GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת מאור: טומי לפיד, אם הסמכות נשארת אצל אופיר פינס, זה בסדר גמור.
אופיר פינס-פז: אני מודיע שהדיון בהצעת החוק הזאת הסתיים, אין הצבעה, על-פי בקשת המציע, ולא תהיה הצבעה בחוק הזה, אלא בהסכמת יושב-ראש הוועדה.
אופיר פינס-פז: (הישיבה נפסקה בשעה 10:30) (הישיבה נתחדשה בשעה 10:45) הודעה על פיצול הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 29) (הוראות לעניין גישור), התשס"א-‏2001
אופיר פינס-פז: אני מחדש את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.
אופיר פינס-פז: לצורך הפרוטוקול אני רוצה להודיע על פיצול חוק בתי המשפט (תיקון מס' 29) (הוראות לעניין גישור), בתיאום עם הממשלה, על-פי סעיף 121 לתקנון.
אופיר פינס-פז: אני מתכוון להביא למליאה, לקריאה שנייה ושלישית לחוק הזה רק את סעיפים 1 ו-3, סעיף 2 יישאר בוועדה, כי הוא לא בשל להכרעה, ומשרד המשפטים ביקשו שנמשיך לדון בו, וזה מה שנעשה.
אופיר פינס-פז: אם אין התנגדות, אני אעלה את החוק בפיצול למליאה.
אופיר פינס-פז: הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4) (השוואת סמכויות שיפוט), התשנ"ח-1998 - בקשה לרביזיה
אופיר פינס-פז: הצעת חוק בית המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4) (השוואת סמכויות שיפוט), התשנ"ח-1998, בקשה לרביזיה והצבעה.
אברהם רביץ: מאחר והובהר לי על-ידי חבר הכנסת נואף מסאלחה שהיו שינויים בהצעת החוק, לאמור שזה לא בא לפגוע בבית-הדין השרעי, דתי כלשהו, אלא זו היא סמכות נוספת.
אברהם רביץ: משום כך אני מסיר את ההתנגדות שלי.
עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה עדיין פוגע, חבר הכנסת רביץ.
נואף מסאלחה: זה לא פוגע.
אופיר פינס-פז: חבר הכנסת דהאמשה, יש עכשיו פרוצדורה של הרביזיה.
אופיר פינס-פז: אני רוצה להצביע.
נסים זאב: אדוני היושב-ראש, אני רואה פגיעה חמורה בבית-הדין השרעי.
נסים זאב: אנחנו, כמדינה דמוקרטית, חייבים לאפשר לבתי-הדין השרעיים, על-פי דיני האסלם, לקיים דין משלהם ולהכיר בסמכויות שלהם.
אופיר פינס-פז: חבר הכנסת נסים זאב, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
נסים זאב: תפסיקו - - -
אופיר פינס-פז: חבר הכנסת נסים זאב, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.
אופיר פינס-פז: אני אוציא אותך מהוועדה.
נסים זאב: אתה לא תוציא אותי.
נסים זאב: אין לך זכות להוציא אותי.
יוסף לפיד: אדוני היושב-ראש, זה נוגד את הנוהל התקין שכל אחד פה מכניס עכשיו הצהרת אמונים.
אופיר פינס-פז: למציע הרביזיה אני מאפשר לומר למה הוא מציע רביזיה.
אופיר פינס-פז: טלב אלסאנע, בבקשה.
טלב אלסאנע: אדוני, אני לא בא להעלות טענות לגבי כנות כוונותיו של חבר הכנסת מסאלחה, אבל הוא מתעלם, הוא לא מתייחס, הוא לא שם לב לשינוי שחל.
טלב אלסאנע: עצם העובדה שגם עניין בתי-הדין השרעיים הועבר לאחריותו של משרד המשפטים ויש שיפור משמעותי, גם בחוק למינוי קאדים, זה דבר שלא היה קודם לכן - אז לא היו דרישות, אפילו מינימליות, חבר הכנסת נואף מסאלחה, ממי שאמור להיות קאדי, והיום יש דרישות, הוא חייב להיות אקדמי, רובם היום משפטנים - ולכן החוק הזה איננו מוסיף, הוא רק גורע.
טלב אלסאנע: הייתי מאוד מבקש מחברי, חבר הכנסת נואף מסאלחה, לדעת את המצב לאשורו.
טלב אלסאנע: מה שקורה, שמעבירים את הדיון בנושאים האלה לבתי-דין לענייני משפחה, ובית-הדין לענייני משפחה ידון על-פי הדין האישי ומחזיר אותנו אחורנית.
טלב אלסאנע: אנחנו לא צריכים להיות מומחים ולסבך את העניינים כשהדבר מיותר.
טלב אלסאנע: לכן אני מבקש את הרביזיה.
נואף מסאלחה: אני מבקש לדחות את הרביזיה של טלב אלסאנע.
נואף מסאלחה: הורדנו בהסכמת הוועדה את סעיף 2.
נואף מסאלחה: אנחנו דנים בהצעת החוק שש שנים, עיכבנו את הצעת החוק ביוזמתי בתיאום עם יושבי-הראש.
נואף מסאלחה: אם נשנה פסיק בהצעת החוק הזאת, צריך לקבור את החוק הזה.
נואף מסאלחה: יש חוק הירושה שתוקן בשנת 1965.
