GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אברהם מיכאלי: מצד אחד, זו לא הקפאה עד שהחשב הכללי לא מחליט על הקפאה, אז בינתיים שום נזק לא נגרם.
אברהם מיכאלי: מצד שני, כשאדם כבר מקבל מכתב והוא נכנס לבירור, שהחשב הכללי יעשה זירוז הליך.
אברהם מיכאלי: מכיוון שהמכרז לא מוקפא בינתיים, לא מפריע לי אם יש פקק של חצי שנה, כי בינתיים המכרז הזה מתקדם.
מנחם בן-ששון: משרד הביטחון רצה לקבל תשובה על שאלה שלו.
מנחם בן-ששון: בבקשה, חברים.
ערן יוסף: קודם כול, כמובן שאנחנו לא מתנגדים לתקנות.
ערן יוסף: היו לנו שתי הערות, לגבי אחת מהן קיבלנו הסברים, אין לנו בעיה.
ערן יוסף: הקושי שלנו הוא עם תקנה 3(ב), שמדברת על אותם 60 יום מפרסום המכרז או מפטור.
ערן יוסף: חשבנו שיהיה קושי למשרד הביטחון לעמוד במועדים האלה, פנינו לרשפ"ת וקיבלנו תשובה שמבחינה עניינית הם מקבלים את הבקשה שלנו.
מנחם בן-ששון: תבקש את הבקשה, ונשמע מה הם עונים לך, נראה כמה הם קשוחים.
ערן יוסף: הבקשה שלנו היתה שיהיה מדובר על 60 יום מחתימת החוזה ולא מפרסום המכרז או מהפטור.
מנחם בן-ששון: כשאין מכרז?
ערן יוסף: גם כשיש מכרז וגם כשאין מכרז.
מנחם בן-ששון: למה אתה לא יכול 60 יום לפני המכרז.
ערן יוסף: הליכי הרכש במשרד הביטחון.
ערן יוסף: בחלק גדול מהמקרים אין לנו את הטווח של 60 יום לפני המכרז.
מנחם בן-ששון: דווקא אתם, שאתם הכי מסודרים במשק?
ערן יוסף: בחלק גדול מהמקרים – כן, אבל יש מקרים אחרים.
משה שלו: זה יוצר קושי בתהליך העבודה, זה מעמיס על תהליך העבודה.
משה שלו: עבדנו בצורה מסודרת יחד עם רשפ"ת כל השנים, וגם הבקשה שלנו לעשות את זה 60 יום לפני חתימת החוזה כדי לקצר לוחות-זמנים ולחסוך בעלויות התקבלה על ידי הרשפ"ת.
מנחם בן-ששון: אתה לא הולך לכתוב את זה בנוסח התקנה, כי אז כל המשק ירצה את זה.
ערן יוסף: פה השאלה.
ערן יוסף: אומרת הרשפ"ת: אנחנו מוכנים לדרישת
ערן יוסף: כם שזה יהיה 60 יום מחתימת חוזה, אבל בתקנות יהיה כתוב 60 יום ממכרז, ויהיה נוהל פנימי שיסדיר את העניין.
ערן יוסף: כיועץ משפטי יש לי קושי עם האמירה הזאת.
מנחם בן-ששון: יש לי קושי עם הבקשה שלך.
מנחם בן-ששון: כמה מקרים יש לך ומה טיבן של הבקשות הללו?
מנחם בן-ששון: הנטייה שלי היא ודאי לא לתקן לכם ולא לתקן לאחרים.
מנחם בן-ששון: אם לתקן, שכולם יהיו לפי 60 יום מחתימת חוזה ולא רק אתם, או לחילופין שלא תקבלו את זה.
משה שלו: קיבלנו תשובה חיובית מהרשפ"ת, ויש מכתבים.
מנחם בן-ששון: חברים, ההבנות שלכם עם הרשפ"ת זה סיפור אחד, החוק זה סיפור אחר.
בינה בר-און: אני יכולה להצהיר שההבנות שלנו יוכנסו להוראות הרשפ"ת לגבי הדיווח.
מנחם בן-ששון: זה יהיה כתוב לכל המשק או רק למשרד הביטחון?
בינה בר-און: למשרד הביטחון.
מנחם בן-ששון: למה לא למשרדים אחרים?
בינה בר-און: אנחנו לא מדברים על רכישות בכספי סיוע.
