GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוד רותם: אני רוצה לשאול אותך, האם יש בעצם סתירה בין הקמת ועדת החקירה לבין הקמת ועדת משנה בוועדה הזו, שתעסוק בנושא הזה?
אחמד טיבי: באותו נושא יש בעיה.
דוד רותם: ועדת החקירה – יש לה תפקיד אחד, וועדת משנה - יש לה תפקיד, לפקח שהחוקים האלה מתבצעים.
דוד רותם: ואז כל שבוע יישבו פה על משרד ממשלתי אחר ויבדקו אותו.
אחמד טיבי: זה מה שקורה בוועדת החקירה, אדוני.
טלב אלסאנע: ועדת המשנה לא מתכוונת לחקור למה, אלא ליישם את החוק.
טלב אלסאנע: מה גם שעל-פי החוק הקיים, הסמכות נתונה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.
טלב אלסאנע: יש חובה על-פי חוק שהנציבות תדווח לוועדה הזו, ולא לשום ועדה אחרת.
דוד רותם: אבל ועדת החקירה הוקמה, וועדת החקירה, לפי מה שאומר לנו חבר הכנסת טיבי, עומדת להיות מוקמת שוב.
מגלי והבה: ועדת החקירה הוקמה, ופג תוקפה עם סיום הכנסת הקודמת.
דוד רותם: שמעתי מחבר הכנסת טיבי- -
מגלי והבה: יש לו רצון.
דוד רותם: זה היה על סדר היום של הכנסת.
דוד רותם: מכיוון שאני את חבר הכנסת טיבי מכיר, וכישרונותיו אפילו בדיבור בשפה היידיש הם בלתי-ניתנים לערעור ולוויכוח, יש לי הרגשה, כמו שהוא אומר, שמרבית חברי הכנסת תומכים, שהוא כבר ארגן- -
אחמד טיבי: אגב, אם לא תקום הוועדה, אין לי בעיה שתקום ועדת משנה.
דוד רותם: זה לא כל כך משנה, אם יש לך בעיה או אין לך בעיה.
אחמד טיבי: ככה שאלתם אותי.
אחמד טיבי: זו גם ההערה של מגלי והבה, לא?
דוד רותם: שאלתי אם אתה רואה שיש סתירה, לא שאלתי אם זה אכפת לך.
אחמד טיבי: זה כפילות.
אחמד טיבי: זו אותה עבודה, זה אותו נושא.
אחמד טיבי: שתי הוועדות יעסקו באותו נושא, יארחו את אותם אורחים ואותם אנשי מקצוע, וידונו באותם נושאים.
דוד רותם: זה טוב.
דוד רותם: חבר הכנסת והבה.
מגלי והבה: הנושא עניין אותי תמיד, לא רק מהצד הזה של הכנסת.
מגלי והבה: ליוויתי את הנושא גם בהיותי מנכ"ל משרד ממשלתי משך שנתיים וחצי, וליוויתי את הבעיה.
מגלי והבה: ראיתי את הקיפוח שכולם מדברים עליו.
מגלי והבה: נכון שנעשו צעדים גדולים משך השנים.
מגלי והבה: יושב פה נאדר אלקאסם, שהתחיל את העבודה הממשלתית שלו אצלי כשהייתי מנכ"ל.
מגלי והבה: היום הוא בנציבות בתפקיד בכיר מאוד.
מגלי והבה: עשרות משרות עשינו, אבל כל זה לא הביא אותנו למה שאנו רוצים להגיע, לשוויון בקליטת עובדים בסקטור הציבורי, ובכלל בסקטור הממשלתי.
מגלי והבה: אני יכול להעיד גם, שכל אחד מאלה שנמצאים כאן, מחברי הכנסת, יש לו שאיפה לדחוף ולתקן את העוול שנעשה לאורך כל השנים.
מגלי והבה: אני יכול להעיד גם בתפקידים השונים, רק עכשיו סיימתי תפקיד סגן שר החוץ.
מגלי והבה: עשינו משהו תקדימי, שגם קלטנו לקורס הצוערים, שכבר יצא לפועל, וגם אמרנו – בכדי לעשות העדפה מתקנת עד 2012, הולך להיפתח קורס עם עשרה תקנים, שייקלטו בו בני מיעוטים.
אברהם מיכאלי: יש להם סיור בכנסת.
מגלי והבה: אתה מדבר על הקורס החדש.
מגלי והבה: אני מדבר על המועמדים.
מגלי והבה: יש קורס שהתחיל, התקבל בו דווקא בחור נוצרי, שעבר את כל הבחינות, ויש הכנה להכנת קורס, שיקלוט עשרה אקדמאים.
מגלי והבה: מה ההבדל בין זה לבין קליטה רגילה - מי שנכנס לקורס צוערים הופך להיות חלק בלתי-נפרד מעובדי משרד החוץ, והופך להיות אדם שיכול להגיע במשרד החוץ עד הדרגה הבכירה ביותר, בכל התפקידים של משרד החוץ.
דוד רותם: למעט שר וסגן שר.
מגלי והבה: אנחנו לא מדברים על פוליטיקאים, גם הוועדה לא מתכוננת למנות פוליטיקאים.
מגלי והבה: אני מתכוון בנושא הזה.
מגלי והבה: לשמחתי, יש היענות, וזה אתגר לא קל.