נואף מסאלחה: שאלתי אתמול את יושב-ראש בית-הדין השרעי, אחמד נטור, על אף שמותר לנו ללכת לבית-משפט מחוזי, כמה מוסלמים או מוסלמיות הולכים לשם, הוא אמר "מיעוט מבוטל", על אף שיש להם זכות שם לקבל ירושה שווה, ולפי האסלאם לגבר יש כפול מהאישה.
נואף מסאלחה: החוק יאפשר לכל המוסלמיות והמוסלמים לפנות או לבית-דין שרעי או לבית דין לענייני משפחה.
נואף מסאלחה: אנחנו גם דמוקרטיים, לא חייבים להיות רק דתיים.
נואף מסאלחה: אני מבקש לדחות את הרביזיה.
אופיר פינס-פז: מי בעד הרביזיה?
אופיר פינס-פז: בעד - 3 נגד - 10 נמנעים - 1 הרביזיה על הצעת חוק בית-המשפט לענייני משפחה (תיקון מס' 4) (השוואת סמכויות שיפוט), התשנ"ח-1998 לא נתקבלה.
אופיר פינס-פז: הרביזיה לא נתקבלה.
אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח הישיבה בנושא הראשון על סדר היום, צו העיריות (עבירות קנס), תיקון, עיריית עכו, בבקשה, עורכת דין איצקוביץ:
תמר איצקוביץ: בעקבות תיקונים של חוקים ב– 15 שנה האחרונות עדכנו כאן את ברירות הקנס שלא עודכנו מזה שנים רבות.
אופיר פינס-פז: אין פה חקיקה חדשה, יש פה קנסות בסדר גודל אחר.
תמר איצקוביץ: קנסות באותו סדר גודל רק שחוקים שבוטלו, אנחנו לא יכולים להטיל ברירות קנס כי החוקים כבר לא בתוקף.
תמר איצקוביץ: למעשה גם החוקים של 92 ו- 93 לא עודכנו בהם ברירות הקנס.
תמר איצקוביץ: יש רק טעות בעמוד 5 שנשמטה דרגת הקנס א' בהדפסה כנראה.
דורית ואג: בסעיף 16.
תמר איצקוביץ: זה צריך להיות א' ו- 490.
תמר איצקוביץ: בסעיף 16 אין בכלל דרגת הקנס ל- א'.
תמר איצקוביץ: זה מאד יקל עלינו על מנת להוריד את העומד ל בית המשפט.
תמר איצקוביץ: אחרי התיקונים של משרד המשפטים שהתאים את זה לעיריות אחרות.
אופיר פינס-פז: יש הערות למשרד המשפטים?
יפעת רווה: זה עבר את ההערות שלנו וטופל בהתאם.
אופיר פינס-פז: משרד הפנים נמצא?
יפעת רווה: אני מייצגת גם את משרד הפנים.
דורית ואג: הרפרנט של משרד הפנים מאושפז.
אופיר פינס-פז: העניין מאושר.
אופיר פינס-פז: תקנות העבירות המנהליות (קנס מנהלי – עבודת נוער), (תיקון), התשס"א - ‏2001.
אופיר פינס-פז: מי מציג את הנושא?
יפעת רווה: משרד העבודה והרווחה ממונה על הביצוע.
יפעת רווה: מדובר בהקשר של מגמה כללית להפוך עבירות הסדר לעבירות מנהליות כדי להקל על האכיפה ועל העומס בבתי המשפט.
אופיר פינס-פז: מה המצב הקיים?
יפעת רווה: בחוק פקודת נוער, בנוסחו לפני שהוא תוקן לפני מספר שנים, היו עבירות מנהליות.
יפעת רווה: החוק תוקן ונוספו עבירות חדשות ושונו עבירות ובעצם העבירות המנהליות שהיו לא התאימו למה שהיה לפני התיקון.
יפעת רווה: לכן נוצר הצו החדש כדי להפוך את העבירות כנוסחן המתוקן לעבירות מנהליות ולהוסיף את העבירות החדשות, אותו חלק שמתאים להיות עבירות מנהליות, לעבירות מנהליות.
אופיר פינס-פז: משרד העבודה בבקשה:
איילת זלדין: אנחנו רואים חשיבות מאד רבה בזה, חוק עבודת נוער חייב את המשרד להיערך בצורה חדשה בנושא, להתאים הרבה תקנות שהותקנו ועכשיו הגיע גם השלב של להתאים את הקנסות המנהליים לענישה.
איילת זלדין: הענישה מאד הוחמרה בחוק עבודת הנוער, לכן בהתאם - - -
אופיר פינס-פז: הענישה היא רק כלפי המעסיק.
אופיר פינס-פז: איפה ההורים של הילד?
איילת זלדין: יש גם סעיף עונשין שמתייחס להורים.
אופיר פינס-פז: איפה הוא?
אופיר פינס-פז: הרי הילדים בסופו של דבר קטינים, מישהו אחראי עליהם.
איילת זלדין: סעיף 37 בסעיף העונשין של חובת ההורים.
איילת זלדין: ..
איילת זלדין: זה לא קנס, זה מאסר.
אופיר פינס-פז: כמה הורים ישבו בבית סוהר?
איילת זלדין: זה לא מאסר, זה מחצית הקנס הקבוע למעביד נער.