בינה בר-און: רוב רובן של הרכישות נעשות בהסכם רכישה בלי מכרז, מה שנעשה במכרז- - -
מנחם בן-ששון: על זה יש לך סעיף 3א בתקנות.
בינה בר-און: אנחנו צריכים את 60 הימים.
בינה בר-און: באמת יש שיתוף פעולה מצוין, ועל רוב הדברים אנחנו יודעים עוד בזמן תוכניות העבודה, כך שמרד הביטחון איננו מהווה בעיה מבחינתנו.
מנחם בן-ששון: חברים, אני לא אאשר לכם את זה.
מנחם בן-ששון: מבחינתי, תדברו ביניכם לבין עצמכם, בחוק אני לא אשנה את זה, אלא אם כן לכולם אשנה.
מנחם בן-ששון: גברת דהרי, במה אני שוגה?
קרן דהרי בן-נון: אתה צודק בהחלט.
אברהם מיכאלי: אם זה יעבור בביקורת שלכם מבחינת כללי מינהל תקינים שהם יהיו מופלים לטובה, כבר תחליטו אתם.
מנחם בן-ששון: חברים, אמרתם את דבריכם, אם תשובתה של הגברת בר-און או של היועצת המשפטית שלה לפרוטוקול מספקת אתכם, בבקשה.
מנחם בן-ששון: אם לא, גם כן בבקשה.
מנחם בן-ששון: אנחנו לא נשנה את לשון התקנות.
מנחם בן-ששון: בקשתך לא נענית, וההנחה שלי שכמו שכל אחד יבוא אליה ויגיד לה: תשמעי, גברתי, אני עם 60 יום לא יכול לעבוד, היא תגיד לו: בסדר, ב-30 יום אני גם אצליח.
מנחם בן-ששון: אלה עניינים שלכם.
מנחם בן-ששון: זה בדיוק מה ששאל הרב זאב, האם ישתמשו בנשק כל יום.
מנחם בן-ששון: התשובה שהוא קיבל היא לא.
מנחם בן-ששון: הוא קיבל כבר עכשיו תשובה לשאלה הזאת.
ערן יוסף: אנחנו רואים קושי משפטי בכך שהתקנות יכתבו 60 יום ובהסדר פנימי ייסגר 30 יום.
נסים זאב: אפשר לכתוב: עד 60 יום לפי שיקול דעת?
בינה בר-און: ממש לא.
ערן יוסף: אפשר לכתוב שהרשות מוסמכת לקבוע בנהלים זמנים אחרים עבור רשויות מסוימות, אפשר להסדיר את זה בתקנות.
מנחם בן-ששון: עם כל הכבוד, ממשלת ישראל צריכה לבוא אלינו בדרך כלל בקול אחד.
מנחם בן-ששון: ניסיתי למצוא כל מיני קולות אחרים.
מנחם בן-ששון: כאן יש לכם הסדר מיוחד, אני לא בעניין.
ערן יוסף: המחלוקת היא ניסוחית, האם המקום- - -
מנחם בן-ששון: התשובה היא לא בתקנות.
מנחם בן-ששון: או שכולם מקבלים אותו דבר או שלא.
מנחם בן-ששון: אתם אכן בסדר, אתם בדרך לכאן גם עם תקנות המכרזים שלכם, זה רק עניין של זמן, שלא הספקנו להגיע לתקנות שלכם.
מנחם בן-ששון: אמרתי קודם שיש ניקיון חקיקתי.
מנחם בן-ששון: אתם רוצים להחליף דברים לפרוטוקול, אין לי שום בעיה עם זה.
מנחם בן-ששון: החוק הוא כמו שכתוב כאן.
מנחם בן-ששון: משרד המשפטים, יש סיבה שאני אעצור את ההצבעה?
מנחם בן-ששון: אתם בדרך כלל מביאים לי חוקים.
קרן דהרי בן-נון: לא.
מנחם בן-ששון: משרד התמ"ת, אתם הבאתם את התקנות.
מנחם בן-ששון: האם יש איזו בעיה?
בינה בר-און: אנחנו מבקשים לדעת אם ההצבעה על הנוסח שהבאנו.
נסים זאב: אין לכם בעיה לזרז את זה, למרות שכתוב 60 יום?
בינה בר-און: אנחנו רוצים שזה ייכנס לתוקף מיד בכדי שנתפוס את ינואר הקרוב.