מגלי והבה: אנחנו בתוכנית שלנו, ויושבת פה הניה, התכוונו שעד 2012 לנקות את השולחן ולהגיד: אנחנו בהתאם לאחוז שאנו רוצים להגיע אליו.
מגלי והבה: היו גם כמה תקנים, אגב, אני יודע על 150 ואחר כך 300, ממשלות ישראל השונות שמה אותם על השולחן ולא יישמה את מה שנדרש.
מגלי והבה: לכן חשוב מאוד שהוועדה הזאת תהיה, ויהיו לה השיניים והיכולת לשנות את המצב.
מגלי והבה: יותר מזה, כשאני רואה, אגב, המספר הכי פחות מכל העובדים במגזר הציבורי הוא של הדרוזים, מבחינת אחוזם, אפילו באוכלוסייה.
מגלי והבה: אם אתה רוצה להעלות את זה על אחוז, אחוז לא ייצא מושלם, 0.07, אם אני לא טועה, וזה מצב אבסורדי, שאנו חייבים לעשות הכול כדי לשנות את הגזרה הזאת, ולתת שוויון זכויות לכל המגזר הערבי ולכל המגזרים המקופחים.
מגלי והבה: אני גם ער לשאלתך, שצריך לתת לכל מי שאזרח במדינה הזו את השוויון הלכה למעשה.
מגלי והבה: לנושא הוועדה, אני מניח שבאמת עשה עבודה, ובהרבה דברים יש חילוקי דעות ביני לבין חבר הכנסת טיבי, אך יש דברים שגם אפשר לברך אותו על כך, שעשה עבודה, השקיע בה, וכמו בכל כנסת, תמה תקופת אותה כנסת.
מגלי והבה: עכשיו ממנים ועדה, יכולה להיות ועדת משנה או כל ועדה אחרת.
מגלי והבה: כל אחד מהחברים כאן יכול לראות עצמו מועמד לאותה ועדה.
מגלי והבה: אני גם בדעה, מניסיון, לא כדאי שאותו אדם ימשיך לעשות את העבודה הזאת, כי צריך לרענן, להביא ניסיון חדש.
מגלי והבה: אני מסתכל על ד"ר חנא סוויד, למשל – הרבה פעמים כשהוא מדבר על הנושאים שהוא התעסק בהם, חוץ מהשלטון המקומי, בנושא התכנון, מראה לך שיש עוד פרספקטיבה אחרת לאותו נושא.
מגלי והבה: חשוב מאוד שנראה את הסוגייה הזו בצורה אובייקטיבית, וחשוב ללוות את הוועדה וללכת אתה, וכל מי שחושב שיכול לתרום ולעשות – איך אמרה לי הניה בצד?
מגלי והבה: כל פעם שאנחנו מכניסים עוד עובד, לא משנה מאיזה מגזר, בשבילה, אני רואה חיוך על הפנים, כי היא חיה באותו צד – הניה, סמנכ"לית של נציבות שירות המדינה, שהיא רואה בזה הישג אישי, כי כל ההגדרה, שכיצד הגענו למצב שלאורך 61 שנים הפערים גדולים עד כדי כך, שאנחנו חייבים להאיץ ולבנות תוכנית ארוכת טווח, כמו שעשינו במשרד החוץ, להגביל בזמן, מתי נגיע, שנפגוש כל חבר כנסת אחר, והוא לא צריך להגיד: אני מדבר, שעדיין יש לנו הפערים האלה, אלא יגיד: יש לנו עודף של אנשים, ואנחנו לא מוצאים אנשים למשרות האלה.
מגלי והבה: היום אחוזי האבטלה – אני לא אוהב לדבר על מגזרים, אבל כשאתה רואה אקדמאיים ערביים שיש להם תעודות של תואר שני, תואר שלישי, ועובד במקצוע שלפעמים לא מתאים להשכלה שלו, הוא מתבייש להצהיר שהוא עם תואר שני, שלישי.
מגלי והבה: אתה שואל אותו, אז הוא אומר לך: אין לי בררה, אני סיימתי תואר שלישי, אבל אני עדיין עובד בעבודה, שאני מתבייש להגיד שיש לי תואר שלישי, ואנחנו רואים שהאחוז הזה גדל.
מגלי והבה: ראיתי רק שלשום שסיימו שבעה דוקטורנטים מהטכניון, ערבים, מכל העדות, וזה הישג כשלעצמו.
מגלי והבה: לכן, אדוני, תודה לך על היוזמה, שלמרות שהנשיאות אמרה לך: כן אושרה, לא אושרה, ואתה לקחת את העניין, שיהיה דיון, ויהיה עניין בנושא הוועדה הזו, כדי שיחד נגיד, כל אחד יעשה את תפקידו, לאלה ששלחו אותו, נשתדל במלחמה, וכולנו שותפים, שיהיה שוויון לכולם במדינה הזו.
דוד רותם: האם אדוני סבור שעדיף ועדה של ועדת חוקה או ועדת חקירה?
מגלי והבה: אני סבור, כמובן, מבחינת השיניים, ועדת חקירה, יש לה השיניים, אך אם ועדת החוקה, חוק ומשפט תיתן את הגיבוי, ויושב ראש הוועדה ייתן את הגיבוי לוועדת המשנה במובן שיכול לחייב, ויהיו לו אותן סמכויות בנושא הזה, אז ועדת משנה היא עדיפה, כי הרבה פעמים אתה רוצה להביא את הנושא לדיון בוועדה מורחבת, ואז יש יותר אפקט של אותה ועדת חוקה, חוק ומשפט לדון על נושא מסוים או לקרוא לסדר ראש ממשלה או שר או פקיד כלשהו.