איילת זלדין: מעביד נער בניגוד לאותן הוראות זה בהתאם לחומרה של המעשה וזה נע בין 9,600 ל- 30,000 ₪.
איילת זלדין: זה הקנס בחוק עצמו.
איילת זלדין: הקנס המקסימלי בבית משפט הוא לפי סוג העבירה, זה יכול להיות 30,000 שקל, ההורה בכל מקרה...
איילת זלדין: סליחה, בניגוד לסעיף 33, שזה הקנס של 28,950 וחובת הורים, זה שהורה לנער חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת העבדת הנער בניגוד להוראות סעיף 33, אם הוא הפר את החוק דינו מחצית הקנס של המעביד.
איילת זלדין: עד היום לא ידוע לי.
אופיר פינס-פז: גם לי לא ידוע.
אופיר פינס-פז: מה אתם מתכוונים לעשות בנדון?
איילת זלדין: אם יימצא המקרה המתאים הוא יועמד, לא ידוע לי עד היום- - -
אופיר פינס-פז: מה זה אם יימצא?
אופיר פינס-פז: לא ידוע לך.
יפעת רווה: אני רוצה להוסיף בעניין של עבירות מנהליות, אנחנו חושבים שאלה תהיינה עבירות שאין הרבה עניין עובדתי בהן.
יפעת רווה: זאת אומרת שיבוא פקח, העבירה תהיה ברורה באופן חד משמעי, דיווח או לא דיווח, העביד או לא העביד, דברים שדורשים תשתית ראייתית קצת יותר מורכבת.
יפעת רווה: בדרך כלל אני מניחה שככה זה כשמדובר אם הורה פיקח על עניין עבודת הילד שלו או לא פיקח, אלה מקרים שפחות מתאימים לקנס מנהלי ולשיקול דעת של מפקח.
יפעת רווה: פה נראה שיותר ראוי שבית משפט ישקול.
אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך השאלה היא אחרת, כמה כתבי אישום הוגשו נגד הורים?
אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך שבית משפט צריך לקבוע.
אופיר פינס-פז: המדיניות של משרד העבודה היא לא להתעסק עם ההורים .
קובי סוויד: אני מפקח במשרד העבודה, ישנה בעיה להיכנס ליחסים שבין הורה לילדיו.
אופיר פינס-פז: אני מסכים אתך.
קובי סוויד: אנחנו רואים יותר את החשיבות במניעה כנגד המעסיק והתערבות יותר ביחסי עובד מעביד כי לפעמים אנחנו יכולים לגרום לתקל בין ההורה לילד שלו, שייעשה כנגד מעורבות ההורים שלו.
קובי סוויד: או שהורה יכול להגיד לא רציתי שהילד...
קובי סוויד: והאם תהיה אפשרות בכלל להוכיח את העובדה הזו.
אופיר פינס-פז: אתה עורך דין אדוני?
קובי סוויד: לא.
אופיר פינס-פז: אז למה אתה מתעסק בראיות?
קובי סוויד: כי כשאני בונה תיק אני צריך לבנות אותו לפי משפטים מסוימים.
קובי סוויד: אם אני לא מצליח להביא את הכללים המשפטיים- - -
אופיר פינס-פז: יש ייעוץ משפטי למשרד העבודה , הוא ינחה אותך בדיוק איך לבנות תיק.
אופיר פינס-פז: השאלה היא לא איך בונים תיק, השאלה אם רוצים לבנות תיק?
איילת זלדין: אני מוכנה להגיד שלמיטב ידיעתי בשוק במחנה יהודה, מנהלת השוק לקחה עובד סוציאלי מיוחד שיטפל בנושא בגלל שהבעיה של העסקת ילדים קטינים בשוק למשל, היא בעיה שיש לה מרכיבים סוציואקונומיים, וכל מיני בעיות מאד מורכבות.
איילת זלדין: השאלה שלך התייחסה להאם זה קנס מנהלי, ואכן העבירה הזו לא נכנסת בעבירות של קנס מנהלי ואנחנו היום מבקשים את העבירות האחרות שהן עבירות מאד חמורות של מעבידים שמעסיקים ילדים בלי לעשות בדיקות רפואיות, בלי פנקס עבודה, בניגוד לשעות המותרות, מעסיקים בלילה, ואותם אנחנו מבקשים להפוך לקנס מנהלי.
אופיר פינס-פז: במקום הליך שיפוטי.
איילת זלדין: חוק העבירות המנהליות לא קובע שאי אפשר לעשות, הוא אומר שבמקרים מאד חריפים, אפשר יהיה לעשות כתב אישום.
איילת זלדין: הוא נותן את השיקול דעת.
אופיר פינס-פז: ראיתי שהקנס המרבי בחוק הוא הרבה יותר גבוה מהקנס שאתם מציעים פה.
איילת זלדין: נכון, זה תמיד ככה.
איילת זלדין: קנס מנהלי הוא בהכרח יותר נמוך מקנס - - -
אופיר פינס-פז: זה כמעט 1 ל- 10.
יפעת רווה: צריכים לראות זה לא רק את הקנס המקסימלי שקבוע בחוק אלא כמה בפועל ניתן ע"י בתי המשפט.
אופיר פינס-פז: ספרו לי על זה, אני אדע.