בינה בר-און: ברגע שזה נכנס לתוקף, אנחנו מודיעים לכל הגופים שחייבים מה החידוש ומה החובה המוטלת עליהם.
מנחם בן-ששון: מבחינתנו זה גם כן טוב, נקבל דין-וחשבון בפברואר-מרץ, זה אידיאלי.
ערן יוסף: סעיף 3א(ב) לא מוגדר בו שהוא מתייחס רק לתקנות 3(ב)(1) ו-3(ב)(2) כמו שכתוב בתקנה 3א(א), דהיינו, יוצא מסעיף 3א(ב) שהוא מתייחס לכל התקשרות באשר היא.
23591: זאת לא בעיה.
23591: כי תקנה (ב) מתייחסת לתקנת משנה (א), זאת אומרת מבלי לגרוע מהאמור.
ערן יוסף: כתוב "בלי לגרוע מן האמור" וכתוב "על כל מכרז או כל התקשרות".
ערן יוסף: התקנה כתובה בשגיאה.
מנחם בן-ששון: היא מוספת לסט קודם של תקנות, אנחנו לא הולכים לכתוב כאן את חוקי-היסוד אחרת.
מנחם בן-ששון: מי קורא את הטקסט?
בינה בר-און: " תקנות חובת המכרזים (חובת שיתוף פעולה תעשייתי) (תיקון), התשס"ח-2008 בתוקף סמכותה לפי סעיף 3א(א) לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992, ובאישור וועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, מתקינה הממשלה תקנות אלה:
מנחם בן-ששון: היועץ המשפטי, האם זה חודש ינואר או ל' בינואר?
מנחם בן-ששון: האם צריך לנקוב תאריך או שינואר עד סופו?
23591: במהלך החודש.
בינה בר-און: יש נהלים שונים של הנהלת חשבונות וסגירת ספרים.
מנחם בן-ששון: רציתי לדעת אם צריך לנקוב תאריך יותר מדויק.
23591: אני מציע להוסיף כאן "(להלן – הדוח המקדים).
23591: ומכאן ואילך נקרא לזה "הדוח המקדים" ולא דוח לפי תקנה 3(ב).
בינה בר-און: בסדר גמור.
מנחם בן-ששון: אנחנו מאשרים?
מנחם בן-ששון: ראשית, תודה רבה לכם.
מנחם בן-ששון: שנית, אני מבקש שיהיה רשום בפרוטוקול שאני מבקש דין וחשבון.
מנחם בן-ששון: נקבע מתי תבואו לתת לנו את הדין וחשבון.
מנחם בן-ששון: האם בפברואר או מרץ?
בינה בר-און: בסוף מרץ, כי כבר יש לי סיכומים כספיים של השנה.
מנחם בן-ששון: בסוף חודש מרץ שנת 2009 תדווח הרשפ"ת על ביצוע כל תקנות הרשפ"ת, דיווח מספרי במקומות שבהם חרגו גופים מן התקנות והאמצעים השונים שננקטו על ידי הרשפ"ת.
מנחם בן-ששון: מבחינתי, לפי כל התקנות.
אילת זלדין: היה שינוי נוסח קטן.
אילת זלדין: בסעיף 3א "המכרזים הצפויים" במקום "העתידיים".
בינה בר-און: המילה "עתידיים" יורדת.
מנחם בן-ששון: זה התיקון שהחזקנו ביד.
מנחם בן-ששון: רבותי, תודה לכם.
עמירה דותן: חברים, בוקר טוב, ברוכים הבאים, לאור הנסיבות אני תוהה איך הכנסת עובדת מהיום ועד הכנסת הבאה, והאם יורשה לנו, באופן מסודר, פעם בשבוע, להמשיך את הדיונים, כי זאת חובתנו, לא זכותנו.
עמירה דותן: יש לנו חודשים של עבודה שאנחנו צריכים להמשיך.
מנחם בן-ששון: אין לנו בעיות דיווח, אין לנו בעיות בחקיקת משנה, ולפי דעתי גם בחקיקה ראשית אין בעיות אם זאת לא חקיקה קריטית.
תמי סלע: זה תלוי.
תמי סלע: זה תלוי בסוג החקיקה וגם באיזה שלב הכנסת נמצאת.
זהבה גלאון: אני מבינה שחברת הכנסת דותן שואלת עד מתי טכנית הכנסת מתכנסת.