מגלי והבה: בכל זאת, ועדת חקירה, יש לה קונוטציה, שכל הזמן אנחנו חוקרים.
מגלי והבה: המטרה שלנו היא חיובית – אנחנו רוצים לפתור את הבעיה, כלומר למצוא יותר תקנים, יותר אנשים, ולקחת אנשים עם הניסיון.
דוד רותם: חבר הכנסת מיכאלי.
אברהם מיכאלי: אני יכול לאשר שהיתה ועדה יסודית בקדנציה הקודמת, הייתי חבר בה.
אברהם מיכאלי: מה הלאה – אנחנו צריכים עכשיו להחליט.
אברהם מיכאלי: האמת שהיה דיון כזה גם בקדנציה הקודמת בוועדה הזאת, ברגע האחרון הוחלט מה שהוחלט.
אברהם מיכאלי: אני רואה ששני החברים העיקריים שרוצים להוביל את הוועדה, שניהם מקובלים עלינו, השאלה מה – נראה לי שישיבת סיעה פה יותר...
דוד רותם: הוא לא יודע שזה חמישה חברים.
אחמד טיבי: עכשיו הבנתי.
אחמד טיבי: הוא צודק.
אחמד טיבי: הוא יודע יותר מאתנו, לכן אמר לך: חמישה.
דוד רותם: נראה מה קורה בשטח, ואחר כך נמשיך הלאה.
דוד רותם: הניה, ספרי לנו מה קורה.
הניה מרקוביץ: בוקר טוב, אדוני היושב ראש.
הניה מרקוביץ: חבל שהוזמנו היום, כי בעוד שבוע אניח על שולחנך את הדוח לשנת 2008.
הניה מרקוביץ: הוא כרגע בכריכה ובהדפסה.
הניה מרקוביץ: אני קוראת כרגע מטיוטה של הדוח.
דוד רותם: אנחנו נקבל את זה גם בלי כריכה.
הניה מרקוביץ: אנחנו אוהבים שזה יהיה יפה ומסודר.
הניה מרקוביץ: זה גם יופיע באתר האינטרנט, וכולם יוכלו לראות את זה.
הניה מרקוביץ: התקדמנו בשנת 2008 ל-6.7 אחוז ייצוג בשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: זאת עלייה מאוד יפה, כי העלייה הנומינלית היא של כ-300 איש.
הניה מרקוביץ: במיוחד אני גאה על כך שיש לנו כ-5,000 עובדי מדינה שמתחלפים כל שנה, בכל מיני תפקידים, והשנה עלינו לאחוז של כמעט 12 אחוז עובדים - כשאני אומרת "עובדים ערבים", אני כמובן מתכוונת גם לדרוזים ולצ'רקסים ולכולם.
הניה מרקוביץ: הגענו לכמעט 12 אחוז מקרב העובדים המתחלפים בשירות המדינה שמקרב האוכלוסייה.
הניה מרקוביץ: יש לנו עלייה יפה מאוד באחוז הנשים המועסקות מקרב האוכלוסייה הערבית.
הניה מרקוביץ: עלינו בכעשרה אחוז.
הניה מרקוביץ: בשנה שעברה היו 39, כמעט 40 אחוז.
הניה מרקוביץ: השנה אנחנו עומדים על 49 אחוז נשים מקרב העובדים הערבים.
חנא סוייד: חדשים או מצטברים?
הניה מרקוביץ: מצטברים.
הניה מרקוביץ: אני רואה את הדף שהניחה חברתי סאוסאן על שולחן הוועדה.
הניה מרקוביץ: אנחנו עובדים אתה בצמידות ומחפשים השכם והערב תעסוקה לנשים, בין אקדמאיות ובין אחרות, בתוך משרדי הממשלה.
הניה מרקוביץ: ברור לנו שזה צריך להיות קרוב למקום המגורים.
הניה מרקוביץ: אלה הדברים שאנחנו עושים כדי לעזור לעובדים להיכנס לשירות המדינה בדרך קלה יותר.
הניה מרקוביץ: תמיד עולה נושא בחינות הכניסה.
הניה מרקוביץ: בשיתוף עם עירית תמיר, אנחנו מתכננים, ובמשרד החוץ בקורס הצוערים שכבר שמעתם עליו, אנו עושים בחינות מותאמות תרבות למועמדים כדי להקל עליהם את הכניסה לשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: אנו נעזרים רבות בארגון "קו משווה".
דוד רותם: כשאת אומרת "בחינות מותאמות תרבות", למה את מתכוונת?
הניה מרקוביץ: אי-אפשר לשאול מועמד ערבי מה זה שלושת הרגלים.
הניה מרקוביץ: קצת יהיה לו קשה אולי לענות על כך.
דוד רותם: אם תשאלי את חבר הכנסת טיבי, אני לא בטוח שחברי הכנסת היהודים יידעו מה שהוא יודע.
דוד רותם: הוא יענה לך אפילו ביידיש...
