילת טל: יש עניין, שבהרבה מקומות צריך לפנות למשטרה, לראות אם יש מידע מודיעיני.
איילת טל: לפעמים חוזרים שוב.
איילת טל: לפעמים אין מעסיקים שרוצים – זה לוקח זמן.
אברהם מיכאלי: לפני גזר הדין, זה ייקח המון זמן.
חיים שמולביץ: היום ברוב המקרים זה גם כך.
אברהם מיכאלי: היום אתם עושים את זה על כמות מסוימת.
חיים שמולביץ: אין אדם שמתחיל עבודות שירות בלי חוות דעת.
חיים שמולביץ: זה עדיף לנו, לכן אנו מבקשים את התיקון הזה.
אברהם מיכאלי: אני מעדיף שזה יהיה לפני גזר הדין, רק קחו את זה בחשבון.
אופיר פינס-פז: אנחנו בעד.
דוד רותם: מה מקבל המעביד?
דוד רותם: איזה מידע?
נעמה מנחמי: היום המעבידים יודעים מראש מי מגיע אליהם, אם הבנתי נכון.
רביד דקל: הם מגדירים מראש, אילו סוגי עבריינים הם לא מוכנים לקבל.
דניאל אקוקה: הוא מתנדב שמוכן להעסיק עובדי שירות.
דניאל אקוקה: הוא לא משלם, אבל בקלות הוא יכול לוותר עליו.
דניאל אקוקה: אם תהיה לו סכנה, או אם אני אביא לו עבריין מין - אגב, בצער רב אני אומר, שהשבוע סגרנו מקום עבודה לא בגללנו, בגלל שאותו אחד שנתנו עליו חוות דעת שלילית, באופן יזום פנה למעסיק, הוא עבריין מעולם הפשע, אמר לו: תיתן לי חוות דעת חיובית, שאתה מוכן להעסיק אותי.
דניאל אקוקה: תראו עד איפה זה מגיע.
דניאל אקוקה: לכן אנו ממש צריכים להיות ערניים ולשמור על האינטרס של המעסיק.
דוד רותם: אולי נקים מפעל ממשלתי להעסקת כל העבריינים.
דוד רותם: כמו שיש בתי סוהר פרטיים, נקים מפעלים- -
קריאה: זה רעיון שעלה.
דניאל אקוקה: אותו מעסיק, לצערי, הפסיק את ההתקשרות, כי הוא לא מוכן להיכנס לשום סכנה.
דניאל אקוקה: לכן אנו אומרים למעסיק במי מדובר ועל איזו עברה ומתי הוא אמור להתחיל ומתי הוא אמור לסיים.
דניאל אקוקה: מתי הוא אמור לסיים זה אמנם לא רלוונטי, כי זה משתנה, כפי שאמרו, אבל אנו חייבים לומר לו במי מדובר.
דניאל אקוקה: כשהוא יידע שמדובר בעבריין מין, זכותו לומר: לא רוצה.
דניאל אקוקה: לכן תמיד נעדכן אותו.
דניאל אקוקה: ואם מדובר במי שאנחנו יודעים שהוא מעולם הפשע, נמסור לו את המידע הזה, וסביר להניח שהוא יגיד: לא רוצה.
יריב לוין: לכן אלה בכלל לא צריכים להגיע אליכם מלכתחילה.
דניאל אקוקה: אל תכניסו אותנו למקום שהמעסיק לא יכול לשאת בעול הזה.
אופיר פינס-פז: אדם יכול לקבל עבודות שירות יותר מפעם אחת?
איילת טל: יש פה תיקון, שאנחנו מנסים לעשות.
דוד רותם: כל הדברים האלה שאתם מכניסים פה, זה רק כשאתם מתנגדים?
רביד דקל: כשאתה צריך לנמק את עמדתך, יש מחלוקת עם בית משפט, אז- - -
טל ענר: בעצם הסעיף החדש הזה, לדעתנו, מפר קצת את האיזון בין שיקול הדעת של בית המשפט לשיקול הדעת של הממונה.
טל ענר: הוא מעביר נתחים מתוך שיקול הדעת הזה אל הממונה.
טל ענר: אנו חושבים זה לא צריך להיות, ומי שבסופו של דבר, גם על פי הפסיקה, מפעיל את שיקול הדעת הסופי הוא בית המשפט.
טל ענר: נותנים פה רשימת שקולים שלדעתנו לא צריכים להישקל על ידי רשות מנהלית אלא על ידי בית המשפט.
טל ענר: למשל, העברה שבה הורשע הנאשם.
טל ענר: זה הרי מידע שבלב לבו של גזר הדין של שיקול הדעת של בית המשפט.
טל ענר: בית המשפט יודע מה העברה שבה הורשע האדם, ועכשיו נותנים פה לממונה אפשרות לפסול את אותו אדם על סמך העברה.
טל ענר: זה דבר שלדעתנו בלתי תקין.
טל ענר: אם הכוונה פה ליידוע בלבד, אין לנו התנגדות ליידוע.
דוד רותם: זה סדר הגיוני.
דוד רותם: כשכותבים חוות דעת, כותבים מצבו המשפחתי ואיפה הוא גר ומה הוא עשה בצבא.
דוד רותם: זה המבוא.
דוד רותם: אז הם אומרים: בתיק זה הורשע הנאשם בעברה כזו וכזו.