מנחם בן-ששון: מה זה משנה?
מנחם בן-ששון: גם בפגרה התכנסנו.
זהבה גלאון: יודעים שהולכים לבחירות.
דורית ואג: בעיקרון, בפגרת הבחירות אפשר לשבת.
דורית ואג: מטבע הדברים, יושבים פחות, אבל יושבים.
זהבה גלאון: זה לא הגיוני שממשיכים לחוקק.
עמירה דותן: זו לא חקיקה, זה פיקוח על החקיקה.
זהבה גלאון: אני ממלאת תפקיד במערכת הבחירות, אין סיכוי שאני אבוא לישיבות ועדה, ובנושא כזה אני מניחה שיש לי מה להגיד.
מנחם בן-ששון: אני אתאם איתך.
זהבה גלאון: זה לא הגיוני.
מנחם בן-ששון: זה 7-24?
זהבה גלאון: במקרה הטוב.
זהבה גלאון: אני רצינית.
מנחם בן-ששון: חבל להתווכח על זה עכשיו.
אברהם מיכאלי: גברתי היושבת-ראש, אני מבין מהשאלה שלך אולי שאלה אחרת.
אברהם מיכאלי: האם פגרת בחירות שונה מפגרות אחרות?
תמי סלע: יש הבדל.
דורית ואג: יש הבדל במובן שיש תקופות של פריימריז, אז יושבים פחות כי חברי כנסת עסוקים.
אברהם מיכאלי: לא בגלל זה, אולי אסור לנו לשבת בחוקים מסוימים.
תמי סלע: חברי הכנסת של היום לא בהכרח יהיו חברי הכנסת שייבחרו.
מנחם בן-ששון: אנחנו טירונים, למדנו משהו.
עמירה דותן: הרצון שלי לפחות, שנשב פעם בשבוע כמו שהבטחנו, וחובתנו לעסוק בנושא הזה.
עמירה דותן: מאחר שהידיעה על הישיבה הועברה אליכם, אני מניחה לא לפני הרבה זמן, סיכמנו על שלושה נושאים שיעמדו היום לדיון: האחד זה כל נושא של פרסום פסקי-דין, השני – כל נושא הטוענים הרבניים, והשלישי – פיקוח של משרד המשפטים .
עמירה דותן: בשלושת הנושאים האלה יש לנו הרבה מה לומר.
עמירה דותן: נתחיל בנושא הראשון של פרסום פסקי-הדין של בתי הדין הרבניים.
עמירה דותן: כמו שאנחנו תמיד נוהגים, נשמע את הסקירה הראשונית ואז נמשיך הלאה.
23531: עד לפני מספר שנים פסקי-הדין הרבניים היו מפורסמים בכרכים, בספרים שנקראים 'פד"רים'.
23531: פורסמו עד היום 22 כרכים שעומדים לרשות הציבור, אבל בשנים האחרונות, בגלל מהפכת האינטרנט, אנשים ממעטים לרכוש ספרים, והשימוש בכרכים האחרונים פחת והלך לעומת השימוש בכרכים הראשונים.
23531: לכן מה שאנחנו עושים בשנים האחרונות, אנחנו מפרסמים את פסקי-הדין של בתי הדין הרבניים באתרים משפטיים שונים שפונים אלינו.
23531: יש מספר אתרים משפטיים שביקשו לפרסם פסקי-דין, ואנחנו מעבירים אליהם את פסקי-הדין.
23531: כמובן, בראש ובראשונה באתר האינטרנט של בתי הדין הרבניים.
23531: אתר האינטרנט של בתי הדין הרבניים נמצא בשלבים של שדרוג ושיפור.
23531: מערכת תהיל"ה, שזה האתר המרכזי של מדינת ישראל עובר שינוי, עובר לעיצוב אחר.
23531: במסגרת הזאת גם אנחנו, בתי הדין הרבניים, נכנסים לעיצוב החדש.
23531: בכל אופן, באופן עקרוני, פסקי-הדין הרבניים, כפי שאמרתי, מפורסמים באתרים המשפטיים ובאתר בתי הדין הרבניים.
23531: מובן שיש תוכנות חיפוש ואפשר להשתמש בהן.
עמירה דותן: כל פסק-דין מפורסם?
23531: אני אשלים את התמונה.
23531: אנחנו לא מפרסמים כל פסק-דין.