הניה מרקוביץ: אנחנו בדקנו את עצמנו, וגם הבוחנים מבחוץ, כל חברות ההשמה שבוחנות ומכוני המיון, מצאו שיש בחינות, חוץ מנושאי הידע, יש בחינות פסיכומטריות, כל מיני דברים כאלה, שכנראה שחלק ממועמדים מתרבויות שונות, גם אתיופים, גם ערבים וגם חלק מהאוכלוסייה היהודית, לא יכולים לענות על הבחינות האלה, ואנחנו מתאימים אותם בצורה מאוד מקצועית דרך ארגוני מיון.
הניה מרקוביץ: כרגע אנו מריצים את הבחינות האלה במשרד החוץ במיון לצוערים, ונראה איך הניסוי הזה יעבור.
דוד רותם: אני רק מקווה שבגלל הבדלי תרבות אתם לא מוותרים לא לחרדים ולא לערבים על לדעת את המילים של ההמנון הלאומי.
הניה מרקוביץ: אנו לא מוותרים לא על הרמה, לא על הידע ולא על ההשכלה.
אחמד טיבי: הבעיה של ההמנון, שאנחנו מכירים את המילים שלו.
הניה מרקוביץ: אין ויתורים על טיב המועמדים לשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: אין כאן כוונה להתפשר על טיב, אנחנו בוחרים את המועמדים הטובים ביותר, אבל אם המחקרים שלנו מורים שאנשים שהם בעלי תואר שני ושלישי מאוניברסיטאות מכובדות לא מצליחים לעבור את בחינות הנציבות, כנראה שיש בעיה.
הניה מרקוביץ: בבדיקות שערכנו על-ידי אנשי מקצוע הסתבר שאכן קיימת בעיה.
סעיד נפאע: איזו בעיה?
הניה מרקוביץ: בעיה של התאמה תרבותית לבחינות.
הניה מרקוביץ: יש בעיה בבחינות הפסיכומטריות- -
עירית תמיר: זה לא פסיכומטריות.
עירית תמיר: זה מיון תעסוקתי.
הניה מרקוביץ: יש בעיה.
הניה מרקוביץ: לא כדי לזלזל במועמדים.
הניה מרקוביץ: להפך, כשאנו מוציאים מודל מתוך הבחינה או משנים אותו, הציונים עולים כלפי מעלה ביותר, אז אין שום סיבה שמועמדים טובים וראויים לא ייכנסו לשירות המדינה, כי כשהוא היה ילד קטן, הוא לא שיחק בפישר פרייס.
טלב אלסאנע: בוועדה שעורכת את המבחנים האלה יש ייצוג לציבור הערבי.
הניה מרקוביץ: כן, אנו עובדים גם אתם בהתאמה של הבחינות, גם פסיכולוגים ערבים עובדים אתנו.
הניה מרקוביץ: זה הכול נעשה במכונים חיצוניים.
הניה מרקוביץ: הנציבות לא שולטת על זה כרגע.
הניה מרקוביץ: אבל אנו נעזרים במחקרים שנעשים בחוץ, והם עושים את זה, כמובן, גם אם ממיינים מהמגזר הערבי, אין הרבה כאלה, אבל מי שנמצא שם מעורב בהליכים.
הניה מרקוביץ: אני צודקת?
עירית תמיר: את צודקת לגמרי.
הניה מרקוביץ: אנו פועלים בגיוס, כל חברי הכנסת מכירים את זה.
הניה מרקוביץ: יש לנו כמה מקורות גיוס.
הניה מרקוביץ: אחד דרך המשרות המיועדות, שהממשלה הקצתה אותם.
הניה מרקוביץ: אנו מקצים אותם מדי שנה.
הניה מרקוביץ: מספר המכרזים השנה המיועדים, כלומר שרק מועמדים מקרב האוכלוסייה הערבית יכולים להתמודד, באים למכרזים האלה.
הניה מרקוביץ: המספר הוכפל לעומת שנה שעברה, תראו את זה בדוח שאפיץ.
הניה מרקוביץ: לצערנו הרב, המועמדים הערביים ממעטים להגיע למכרזים הרגילים שלנו, שכמובן, אנו מבקשים שיבואו להתמודד שם, ולשם כך התקשרנו עם שתי חברות השמה.
הניה מרקוביץ: נציבות שירות המדינה משלמת היום כסף לחברות השמה שיביאו לנו מועמדים ראויים למשרות הלא מיועדות, כי למיועדות באים אנשים – מועמדים ערבים, כמובן.
הניה מרקוביץ: אנו כבר מתחילים לראות את ניצני ההצלחה בדברים האלה.
הניה מרקוביץ: אנו עושים הרבה הסברה בקרב כל הגורמים שעובדים בשטח.
דוד רותם: למה הם לא באים למכרזים הרגילים?
הניה מרקוביץ: כי יותר נוח להם להתחרות בחברים שלהם.
דוד רותם: זה לגיטימי, אבל האם יש סיבה שהם לא מתחרים במכרז?
דוד רותם: האם זה בגלל שהם חושבים שאין להם סיכוי, או האם זה כי לא כל כך מעניין אותם לעבוד בשירות המדינה?
דוד רותם: אני לא רוצה להיות במצב שאנחנו כופים על אנשים שלא רוצים לעבוד בשירות המדינה על-ידי כך שאנו מביאים אותם בכוח.
הניה מרקוביץ: הם רוצים לעבוד בשירות המדינה כי הם מתחרים במשרות האחרות.
הניה מרקוביץ: המשרות המיועדות הן משרות בשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: אני מדברת כאן על שירות המדינה.