יפעת רווה: את זה משרד העבודה יכול להגיד.
איילת זלדין: לפי מה שנמסר לי מהלשכה המשפטית בתל- אביב שמגישה את התביעות, זה 50% מהקנס המקסימלי.
אופיר פינס-פז: זה לא מעט.
איילת זלדין: במקרה של 20,000, פה זה 10,000, ואנחנו הולכים על 5,000.
אופיר פינס-פז: זה לא המקרה הכי מרחיק לכת.
איילת זלדין: מספר מינימום הוא אפיל פחות.
אופיר פינס-פז: כמה כתבי אישום אתם מגישים בשנה?
אופיר פינס-פז: או מגישים בשמכם בשנה?
איילת זלדין: באיזה נושא?
אופיר פינס-פז: בנושא הזה של העסקת ילדים ע"י מעסיקים.
איילת זלדין: בנושא עבודת נוער, אמרו לי עכשיו בלשכה המשפטית בתל-אביב שיש 298 תיקים שמעונינים להגיש בהם קנסות מנהליים.
דורית ואג: 298 תיקים זה רק בתל-אביב?
איילת זלדין: המחלקה בתל-אביב מרכזת את כל הארץ.
אופיר פינס-פז: כמה מעסיקים הורשעו בבית משפט בשנת 2000?
איילת זלדין: לפי דעתי לא הורשעו.
אופיר פינס-פז: למה לא הורשעו?
איילת זלדין: הלשכה המשפטית בתל-אביב חיכתה שנסב את זה לקנס מנהלי על מנת להטיל קנסות מנהליים על התיקים האלה.
אופיר פינס-פז: כמה זמן אתם מכינים את זה?
איילת זלדין: לא הרבה זמן.
איילת זלדין: לקח זמן של התארגנות מסוימת של המשרד בנושא הזה.
אופיר פינס-פז: אני חייב לומר שדעתי לא נוחה, למרות שמצד אחד אני מאד מחייב את העובדה שאתם מטפלים בתחום הזה, והוא אגב, תחום שמעסיק מאד את הכנסת.
אופיר פינס-פז: גם לי יש הצעת חוק בעניין הזה וגם לחברי כנסת אחרים והוועדה למעמד הילד דנה בנושא הזה כמה פעמים וגם ועדה העבודה והרווחה.
אופיר פינס-פז: זה דבר שמאד מטריד אותנו, היו גם לא מעט סיורים.
אופיר פינס-פז: כמעט כל שנה אחת מוועדות הכנסת מגיעה לשווקים ומסיירת שם, כך שתדעו שזה בסדר עדיפות גבוה בכנסת ואני לא רואה בתוצאה סדר עדיפות דומה במשרד.
אופיר פינס-פז: אולי יש רצון אבל זה לא מתבטא בתוצאה.
אופיר פינס-פז: בעובדה, כפי שאמרתם, לא הורשע אף מעסיק למרות שאנחנו יודעים שיש הרבה מאד מעסיקים שמעסיקים ילדים.
איילת זלדין: אני יכולה לבדוק את הנתון הזה.
אופיר פינס-פז: אני בכלל מציע שכשבאים לוועדת כנסת צריך לבוא עם נתונים ולא רק עם בקשות.
אופיר פינס-פז: מטבע הדברים אנחנו גם שואלים שאלת ורצוי שנקבל תשובות.
אופיר פינס-פז: אנחנו לא משתדלים לשאול שאלות קשות במיוחד, אלה שאלות אינפורמטיביות.
אופיר פינס-פז: דבר שני, נכון שיש מנגנון יותר קל להפעלה, אבל מצד שני, יש הקלה בעונש.
יפעת רווה: מניסיון שלנו בעבירות מנהליות מסוגים אחרים, בהבדל מעונש מקסימלי שבית משפט מוסמך להפעיל, מדובר פה בעונש קבוע.
יפעת רווה: ברגע שקנס הוא גבוה מידי, אנשים מבקשים להישפט וראינו במשרדים אחרים, שאם הייתה מכת מדינה בתחום מסוים, למשל עובדים זרים אבל גם בדוגמאות אחרות, ורצו קנסות מנהליים גבוהים מאד, וראינו אז שכשניתן קנס גבוה מיי התוצאה בשטח הייתה או שנמנו מלהטיל קנסות או שאנשים פשוט ביקשו להישפט ואז בעצם כל המטרה יצאה שכר בהפסד.
יפעת רווה: הגישה הכללת של משרד המשפטית, גם בדבר הזה וגם בדברים אחרים, שאם תהיה אכיפה אינטנסיבית, אז גם אם הקנס הוא קצת יותר נמוך, יאכפו אותו, וגם קנסות של אלפי שקלים זה לא דבר שאפשר לזלזל בו.
יפעת רווה: אם תהיה אכיפה אינטנסיבית היא עדיפה על אכיפה של שניים שלושה אנשים שיהיה קנס מאד גבוה.
יפעת רווה: לכן אכיפה אינטנסיבית בהחלט יכולה להביא לתוצאות הרבה יותר גבוהות מאשר קנסות גבוהים שבפועל בשטח לא יינתנו.
שלמה שוהם: יש פה שתי שאלות, יש שאלה ערכית, היא החלטה שלך, באיזה רמות מתערבים, השאלה אם האכיפה מתאימה, כל הדברים שאמרת.