23531: קודם כול, לא כל פסק-דין ראוי לפרסום, הוא מתאים, הוא שייך, הוא חדשני.
23531: רוב פסקי-הדין הם פסקי-דין שחוזרים על עצמם, אין בהם חדשנות.
23531: יש בעיה שצריך לדעת, בדרך כלל הרוב הגדול של פסקי-הדין שאנחנו חושבים שראוי לפרסום, כמעט אי אפשר לפרסם אותו כמות שהוא, הדבר מצריך עבודת עריכה כלשהי – חלוקה לפסקאות, לפעמים קצת תיקוני לשון – שינויים עריכתיים, כמו שמקובל.
23531: כמובן, השמטת פרטים מזהים, שאנחנו מחויבים בכך.
23531: כשאנחנו יודעים שיש פסקי-דין בעלי חשיבות, אנחנו מעבירים אותם עריכה, לרוב עושה את זה הצוות בראשותו של הרב יעקבי, היועץ המשפטי שלנו, ואחרי העריכה אנחנו מעבירים אותם לפרסום.
23531: אנחנו נמצאים במסגרת של שיפור ושינוי מערך המחשוב של בתי הדין הרבניים, וכבר היום הוא מאפשר לאנשים שרוצים לדעת את פסקי-הדין שלהם להסתכל.
23531: אדם יכול להיכנס לאתר האינטרנט של בתי הדין הרבניים ולראות את פסקי-הדין שלו.
זהבה גלאון: הוא נכנס לפי מספר תעודת הזהות?
23531: בפתיחת התיק הוא מקבל קוד סודי של ארבע ספרות מעבר לתעודת הזהות, ואז הוא יכול לראות את פסק-הדין שלו.
23531: פסק-הדין שלו לא נגיש לכלל הציבור.
23531: עורך-דין וטוען רבני יכולים לראות את כל פסקי-הדין הנוגעים לכל הלקוחות שלהם.
23531: זה שירות שניתן לציבור, מלבד, כפי שאמרתי, פסקי-הדין שאנחנו עורכים ומפרסמים באתר שלנו ובאתרים משפטיים אחרים.
עמירה דותן: בהקבלה לבתי משפט לענייני משפחה, שזה הכי דומה, האם אותו נוהל קיים גם שם?
אלון גילון: כן.
עמירה דותן: בתי המשפט לענייני משפחה מפרסמים את פסקי-הדין שיש בהם חדשנות מסוימת, ואז נעשה כל התהליך שסיפר פה הרב בן-דהן?
אלון גילון: הגישה לתיק אישי היא אותו דבר אצלנו, כל אחד יכול להיכנס לתיק האישי שלו.
אלון גילון: פסקי-הדין של בתי המשפט לענייני משפחה, שזה מקביל פחות או יותר לבתי הדין הרבניים, ואני לא מדבר על פסקי-דין אחרים, רק של בית משפט לענייני משפחה.
אלון גילון: בעיקרון, פסקי-הדין לא מפורסמים באתר של הרשות השופטת.
אלון גילון: אם יש מקרים חריגים, השופט אישית עושה את העריכה, מכין אותו לפרסום בהשמטה של פרטים אישיים או פרטים מזהים, שדרכם אפשר לזהות את האדם, ואז הדוברת מכניסה את זה לאתר של בית המשפט ומעבירה את זה לאתרים המשפטיים.
אלון גילון: יש היום חמישה או שישה כאלה.
אלון גילון: בעיקרון, פסקי-הדין לא מתפרסמים.
עמירה דותן: יש הקבלה.
אלון גילון: יש גם סעיף מיוחד שקובע שהכול חסוי בבתי המשפט לענייני משפחה.
אלון גילון: יש לנו בעיה.
אלון גילון: אנחנו דווקא כן היינו מעוניינים שחלק מפסקי-הדין של בתי המשפט לענייני משפחה יפורסמו, והבעיה הזאת התעוררה בעיקר כאשר פנו אלינו חוקרים שביקשו לקבל פסקי-דין לשם עריכת מחקר.
אלון גילון: נכון להיום הם לא יכולים לקבל את זה.
אלון גילון: דווקא כן היינו מעוניינים שייערכו מחקרים, גם משרד המשפטים מעוניין.