הניה מרקוביץ: לכן התחרות היא רק על משרות בשירות המדינה.
דוד רותם: אבל במשרה ייעודית- -
סעיד נפאע: זו הבעיה.
הניה מרקוביץ: הם פוחדים שהם לא ייבחרו.
מגלי והבה: או לפעמים חוסר מודעות.
מגלי והבה: לפעמים חוסר המודעות, שאנשים אפילו לא כולם יודעים שאפשר להיכנס לאתר האינטרנט של הנציבות ולהסתכל על המשרות.
מגלי והבה: הרבה פעמים אנשים לא יודעים לאיפה לגשת ומה לעשות.
דוד רותם: אנשים עם תואר שני ושלישי יודעים בדרך כלל.
אחסאן חוסיין: זה חסם פסיכולוגי.
אחסאן חוסיין: הייאוש גובר עליהם, והם לא רואים אופק, שיוכלו להתמודד לתפקידים האלה.
הניה מרקוביץ: אנו גם מעודדים את האנשים היום בדבר שאין לו אח ורע בשירות המדינה, אנשים מקבלים השתתפות בשכר דירה של עד 2,000 ₪ לחודש.
הניה מרקוביץ: זאת החלטה חדשה של הממשלה.
דוד רותם: רק ערבים או בכלל?
הניה מרקוביץ: רק ערבים שבאים מהצפון או במרחק העולה על 70 ק"מ ממקום המגורים למקום העבודה, זה כדי לעודד אנשים להגיע ליחידות המטה הממשלתיות.
דוד רותם: ואם באותו בית משותף גרים שניים – אחד יהודי ואחד ערבי, שניהם זכו במכרז וצריכים לעבוד בירושלים.
דוד רותם: אז אחד יקבל 2,000 ₪ ואחד לא?
דוד רותם: זו שערורייה שקשה להעלות אותה על הדעת, אני מוכרח לומר.
הניה מרקוביץ: והם גם מקבלים השתתפות של פעם בשבוע הוצאות נסיעה לבית שלהם.
דוד רותם: אם אתה ואני גרים באותו בית במטולה, ושנינו זכינו במכרז באותו משרד על תפקידים זהים – אתה התקבלת כי אתה ערבי ואני התקבלתי כי אני חרדי.
דוד רותם: אתה תקבל תוספת של 2,000 שקל שכר דירה כדי לעבור לגור בירושלים, אני לא אקבל את זה.
מגלי והבה: לא.
מגלי והבה: אם אתה מחליט לעבור לעבוד - אתה תקבל אותם תנאים.
דוד רותם: היא אומרת לך שלא.
טלב אלסאנע: המצב הוא אחר.
טלב אלסאנע: הרי כל המטרה לתקן קיפוח מתמשך מזה עשרות שנים.
דוד רותם: אם היית אומר שאני במשך עשרות שנים קיבלתי את זה וערבים לא – זה בסדר.
אחמד טיבי: כל הזמן קיבלת אופציות גדולות יותר לקליטה.
דוד רותם: אבל למה צריך לשלם לך שכר דירה, כשלי לא משלמים?
טלב אלסאנע: אם תשאל אותה באופן ספציפי, היא תגיד: לא היה מקרה ששניהם, שגרים באותו בית, באותו מקום, והתקבלו לאותו מכרז – אין דבר כזה.
טלב אלסאנע: כי בכל מכרז היו יהודים שהתקבלו.
טלב אלסאנע: עכשיו באים לתקן משהו- -
מגלי והבה: אם התקבל אותו בחור, והוא יהודי, וחרדי, נילחם שיקבל אותן זכויות כמו כל עובד.
טלב אלסאנע: אנחנו נגד קיפוח גם בכיוון השני.
הניה מרקוביץ: הנושא של הדיון היה קליטת אקדמאיים.
הניה מרקוביץ: מקרב העובדים הערביים בשירות המדינה 48.5 אחוז מהעובדים הם בעלי השכלה אקדמאית.
הניה מרקוביץ: תואר שלישי, בגלל הרופאים, כ-11 אחוז מתוך ה-48 אחוז, ותואר ראשון ושני זה היתר.
דוד רותם: דן.
דן אורן: כפי שנאמר, כל הפעילות שאנו מדברים עליה היא מכוח חוק שהתקבל בשנת 2000, סעיף 15 לחוק שירות המדינה, מינויים, שקובע חובת ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית.
דן אורן: בעקבות פעילות נמרצת של הממשלה והחלטות ממשלה חדשות יש עלייה במספרים, כפי שציינה הניה.
דן אורן: המספרים הם עדיין לא מה שהיינו רוצים, אבל בהחלט יש מגמת עלייה, וזה כתוצאה מפעילות נמרצת, על-פי החלטות הממשלה, שכוללות, עם כל הדברים שהניה ציינה עכשיו, מעבר לזה - פעילות של סימון משרות, מתוך המשרות שמתפנות בשירות המדינה, שמיועדות לאוכלוסייה הערבית.
דוד רותם: כאשר מציינים משרות שמיועדות לאוכלוסייה הערבית, לפי איזה מבחן עושים את זה?
הניה מרקוביץ: יש לנו כל שנה מכסת משרות, שאנו מוסיפים על תקציב המשרדים.
הניה מרקוביץ: אנו משתדלים בדרך כלל – קודם כל, המשרות האלה הן משרות שהמשרדים צריכים.