שלמה שוהם: השאלה השניה היא שאלה משפטית, אני מבין שיש כבר אישור של ברירת עבירות מנהליות קנס מנהלי בעבודות נוער יהיה חלק מהתקנות, יש תקנות עבירות מנהליות שהקנס המנהלי הוא חלק מעבדת הנוער.
שלמה שוהם: אני רוצה לדעת מה היחס, למה זה לא פעל עד היום?
יפעת רווה: העבירות המנהליות היום פשוט לא מתאימות לתיקון לחוק.
יפעת רווה: אין קשר, אפילו טכנית בין מספרי הסעיפים לבין מה שקיים, וגם לא בין העבירות האחרות.
יפעת רווה: זה תיקון חצי טכני.
יפעת רווה: התיקון עושה התאמה של העבירות המנהליות שקיימות כבר, לחוק החדש, לעבירות החדשות, למספרי העבירות החדשות.
שלמה שוהם: זה לא מספיק כלפי ההורים.
שלמה שוהם: מה קורה כרגע?
שלמה שוהם: יש משהו כלפי ההורים כמתווכים, יש הרי סעיף של תיווך, במיוחד במקרה של צילומים.
איילת זלדין: תיווך לא קשור להורים זה קשור לחברות.
שלמה שוהם: אבל אנחנו מכירים את התופעות של הורה שלוקח את הילד שלו, ומאד רוצה שיהיה בטלוויזיה, הוא לפחות יכול לעמוד לדין על עבירה של תיווך.
איילת זלדין: העבירות של תיווך מתייחסות לחברות, יש תקנות מיוחדות.
איילת זלדין: יש חברה שאנחנו הולכים להגיש נגדה כתב אישום, סעיף התיווך לא מתייחס להורה.
שלמה שוהם: אם הורה לוקח את הילד שלו, הוא מתערב.
שלמה שוהם: השאלה למה זה לא צריך להיות כך?
איילת זלדין: בגלל שהתיווך הוא לא דבר שאסור הוא דבר שמותר, והוא אסור רק אם גובים סכומים מהילד שהם מעבר לסכומים שמותרים היום בתקנות וכו'.
איילת זלדין: העבירות שאנחנו מנסים למנוע שם הם לא עבירות שקשורות לעבודה, הם יותר קשורות לניצול הכספי של הילד.
שלמה שוהם: הורה שלוקח ילד רך בשנים לצילומים ומשתמש בו כדי להאדיר את שמו ועוד כאלה דברים הפוגעים בילד, זה לא מצריך - - -
אופיר פינס-פז: זה צד שני שנתון גם במחלוקת אידיאולוגית, למשל חברת הכנסת גוז'נסקי חושבת שאם משפחה שהיא קשת יום שולחת את הילדים שלה בני ה- 10, 11, ו- 12 לעבוד זה סביר, היא לא צריכה להיענש.
אופיר פינס-פז: זו עמדתה, והיה בינינו עימות פומבי.
אופיר פינס-פז: אני חושב שבשום נסיבות אפשר להסכים שילד ייצא מבית ספר לעבוד גם אם מצב ההורים קשה ביותר.
אופיר פינס-פז: זה ויכוח אידיאולוגי.
יפעת רווה: זו שאלה גם של העבירות עצמן בחוק.
איילת זלדין: זה ויכוח אידיאולוגי אבל האידיאולוגיה שלך מצאה את הביטוי בחוק, כי החוק האוסר את זה.
איילת זלדין: לגבי עבודה של ילדים בפרסומות, החוק התיר את זה בתנאים מסוימים.
איילת זלדין: לכן הורה שמביא את הילד שלו לצילומים לא עובר שום עבירה.
אופיר פינס-פז: אנחנו לא יכולים לקיים בזה דיון אין סופי.
אופיר פינס-פז: אני לא אאשר את התקנות.
אופיר פינס-פז: אני מבקש ממשרד העבודה והרווחה וממשרד המשפטים, אחד , שנחזור לדון בזה.
אופיר פינס-פז: אני לא מצביע נגד, אני רוצה דיון נוסף בשני היבטים שאני מבקש שהמשרדים יחזרו אלי אתם.
אופיר פינס-פז: נתונים ברורים לגבי מה קורה בבתי משפט בעניין הזה, לפחות בשנת 99 ו- 2000, גם על הגשות כתבי אישום וגם מה קורה בפועל.
איילת זלדין: מה זאת אומרת בפועל?
אופיר פינס-פז: היו השעות, היו זיכויים, הסתיימו תהליכים.
אופיר פינס-פז: דבר שני שהוא יותר חשוב לי, ורק בגללו לא הייתי דוחה את ההצבעה, אני רוצה שיקול דעת נוסף שלכם לגבי אותה פרוצדורה לא רק לגבי מעסיקים אלא גם לגבי הורים.
אופיר פינס-פז: לא בצורך של להוכיח, יש כל מיני רמות הוכחה וכל מיני ברים שאפשר לדרוש גם בהליך השיפוטי, אבל אני לא מציע לדרוש את הדברים שרק בית משפט יכול להכריע בהם, אלא על הדברים הטריוויאליים לגמרי שלא מחייבים שלב של הגשת ראיות הוכחות וכדומה, עם אפשרות תמיד ללכת לבית משפט.