אלון גילון: אני וד"ר פרץ, שיושב לידי, דיברנו בינינו בגלל בעיה שהתעוררה, ראינו בזה דבר חשוב, והתכנסנו אצל מנהל בתי המשפט עם נציגי משרד המשפטים, ויש עכשיו ועדה שבודקת את האפשרות לפרסם מה שיותר פסקי-דין של ענייני משפחה.
אלון גילון: מובן שהקו המנחה הוא שמירה על הפרטיות של האנשים.
אלון גילון: זה לא רק פלוני נגד אלמוני, יש לפעמים גם חוות דעת בתיקים, וחוות הדעת, אם היא תפורסם, האדם יכול להיפגע ממנה.
אלון גילון: אני מתכוון לחוות דעת פסיכיאטריות, רפואיות.
אלון גילון: גם את זה אנחנו בודקים.
אלון גילון: שוב, אני מדגיש, מבלי שאיש ייפגע מהפרסום מבחינה פרטית.
עמירה דותן: זה הרחיב את הידע שלנו.
עמירה דותן: משום שאנחנו מדברים על בתי הדין הרבניים, האם כבוד היושבים כאן, או אחרים מטעמם, שותפים לאותם דיונים?
אלון גילון: לא.
עמירה דותן: אם אנחנו רוצים לעשות גזרה שווה גם לגבי בתי הדין הרבניים, מן הראוי היה שאם אנחנו רואים שפסקי-דין צריכים להיות מפורסמים, צריך ללמוד מהם.
עמירה דותן: מדוע כבר בתחילת החשיבה לא לשתף את מי שאחראי לבתי הדין הרבניים?
פרץ סגל: יש הבדל עקרוני בין בתי המשפט שנוהגים לפי הכלל שמפרסמים פסקי-דין עם שמות מאז ומתמיד.
פרץ סגל: הוועדה שציין כבוד השופט גילון התייחסה לבתי המשפט לענייני משפחה, אבל זה נושא שצריך להידון במסגרת כלל הפרסומים של פסקי-הדין, מכיוון שחל שינוי מהותי מרגע שפסקי-הדין נמצאים על אתרים במאגרי מידע ומכאן ולהבא הם נגישים לכול ולעד.
פרץ סגל: לכן כמה ממדינות אירופה כבר נקטו בצעדים על מנת להגביל את נושא הפרסום.
פרץ סגל: אם המדיניות הכללית שתתקבל – ופה בתי הדין הרבניים אינם זקוקים לכך, מכיוון שהם ממילא אינם מפרסמים עם שמות, להבדיל מבתי המשפט – במסגרת זאת גם יידונו בתי המשפט לענייני משפחה, הנושא של בתי המשפט לענייני משפחה הוא חלק מהמכלול.
פרץ סגל: אם יימצא פתרון כללי, וזאת המדיניות שתתגבש במשך הזמן, הרי שאותו דבר יורחב גם לבתי המשפט לענייני משפחה, ואז אני מניח שאפשר יהיה לבוא גם לבית הדין הרבני, גם לבית הדין השרעי ולראות איך הדבר נעשה.
פרץ סגל: כרגע מדובר במדיניות כוללת.
פרץ סגל: אני אזכיר שהקמת הוועדה באה בעקבות הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת ניסן סלומינסקי.
פרץ סגל: הוועדה עוד טרם התכנסה, אבל באופן עקרוני היא צריכה להתחיל לעבוד.
עמירה דותן: אתם כבר מכירים את דעתי, ואני חושבת שלא נכון לתת לאנשים פקודות, למרות שבאתי ממקום שנתנו בו פקודות, אלא לשתף אותם בקבלת ההחלטות ברגע שמרחיבים.
עמירה דותן: כאשר תהיה הרחבה על בית המשפט לענייני משפחה, אז הזמן לשתף בקבלת ההחלטות הספציפיות, גם את בית הדין הרבני, גם את בית הדין השרעי.
זהבה גלאון: אני כמובן שותפה לדעה שצריך לשמור על צנעת הפרט וכל אותם טעמים שבגינם מוחקים או עורכים כדי שלא יהיה זיהוי כלשהו שלא ייפגעו אנשים.
זהבה גלאון: אני רוצה לשאול לגבי שיקול הדעת בפרסום.