הניה מרקוביץ: אנחנו עושים בדיקה, אם המשרד צריך את המשרה או לא – זה לא משרות סתם, כדי לשלם משכורת לעובד, כפי שנעשה בארצות הברית באפליה מתקנת.
הניה מרקוביץ: אנו מוסיפים משרות שצריך, מוסיפים בדרך כלל משרות שלעובדים פתוח מסלול קריירה בתוך המשרד, לא משרה מנותקת.
הניה מרקוביץ: המשרה בדרך כלל לא תהיה משרה לעבוד מול המגזר הערבי אלא משרה כללית.
הניה מרקוביץ: אנו משתדלים שהמשרות תהיינה במטות המשרדים, אך חלק מהן לא מיועדות למשרות לקבלת קהל או דברים כאלה או משרות מקצועיות אחרות ביחידות המחוזיות.
הניה מרקוביץ: אנו משתדלים שהמשרות תהיינה אקדמאיות, אבל הן אקדמאיות ספציפיות – משפטנים, כלכלנים, רואי חשבון, זה הגיוס הגדול.
הניה מרקוביץ: חוץ ממקצועות הרפואה.
הניה מרקוביץ: משרות אקדמאיות כלליות, כמו שכאן הועלה, בוגרות של מכללות, קשה מאד לקלוט בשירות המדינה.
דוד רותם: בואו ניקח למשל רופאים.
דוד רותם: צריך מנהל מחלקת נשים, יולדות וגניקולוגיה בבית חולים פוריה.
דוד רותם: לפי מה תקבעו ששם צריך למנות רופא ערבי ופה צריך למנות רופא יהודי?
הניה מרקוביץ: לצורך הדוגמה, כי רופאים אנחנו לא מוסיפים.
הניה מרקוביץ: רופאים מצטרפים באופן כללי.
הניה מרקוביץ: רופאים, יש להם ייצוג טוב מאוד בשירות המדינה, ואנחנו לא מוסיפים.
הניה מרקוביץ: אם אני צריכה למנות פרקליט, נגיד – נוח לי יותר לדבר על פרקליט, כי מנהל מחלקה זה קידום פנימי וזה אחרת.
הניה מרקוביץ: פרקליט מן השורה, אין בעיה.
הניה מרקוביץ: משרד המשפטים אומר: אני צריך לתגבר את פרקליטות צפון, מביא ניתוח מקצועי שאכן אמנם חסרים לו פרקליטים, ואנחנו מתקציבנו במשא ומתן מוסיפים לו שלושה פרקליטים בצפון.
הניה מרקוביץ: זאת לא בעיה.
הניה מרקוביץ: ואז מחליטים שזה ייועד לערבים בלבד.
דוד רותם: זה יכול להיות גם אם זה פרקליטים במחוז ירושלים?
הניה מרקוביץ: בכל מקום.
הניה מרקוביץ: זה לא משנה.
הניה מרקוביץ: זאת העבודה שנעשית בדרך כלל.
הניה מרקוביץ: משרד המשפטים הוא לקוח גדול שלנו, כי יש הרבה משפטנים ערבים, ואנו מגייסים הרבה מקרבם לשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: למשל, נפתח עכשיו קורס מפקחים במס הכנסה.
הניה מרקוביץ: אנחנו לא מייעדים משרות שם.
הניה מרקוביץ: הגיוס הוא טבעי.
הניה מרקוביץ: יש הרבה מועמדים, המשרד מגייס מתוך המועמדים גם מועמדים ערביים.
הניה מרקוביץ: אני לא יכולה להגיד שמפקח מס בירושלים יהיה דווקא ערבי.
הניה מרקוביץ: הראייה היא ראייה של מסלול קידום משרדי מול מסלול קידום- -
דוד רותם: וכשאתם מממנים את התקנים האלה, לכמה זמן אתם עושים את זה?
הניה מרקוביץ: Forever.
הניה מרקוביץ: על בסיס התקציב זה מוסף למשרד.
חוסיין ראג'י: אני ראש הוועדה לקידום עובדים ערבים בהסתדרות האקדמאים.
חוסיין ראג'י: אני גם עובד מדינה, במקביל.
חוסיין ראג'י: בוא נפצל את המדד של האקדמאים לשני מדדים – מדד עורכי הדין, הקליטה שלהם, ומדד עובדים אקדמאים.
חוסיין ראג'י: יש שם סתירה בנושא הזה.
חוסיין ראג'י: עורכי דין אכן נקלטים, שהם גם בוגרי מכללות.
חוסיין ראג'י: נקלטים בצורה מאוד רצינית.
חוסיין ראג'י: אקדמאים – יש בעיה.
דוד רותם: עורכי דין לא נקלטים כי הם בוגרי מכללות או בוגרי אוניברסיטה.
הניה מרקוביץ: לא נגד המכללות דיברתי.
הניה מרקוביץ: המקצוע שבוגרי המכללות, זה מכללה להוראה, ויש לבוגרת הזאת – זה בדרך כלל בוגרות תואר אקדמאי ממכללה להוראה - קשה לנו לקלוט אותם- -
חוסיין ראג'י: אני מסכים.
הניה מרקוביץ: זאת הבעיה העיקרית של האקדמאים בצפון.