אופיר פינס-פז: אני מוכן לקיים על זה ישיבה בפגרה אם תרצו, אנחנו לא צריכים את כל הכנסת בשביל זה.
אופיר פינס-פז: כמה זמן אתם צריכים לזה?
אופיר פינס-פז: תגידו כמה שאתם צריכים.
אופיר פינס-פז: מתי שתגידו שאתם מוכנים עם תשובה, אתם לא חייבים להיענות לבקשה שלי כמובן, אבל אני רוצה שתשקלו אותה ברצינות, ואחרי שתגמרו את התהליך תודיעו לנו, ונכנס את הוועדה.
יפעת רווה: אם אפשר לעשות את הדיון אחרי ה- 13 באוגוסט.
אופיר פינס-פז: אין בעיה.
דורית ואג: תודיעו לי כשאתם מוכנים ואז נקבע ישיבה.
אופיר פינס-פז: אני מציע שזה לא יתארך יותר מידי כי בינתיים העניין הזה מתעכב.
שלמה שוהם: הערה נוספת, יכול להיות שצריך תיקון חקיקה בקשר להורים בגין מתווכחים.
איילת זלדין: הנושא של תיווך הוא בטיפולי, ואני לא רואה כרגע את הנושא של ההורים כבעייתי, מתוך היכרות מעמיקה עם המצב בשטח.
שלמה שוהם: השאלה היא אם הורה יכול להיות מואשם על פי הסעיף הזה?
איילת זלדין: התיווך דורש היתר, זה לא שאסור לתווך, מותר לתווך על פי היתר.
איילת זלדין: אני לא חושבת שזה נכון להגיש לכל הורה שפונה למפיק, שהוא צריך היתר.
איילת זלדין: הרעיון שעמד מאחורי נושא התיווך, ויש פה נציגה של המועצה לשלום הילד, בא בעקבות תלונות רבות שהיו על חברות מסוימות שגבו הרבה כסף מההורים.
איילת זלדין: ולא יצא מזה כלום.
אופיר פינס-פז: אני מודה שאני לא מכיר את עניין התיווך מספיק.
אופיר פינס-פז: אם מעסיק מעסיק קטין אחד או מעסיק 50 קטינים, יש לזה ביטוי בתקנות?
יפעת רווה: כל ילד זה עבירה נפרדת.
אופיר פינס-פז: אם זו עבירה חוזרת, יש לזה ביטוי בתקנות?
אופיר פינס-פז: כפל קנס בעבירה חוזרת תוך שנה, יש לזה ביטוי?
יפעת רווה: אם מדובר בעבירות חוזרות או במסה של עבירות- - -
אופיר פינס-פז: אני שואל, אני לא יודע.
שלמה שוהם: לדעתי זו עבירה נמשכת, כל יום שאתה עושה את זה - - -
אופיר פינס-פז: הייתי בהסדרים מנהליים שהיה כפל קנס בעבירה כפולה, עבירה חוזרת.
שלמה שוהם: עבירה נמשכת זה אומר שכל יום אתה עובר עבירה.
אופיר פינס-פז: תשקלו את הדברים האלה.
קובי סוויד: מבחינת מדיניות המשרד לגבי עבירות חוזרות, לפחות בתחומים אחרים, אני מאמין שגם בתחום הזה, יש מדיניות כן להגיש כתבי אישום, כן מחמירים ומגישים כתבי אישום.
אופיר פינס-פז: נעבור לנושא הבא.
אופיר פינס-פז: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 28) (תיקון)
אופיר פינס-פז: הנושא הבא הוא הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 28), אישור לקריאה שניה ושלישית, הצבעה.
לבנת משיח: לפני כשנה התקבל תיקון 28 לחוק סדר הדין הפלילי אשר חידש מבחינת התיקון בנושא של עבירות פשע, וקבע שבעבירות פשע, כאשר חומר החקירה מגיע לתביעה אז על התביעה ליידע את החשוד כי הגיע התיק בעניינו בעבירת פשע, ואז ניתנת לו הזדמנות להגיש את הסגותיו לרשות התובעת.
לבנת משיח: מכיוון שההסדר הזה הוא הסדר חדש מבחינת העשייה בשטח והוא כרוך, כפי שתשמעו, במאמצים רבים ובהקצאת משאבים, אכן החוק נתן למשרד המשפטים ולמשטרה שנה כדי להיערך לנושא.
לבנת משיח: ניתנה שנה כדי להיערך לנושא ולארגן את התקציבים הדרושים.
לבנת משיח: עם קבלת החוק, על כל המשרדים להתארגן אבל בסופו של דבר לא הסתייע בידם להשיג את התקציבים דרושים לצורת ההיערכות להפעלת החוק, ולכן אנחנו מבקשים שתהיה דחיית תוקף של התיקון הזה בשנה נוספת.
אופיר פינס-פז: זו בקשה ראשונה שלכם לדחייה?
אמנון רובינשטיין: הדחייה הראשונה הייתה בחוק עצמו.
אופיר פינס-פז: למען הגילוי הנאות.
לבנת משיח: אמרתי שלצורך ההיערכות ניתנה שנה ובשנה זו לא הצליחו להשיג את התקציבים הדרושים לצורך החוק.
אופיר פינס-פז: מה התקציבים הדרושים לפי דעתך?