זהבה גלאון: לצורך העניין, נניח שיש שורה של פסיקות – עכשיו אנחנו מדברים על בית הדין הרבני – ואני הולכת על הצד החיובי דווקא, שהן מאוד מתקדמות, הן מהפכה, ועורכי-דין ונשים שצריכות להתדיין בפני בתי הדין, פתאום זה פותח להם פתח, ואז הן אומרות שהן לא יעשו את כל אותו מרוץ, אין טעם לרוץ לבתי משפט לענייני משפחה למשל.
זהבה גלאון: סתם אני אומרת, לא שזה המצב.
זהבה גלאון: קודם כול, אין נגישות לדעת.
זהבה גלאון: מצד שני, יכול להיות שיש פסיקות מאוד בעייתיות, שמחמירות ומרעות מצב קיים.
זהבה גלאון: ברגע שמתפרסמים רק חלק ויש רק דוגמאות, אין לי אפשרות לקבל פרספקטיבה מה קורה שם.
זהבה גלאון: מה שאני אומרת תקף גם לגבי בית המשפט לענייני משפחה וגם לבתי הדין הרבניים.
זהבה גלאון: איפה שיקול הדעת או למי יש שיקול דעת?
זהבה גלאון: איך זה מוכרע?
תמי סלע: רציתי לתת נתונים כדי שנדע מה הכמות של פסקי-הדין שנמצאת על האתרים.
תמי סלע: הנוהל עצמו לא נמצא בידינו, אבל הבנו שהנוהל דומה במובן זה שהדברים ככלל לא נשלחים לפרסום, אלא שיש שיקול דעת, מישהו שמחליט.
תמי סלע: אני לא יודעת אם יש קריטריונים ממש מסודרים מתי כן ומתי לא.
תמי סלע: מבדיקה שעשיתי, באתר "נבו", שהתחילו להתפרסם בו גם פסקי-דין של בתי הדין הרבניים, יש בו היום כ-320 פסקי-דין של בתי הדין הרבניים וכ-3,200 פסקי-דין של בתי המשפט לענייני משפחה, ויש יותר בתי משפט לענייני משפחה.
זהבה גלאון: האם זה פר שנה?
תמי סלע: לא, זה מה שיש שם היום.
תמי סלע: באתר בתי הדין הרבניים יש כ-120 פסקי-דין.
תמי סלע: מדובר על כמה מאות, זאת לא כמות גדולה של פסקי-דין.
תמי סלע: אני לא יודעת כמה ניתנים בסך הכול, כך שקשה לומר מה השיעור.
תמי סלע: בנוסף, יש גם חוברות של "הדין והדיין", ונמצאים פה גם נציגים של הארגונים שיוכלו לספר, שלא נמצאות באתרי האינטרנט, אבל הן מפורסמות לציבור, למי שמעוניין, וגם שם יש פסקי-דין של בתי דין רבניים.
23531: תקציר.
תמי סלע: לפעמים זה מופיע מלא ולפעמים כתקציר.
תמי סלע: זה תלוי באורך פסקי-הדין.
תמי סלע: החוק לא מחייב פרסום של פסקי-דין בכלל, למרות שלגביהם יש הוראת פומביות.
תמי סלע: לגבי פסקי-דין שניתנים בדלתיים סגורות אפילו יש הוראה שלא יפורסם דבר, אלא ברשות בית משפט.
תמי סלע: הדרך שבה מפעילים אלה כל מיני נהלים שלא מפורסמים, אנחנו לא יודעים מה הקריטריונים, ופה השאלה מאוד רלוונטית מי מחליט ועל-פי אילו אמות מידה.
23531: הנהלת בתי הדין הרבניים לא מהווה צנזור של בתי הדין הרבניים.
23531: מבחינתנו כל פסק-דין שמגיע לידיעתנו או שנשלח אלינו על ידי הדיינים, והוא לא פסק-דין בנלי, אנחנו מעוניינים לפרסם אותו.
23531: יותר מזה, היינו שמחים לפרסם הרבה יותר פסקי-דין.
23531: המעכב היחיד בפרסום פסקי-הדין הוא כוח-אדם.
23531: אני חוזר על דבר שלא נעים לומר, אבל זאת המציאות.
23531: לדיין בבית דין רבני אין שום עוזר.
23531: לשופט בבית המשפט העליון יש ארבעה עוזרים לפחות.
23531: לדיין בבית הדין הרבני הגדול אין אף אחד, הוא עושה הכול לבד.
23531: אין מי שיעזור לו בעריכה, בהכנת החומר.