חוסיין ראג'י: אני, שהשתתפתי בוועדות גם בקדנציה הקודמת של הכנסת, ואני שמח לשמוע משהו עכשיו, שהנושא של המבחנים, דיברנו עם הניה ונאדר בנושא הזה, ויש התקדמות בנושא.
חוסיין ראג'י: שם זה היה מכשול רציני לעובדים האקדמאים להיקלט, בנושא של המבחנים ומרכזי הערכה.
חוסיין ראג'י: גם פניתי לנאדר לפני כמה חודשים בנושא מרכזי הערכה בנציבות, ואכן יש שינוי בנושא התפיסה וקליטת עובדים.
דוד רותם: מתי נעשה השינוי?
חוסיין ראג'י: לפני כמה חודשים, של מרכזי ההערכה.
עירית תמיר: סליחה שאני מפריעה, כבוד היושב ראש.
עירית תמיר: אני מעניקה לך, כדי שזה לא יהיה בערפל, אלה המחקרים שעשינו.
עירית תמיר: אנחנו עמותת "קו משווה" בראשותו של דב לאוטמן.
דוד רותם: חבל שלא שלחתם את זה לפני הישיבה.
עירית תמיר: לא ידענו על מה יהיה הדיון.
טלב אלסאנע: עושים עבודה מצוינת.
עירית תמיר: זה הבסיס.
עירית תמיר: אם יש שאלות מקצועיות, אנא הפנה אלינו.
חוסיין ראג'י: מרכזי ההערכה נועדו לקלוט אנשים ולבחון אותם.
חוסיין ראג'י: הבעיה שלנו זה לא רק במגזר הערבי.
חוסיין ראג'י: הבעיה מתרחבת גם למגזר הדרוזי, צ'רקסי ואתיופים, וגם המגזר החרדי.
חוסיין ראג'י: סליחה שאני אומר את זה.
חוסיין ראג'י: מתוך ניסיון בשטח, הבעיה יותר מורכבת, ואני סבור שאם תוקם ועדה, היא צריכה לטפל בכל הנושאים יחד, ואז יוקם מנגנון שיטפל בכל העניינים האלה, ויהיה קו אחד ויחיד.
חוסיין ראג'י: אנו עמלים קשה מאוד בעניין קליטת עובדים, ואני סבור שיש בעיה בנציבות.
חוסיין ראג'י: מישהי שיוצאת לחופשת לידה, שיוצאת לשנת שבתון - שלושה חודשים מגיע לה ועוד חופשה ללא תשלום שמונה חודשים.
חוסיין ראג'י: שם אולי הנציבות צריכה להתערב, בקליטת העובדים, ולא הנהלת המשרד.
חוסיין ראג'י: בקטע הזה לא נקלטים עובדים ערבים בכלל, בכל המשרדים הממשלתיים, ואם הנציבות תיתן יד בנושא הזה, נעלה במדד בעוד אחוז או שניים.
עירית תמיר: כבוד היושב ראש, אני מרגישה שיש פה התעסקות גם בענייני מהות ותוכן וגם בענייני פרוצדורה, ולאן לקחת את כיוון הוועדה.
עירית תמיר: אני בתור NGO שיושב פה, שמתעסק בקידום העסקה שוויונית של אקדמאים ערבים, קו משווה, רוצה להגיד שני דברים.
עירית תמיר: הדבר האחד הוא לגבי הוועדה שפעלה.
עירית תמיר: לא היו דברים אחרים, זה מה שהיה.
עירית תמיר: ההשפעה של הוועדה של ד"ר טיבי היתה משמעותית ביותר.
עירית תמיר: אנו מדברים פה על שירות המדינה, וזה נכון, ולשירות המדינה יש חוק.
עירית תמיר: קו משווה עובדת בעיקר עם השוק הפרטי, עם העסקים הפרטיים.
עירית תמיר: ההשלכה של מה שקורה פה, הדיונים, חובת הדיווח, הנתונים משליכה מאוד גם על השוק הפרטי.
דוד רותם: תסבירי לי קודם כל, זה מה קו משווה?
עירית תמיר: קו משווה זו עמותה שהוקמה לצורך קידום העסקה שוויונית של אקדמאים- -
דוד רותם: קואליציית מעסיקים- -
עירית תמיר: זו קואליציית מעסיקים, כי חברים בה, מי שהקים אותה זה דב לאוטמן, התאחדות התעשיינים, ומי שחברים בה זה מרבית איגודי המעסיקים במשק.
דוד רותם: מי מונע מכם להעסיק מיליון ערבים אצלכם?
עירית תמיר: כמו שאנו מדברים שיש חסמים, למשל במבחני מון, יש גם חסמים במודעות, בפתיחות, בהבנה של עולם העסקים לפוטנציאל של ההון האנושי הערבי.
עירית תמיר: זה לא קורה מעצמו.
עירית תמיר: בשירות בחרו בהעדפה מתקנת חקיקה, בשוק הפרטי זה לא מתאים, להערכתי האישית כמקצוענית בתחום.
עירית תמיר: אבל צריך לעשות הרבה תהליכי שכלול שוק, נקרא לזה.
עירית תמיר: הוועדה היתה מצוינת.
עירית תמיר: אני לא מתערבת, מה צריך להיות הלאה, אני לא מבינה בזה, אני לא פרלמנטרית, אך המיקוד צריך להיות על יכולת האפקטיביות, יכולת האכיפה, איזה רוח גבית מקבלים מתוך החקיקה.