לבנת משיח: הבאנו את כל האנשים שיגידו במה כרוך הדבר מבחינת תקציבים ואני אבקש שתשתמעו את הדברים.
אופיר פינס-פז: גדעון בן דוד, מנהל אגף ארגון ותקציבים במשרד המשפטים, בבקשה.
גדעון בן דוד: אני אגיד מה העלות של משרד המשפטים.
גדעון בן דוד: אני חייב לציין בתחילת דבריי שלא מדובר רק בעלויות אלא בעלויות והיערכות.
גדעון בן דוד: היערכות היא אמירה כוללת לעובדה שכיום לכל הפרקליטות, ועל מנת לא ליפול בלשוני, אני אגיד ברובם, אין אפשרות להכניס אפילו פרקליט אחד נוסף, יש פרקליטויות שיש להם תקנים פנויים שלא מאיישם את התפקידים.
גדעון בן דוד: כי הפרקליטויות יושבות היום בשטחי דיור שהתקבלו לפני 10 שנים או 8 שנים ואין אפשרות להרחיב את הדיור, יושבים היום פרקליטים במסדרונות.
אופיר פינס-פז: למה אתה לא שוכר להם עוד מבנה?
גדעון בן דוד: מכיוון שיש תכנית רחבת היקף של משרד האוצר שלקראת סוף השנה הנוכחית, פרקליטות באר שבע עוברת לקריית הממשלה בבאר שבע, בניין בית הדר דפנה, משרד החינוך, פינה וכרגע אנחנו בשלבי שיפוץ, אני מקווה שהישועה תגיע בקרוב.
מרים רוזנטל: שכחתם לבקש אישור לגשר.
גדעון בן דוד: פרקליטות חיפה עוברת לקריית הממשלה בתחילת 2002, כה שהטיפול נעשה - - -
אופיר פינס-פז: כמה פרקליטים יש על תקנים שאתה לא מאייש?
גדעון בן דוד: אין לי את הנתון הזה כרגע, אני יכול להגיד לך רק שבפרקליטות ירושלים בשנה שעברה לא איישו בסדר גודל של 4, 5 תקנים.
אופיר פינס-פז: איך זה אצלך מרים?
מרים רוזנטל: אצלי אין דבר כזה, אצלי יושבים אחד על השני.
אופיר פינס-פז: יש לך את כל התקנים מאוישים?
מרים רוזנטל: קבלתי 4 עכשיו, ומסתבר שכל הפרקליטויות קבלו 4 תקנים ואני מאיישת אותם, אני רק מהרהרת את מי אני צריכה.
מרים רוזנטל: אבל המצב הוא גרוע ביותר.
גדעון בן דוד: סך כל העלויות במשרד המשפטים לביצוע החוק הזה - - -
אופיר פינס-פז: מה המשמעות קודם כל מבחינת כוח אדם?
מרים רוזנטל: אולי אני אענה בצורה כללית קודם, ככל שזה נוגע לכוח אדם ולצורת העבודה, אולי יהיה ברור לכם מדוע אנחנו צריכים עוד תקנים.
מרים רוזנטל: אנחנו מונים כרגע, עם התוספת של 4 תקנים נוספים, בסביבות 80 פרקליטים, 30 מתמחים, בערך 15 עובדי מנהלה, מזכירה אחת לכל הפרקליטות, זו המזכירה שלי.
מרים רוזנטל: אין לי מתמחה, אין לי עוזר, אין לי כלום, אני ויתרתי כי הורידו את התקנים לפרקליטים.
מרים רוזנטל: אני רוצה להסביר לכם מה זה שימוע , ואיך אנחנו עובדים בכלל.
מרים רוזנטל: אנחנו מקבלים תיק, ואנחנו צריכים לזכור שבפרקליטות היום התיקים הם כולם במסות.
מרים רוזנטל: זה אומר תיק של קלסר נחשב ממש תיק קטן, אלו תיקים של קרגלים.
מרים רוזנטל: כשיושבים ועובדים על קרגלים כאלה, צריך לדעתי את המחשוב הנאות, עם תוכנות מתאימות, עם מחשב נייד אם אפשר, ולפחות מתמחה אחד.
מרים רוזנטל: יש תיקים שצריך הרבה יותר מפרקליט אחד ומתמחה אחד, מזכירה אין לאף אחד.
מרים רוזנטל: הזמנת עדים עושים הפרקליטים, רובם ללא מתמחים.
מרים רוזנטל: אתם יודעים איך מתנהל בבתי בבית משפט.
מרים רוזנטל: מגיע הפרקליט.
מרים רוזנטל: ..
מרים רוזנטל: בדיוק אחת הפרקליטות התלוננה בפני שלפני יומיים היא הייתה בתיקי מעצר, היו 11 תיקי מעצר.
מרים רוזנטל: את כולם היא למדה כולם תיקים לא קטנים, תיק אחד נשמע, 10 נדחו.
מרים רוזנטל: התיקים אלה יעברו לפרקליטים אחרים, הסנגוריה לא הייתה מוכנה, מישהו אחר ילמד אותם.
מרים רוזנטל: זמן הולך.
מרים רוזנטל: היו”ר אופיר פינס-פז: למה זה עובר למישהו אחר?
מרים רוזנטל: אי אפשר להצמיד פרקליט, שניים, ארבעה או עשרה רק לתיקי מעצר.