דוד רותם: לא מגלים פה שום דבר- -
טל ענר: אין מחלוקת שהם צריכים לדעת את זה.
טל ענר: השאלה, מה מתחם שיקול הדעת שלהם, והאם למשל הם יכולים לפסול אדם לעבודות שירות, מפני שנדמה להם שמדובר בעברה חמורה מאוד.
רביד דקל: הדבר הזה רלוונטי לעניין השמת עובד השירות אצל מעסיק ספציפי.
רביד דקל: הרי חוות הדעת צריכה להיות פר העסקה ספציפית בעבודת שירות ספציפית, ויש מעסיקים שמגבילים את קבלת עובדי השירות על פי חיתוך של העברות שבהן הם הורשעו, לכן זה פרט מידע רלוונטי מאוד מבחינת הממונה לצורך חוות הדעת שלו.
טל ענר: נכון, אבל השאלה, האם התוצאה צריכה להיות פסילה לעבודות שירות או אולי הרחבה של מעגל המעסיקים.
רביד דקל: אני מניחה שגם הממונה יודע את גבולות גזרת התפקיד שלו והוא לא בא להחליף את שיקול דעת בית המשפט ולהחליט, האם מבחינה עונשית, שיקומית ומטרות הענישה, ראוי שהאדם הזה ילך לעבודות שירות או לא, לפי העברה שבה הוא הורשע.
רביד דקל: לא לצורך הזה ציינו את העברה כנקודה חשובה להתייחסות של הממונה.
רענן גלעדי: כך זה עובד בפועל.
רענן גלעדי: הם לוקחים את שיקול הדעת הזה לידיים שלהם, היום – בלי שזה כתוב בחוק, והם רוצים שזה יהיה כתוב בחוק.
אברהם מיכאלי: לפני גזר הדין זה בידי בית המשפט.
אברהם מיכאלי: אם מביאים את זה לשופט לפני גזר הדין, שהשופט יוכל לקבל את ההחלטה הנכונה, זה דווקא עוזר לשופט.
רענן גלעדי: הבעיה היא שחוות הדעת של הממונה הרבה פעמים הן לקוניות, והן אומרות שאדם לא מתאים לעבודות שירות במובן הזה שאי אפשר למצוא לו- -
דוד רותם: עכשיו הוא יצטרך לפרט למה.
רענן גלעדי: לא כתוב פה שהם יפרטו, למשל, למי הם פנו?
רענן גלעדי: איזה פעולות הם עשו כדי לחפש את העבודה ולא הצליחו?
רענן גלעדי: הם אומרים: לא מצאנו עבודה.
רענן גלעדי: זה מסתכם בסיסמה: לא מצאנו עבודה.
רענן גלעדי: איך חיפשתם?
דוד רותם: אני מניח שאחרי פסק הדין בעניין של מוסלי, הם למדו את הלקח.
דוד רותם: הם כבר מבינים שאי אפשר לספר סיפור: אין לנו מקום מתאים, כשאחר כך מתברר שהם לא פנו לאף אחד.
דוד רותם: הם למדו את זה.
דוד רותם: לא זה שמטריד אותי.
דוד רותם: כי בסופו של דבר, גם בית המשפט, כשהוא מחליט אם לשלוח את האיש לעבודות שירות או לא, ולאן לשלוח אותו, גם אם הם יכתבו לו: פנינו לשמונה אנשים, וגם הם יודעים את הקונץ, גם הם יכולים לפנות לארבעה אנשים, הם יפנו אליי וישאלו אותי אם אני צריך עוזר פרלמנטרי שהוא ירצה עבודות שירות אצלי כעוזר פרלמנטרי, והם יכתבו: פנינו לכנסת, פנינו לשרים.
דוד רותם: אם הם רוצים להכשיל, הם יכולים לעשות זאת בקלות.
דוד רותם: אין להם כוונה להכשיל.
דוד רותם: לא נעים להגיד, אבל הממונה רוצה שיהיו לו כמה שיותר עובדי שירות.
רענן גלעדי: אני לא בטוח.
דוד רותם: אם לממונה על עבודות שירות יהיו 10,000 עובדי שירות, הוא מקבל תת ניצב.
יריב לוין: יש פה מהפך.
יריב לוין: כי הסעיף קודם אמר, הוא צמצם את חוות הדעת מאוד.
יריב לוין: הוא אמר: אתה צריך לומר מהי העבודה.
יריב לוין: עצם הפישוט של לומר: אין עבודה, זו אולי היתה הפרקטיקה הנוהגת, אבל היא בעצם הרחבה של הגדר המאוד צר.
יריב לוין: כלומר המקור היה מקור טכני.
יריב לוין: אמרו: שלחנו לך את הבן אדם, תגיד איפה לשים אותו.
יריב לוין: עכשיו לוקחים את זה למקום אחר לגמרי.
יריב לוין: אומרים: לא רק תמצא לו מקום, אלא תיקח את מכלול השיקולים שעד היום רק בית משפט היה אמור לשקול אותם, ותוציא חוות דעת, שאומרת האם הוא בכלל מתאים, ואם כן, למה הוא מתאים, ואם הוא מתאים, על בסיס מה החלטת שהוא מתאים לפה ולא לשם.
יריב לוין: אני לא אומר בהכרח שזה רע, אבל זה מהפך שלם.
דוד רותם: זה לפני גזר הדין.