עירית תמיר: ואם ועדת המשנה של ועדת חוקה, חוק ומשפט מקבלת יותר כוח, כך זה צריך להיות.
עירית תמיר: ואם הוועדה של ד"ר טיבי כבר הוכיחה עצמה, אז זה הכיוון.
עירית תמיר: לגבי שירות המדינה, בשנה וחצי שאנו פעילים, קו משווה, ופיתחנו ידע, ולכן אנחנו מלווים את הנציבות בשינויים, כי לא מספיק לחוקק חוק.
עירית תמיר: צריך לעשות את התהליכים המתקנים כדי שאפשר יהיה גם ליישם אותו.
עירית תמיר: אני רואה שינוי מדהים בפתיחות, וזה בא לידי ביטוי גם בתוצאות, וזה מחזיר אותי לבקשה שלי לוועדה ולכבודו - לעשות החלטה עניינית, מה יקדם יותר טוב את הנושא.
עירית תמיר: כי כולנו פה לצורך המטרה.
דוד רותם: אתם בעצם גוף שמייצג מעסיקים.
עירית תמיר: אנחנו עמותה, שחברים בעמותה גם איגודי מעסיקים.
עירית תמיר: לא רק.
עירית תמיר: הרבה ערבים, הרבה אנשי עסקים.
טלב אלסאנע: כדי לעודד גם קבלה לשוק הפרטי, לא רק לשירות הממשלה.
עירית תמיר: כן.
דוד רותם: אותם איגודי מעסיקים ואותם אנשי עסקים, אין להם שום בעיה לקלוט את מי שהם רוצים.
עירית תמיר: נכון, תיאורטית, אך יש להם הרבה בעיות.
דוד רותם: יש להם הרבה בעיות, כי הם אומרים: בסדר, אתם תלכו ותעזרו לממשלה, שהיא תקלוט.
דוד רותם: אותנו תשאירו בחוץ.
עירית תמיר: לא, הם בעיקר לא רוצים להתעסק עם הקשיים.
עירית תמיר: זה שונות תרבותית לטוב, לרע.
עירית תמיר: לנו הכי קל לגייס בעולם העסקים "מיינסטרים".
עירית תמיר: התהליכים הם תהליכים "מיינסטרימיים".
עירית תמיר: ואותו דבר על האתיופים, אגב.
עירית תמיר: זה לא רק הערבים.
עירית תמיר: ברגע שצריך לגייס מישהו שהוא מתרבות שונה, צריך להיערך לזה.
עירית תמיר: למה לך את הצרה הזו?
דוד רותם: אז למה הם הצטרפו לעמותה?
מגלי והבה: אני יכול להסביר למה דב לאוטמן, מצפונו- -
דוד רותם: אני לא שואל על דב לאוטמן.
דוד רותם: בכוונה לא דיברתי על דב לאוטמן.
עירית תמיר: דב לקח את זה גם מהמקום של הניסיון שלו בדלתא, אבל גם מהמקום שהסתכלנו על העובדות והמספרים, וראינו שהם איומים, וחשבנו שמקום התעסוקה הוא המקום הכי טבעי והכי נכון להתחיל לעשות מפגשים טבעיים, על בסיס כישורים בין יהודים, ערבים, חרדים ואתיופים.
עירית תמיר: אתה לא יכול לעסוק בכל האוכלוסיות, אז אנחנו בחרנו להתמקד באוכלוסייה הזו.
עירית תמיר: זו הסיבה.
דוד רותם: דלתא, נדמה לי, מעסיקה 100 אחוז ערבים.
עירית תמיר: לא, 50-50.
דוד רותם: דלתא מייצרת בירדן, לא?
עירית תמיר: לא.
עירית תמיר: יש לה סניפים במצרים ובירדן – זה סיפור אחר, אבל פה בארץ זה פחות או יותר 50-50.
מיכאל בן-ארי: מכל קבוצות המיעוט, ויש המון קבוצות מיעוט, אנחנו מדינת כל מיעוטיה – כמובן, יש לנו חרדים, עולים מברית המועצות, עולי אתיופיה, עולים חדשים גם מארצות הברית, כל אחד והקבוצה שלו, מכל קבוצות המיעוט, העמותה שלכם מייצגת רק את המגזר הערבי ואת האינטרס של המגזר הערבי.
עירית תמיר: כן, אבל חשוב לי לחדד – אנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם יוזמות אחרות של אוכלוסיות מודרות אחרות.
עירית תמיר: למשל, MANPOWER עושה המון בתחום של תעסוקת נשים חרדיות.
עירית תמיר: אנחנו לומדים מהם והם לומדים מאתנו.
עירית תמיר: עולים ביחד עושים המון בנושא של אקדמאים אתיופים.
עירית תמיר: אנחנו עובדים ככה – אנחנו לומדים מהם, הם לומדים מאתנו.
עירית תמיר: זה פשוט בגלל ששונות מיעוטית, גם כשכולם אוכלוסיות מודרות, לכל אוכלוסייה יש אפיונים אחרים.
עירית תמיר: לא דומה החסמים והצרכים של אוכלוסיית החרדים לחסמים ולצרכים של אוכלוסיית בני המיעוטים.
עירית תמיר: לכן יש התמחויות.
עירית תמיר: ואנחנו עובדים מאוד בשיתוף פעולה.
עירית תמיר: שזה לא שדואגים לאוכלוסייה אחת ולא לאחרת.