מרים רוזנטל: קודם כל תיקי מעצר הם מסובכים וכשהם מסובכים ממילא הפרקליטות יכינו תיק.
אופיר פינס-פז: על זה אנחנו מדברים, הרי תמיד הפרקליטות תהיה בעמדת חולשה באופן יחסי בהנחה שלנאשם יש עורך דין.
אופיר פינס-פז: העורך דין קבוע והפרקליט מתחלף.
אופיר פינס-פז: התובע מתחלף והסנגור קבוע, זה המצב?
מרים רוזנטל: אפשר לפתוח על זה דיון אבל אני בהחלט חושבת שראוי גם לחשוב על צורת העבודה.
מרים רוזנטל: למשל אצלנו, כדי שלא ילכו ימי עבודה לבזבוז, קבענו תורנים במשך חודש שלם, ובמשך החודש הדברים נשארים פחות או יותר אצל אותם פרקליטים אלא בתיקים רבי ההיקף, שאז הולך פרקליט אחר.
מרים רוזנטל: כשאנחנו מדברים על התיקים שאנחנו מתבקשים לעשות שימוע, מעבר לזה שכמובן צריכים לקרוא את התיק.
אופיר פינס-פז: זה לא שימוע מלא.
מרים רוזנטל: זה לא שימוע, זה יידוע, יידוע זה חצי שימוע.
אמנון רובינשטיין: אמר משרד המשפטים ששימוע לא עולה כסף.
מרים רוזנטל: פרופסור רובינשטיין, אתה זוכר מה אמרתי לך בשעתו כשהגעת- - -
אמנון רובינשטיין: היועץ המשפטי לממשלה אמר שהיידוע לא יעלה כסף.
אמנון רובינשטיין: רק השימוע.
מרים רוזנטל: אין דבר כזה לא עולה כסף.
מרים רוזנטל: היום כל דבר עולה כסף.
אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לחברים ממשרד המשפטים, אני בתחושה שאתם נגד החוק מהתחלה.
אופיר פינס-פז: זה לא מקרה ראשון שמשרד המשפטים נגד חוק והחוק חוקק, כי הכנסת השתכנעה שהחוק הוא כן חשוב, שמעה את השיקולים, שמעה את משרד המשפטים, העריכה את דעתו ועדיין סברה אחרת.
אופיר פינס-פז: זה קורה.
אופיר פינס-פז: אנחנו מקבלים כל מיני דברים למה אי אפשר.
אופיר פינס-פז: אני זוכר את החוק הקודם שהיה לנו עם יהודית קרפ וביקשו עוד ועוד הארכה , והאשימו אותנו שאנחנו לא מבינים איך הממשלה עובדת וכו'.
אופיר פינס-פז: אני מוטרד מזה שאתם לא רוצים ואתם מנסים למשוך זמן.
אופיר פינס-פז: נאמר שמשרד הבריאות לא רוצה את החוק שלנו, או משרד העבודה, היעלה על הדעת שהיה מציע....
אופיר פינס-פז: הוא היה מנסה לעשות משהו בחוק ההסדרים, וזהו.
אופיר פינס-פז: אבל משרד המשפטים, אני יודע שהוא מאד הנטי לוועדת שרים לענייני חקיקה, והוא יכול לעשות כמעט כל דבר העולה על רוחו, אז הוא מציע הצעת חוק לדחות חוק.
אופיר פינס-פז: זה סדר, זה לא בניגוד לחוק, אבל זה משאיר תחושה קצת לא טובה.
מרים רוזנטל: אני אנסה לשכנע אתכם.
אופיר פינס-פז: יכול להיות שיש נימוקים כבדי משקל.
מרים רוזנטל: אני חושבת שיש כאן טעות קונספטואלית בתפיסת העולם של הפרקליטות שאיננה רוצה לערוך שימועים.
מרים רוזנטל: לדעתי זה פשוט לא נכון.
אופיר פינס-פז: לא נכון?
מרים רוזנטל: בעיניי, לא.
מרים רוזנטל: יש לי פרקליט, אמנם הוא צעיר, רק 7 שנים, אנחנו עורכים המון שימועים והוא בעצמו משתתף אתי בכמה.
מרים רוזנטל: זה לא נכון.
אמנון רובינשטיין: אתה לא זוכר שאמרו שבלאו הכי שומעים.
מרים רוזנטל: אני לא נגד שימוע ובעיניי לא היה צריך לזה חוק כדי שזה יהיה.
מרים רוזנטל: השאלה היא ההיקף.
מרים רוזנטל: כשזה לא היה בחוק, אז ההיקף שלו היה יותר מצומצם.
מרים רוזנטל: למי שהיה עורך דין, היה פונה, היה מודיע.
מרים רוזנטל: בדרך כלל זה הולך כך שלא אנו מודיעים להם, אלא כל אחד יודע שהוא נחקר, עורך הדין שלו כותב מכתב, הוא לפעמים בעצמו כותב מכתב ומבקש מאתנו, כאשר תגיעו לשבת ולדון בתיקי, אנא תקראוני, אני אתכונן ואעביר לכם חומר, ואז אנחנו מתייחסים.
מרים רוזנטל: מכיוון שזה לא נחלת הכלל, אז ההצפה היא יותר קטנה כאשר זו חובה שכתובה בחוק.