אלון גילון: הנתון הזה לא נכון.
23531: הנתון הזה נכון מאוד.
23531: תבדוק ותראה.
אלון גילון: ארבעה עוזרים?
23531: שני עוזרים ושני סטז'רים.
23531: אתה יודע את זה.
אלון גילון: זה לא ארבעה עוזרים.
23531: מה שאני אומר הוא תמיד אמת, אתה יודע.
23531: אני מוכן לקבל סטז'ר אחד, לא צריך ארבעה.
עמירה דותן: יש ארבעה, שניים ושניים, ובבתי הדין הרבניים אין אף אחד שעוזר לדיין?
23531: דיין בכל ערכאה שהיא עושה הכול לבד, לרוב הוא גם מדפיס בעצמו, אין לו קלדנית צמודה.
23531: מבחינתנו הרצון קיים.
23531: היינו שמחים לפרסם את הרוב הגדול של פסקי-הדין.
23531: אני לא מדבר על פסקי-דין פשוטים, רגילים, שחוזרים על עצמם, אין בהם שום חדשנות ואין שום טעם לפרסם אותם.
23531: יש הרבה מאוד פסקי-דין שבהחלט היינו שמחים לפרסם.
23531: לו היה לנו כוח-אדם קצת יותר גדול היינו עושים את זה בשמחה רבה.
עמירה דותן: מי קבע את התקנים?
עמירה דותן: האם הנהלת בתי המשפט?
עמירה דותן: האם משרד המשפטים?
23531: התקנים נקבעו לפני שנים רבות מאוד על ידי נציבות שירות המדינה.
23531: שנים אנחנו מבקשים ומתחננים שתוקם ועדה מקצועית, שיהיו בה נציגים של נציבות שירות המדינה ואגף התקציבים או החשב הכללי באוצר, שיעשו בדיקה יסודית מה התקנון הנכון והאמיתי ומהם הצרכים האמיתיים.
עמירה דותן: הגיע הזמן שהוועדה שלנו תעזור לכם בנושא הזה.
23531: הלוואי.
23531: אנחנו נשמח מאוד בעניין הזה.
עמירה דותן: זה משהו אופרטיבי שיכולים לעשות מיד אחרי הישיבה הזאת.
23531: מבחינתנו הרצון מלא, אין לנו שום מניעה.
עמירה דותן: אני מאוד שמחה לשמוע, ואני מאוד רוצה שאנחנו כוועדה נסייע לכם.
עמירה דותן: אם הבעיה איננה רצון, אלא כוח-אדם, זה עניין של עריכה והבנה, אפשר בהחלט לעזור.
עמירה דותן: האם הארגונים רוצים להתייחס לנושא הזה?
עמירה דותן: אם לא, נעבור מיד לנושא של הפיקוח, כי הא בהא תליא.
אברהם מיכאלי: אחת המטרות ששמת בפניך בתחילת הדיונים היא פעם אחת לשבת ולשים על השולחן את כל התקנון בצורה הכי אובייקטיבית, ולא לעשות טלאי על טלאי.
אברהם מיכאלי: לגבי הפרוטוקולים, אפילו חוקקנו חוק של הוועדה ושל יושב-ראש הוועדה.
אברהם מיכאלי: אנחנו כבר מקיימים דיונים לא פורמליים בעניין הזה, אני אשמח שזה יעבור לוועדה, ובוועדה נעשה את זה.
מנחם בן-ששון: הבאת את הכסף?
יוסף וסרמן: אם אנחנו מדברים על כוח-אדם, אני מבקש לציין שדיברתי בשבוע שעבר עם אחד המזכירים הטובים, המשכורת שלו ברוטו היא 7,000 שקלים, הוא אמר לי שהוא מתכוון לאסוף רק את הטובים.
יוסף וסרמן: צריך לתת את אותם התנאים ואותן הדרישות על מנת למשוך את הטובים ביותר.
עמירה דותן: ברשותך, נניח לרגע אחד על השולחן את הנושא של טוענים רבניים, כי זה מאוד משיק לנושא של הסדרת יחסי עבודה בין משרד המשפטים, הנהלת בתי המשפט ובתי הדין הרבניים.
עמירה דותן: האם קיים דבר כזה?
עמירה דותן: איך זה נעשה?
עמירה דותן: מי עושה את זה?
עמירה דותן: זה בעצם היה צריך להיות חלק מהתפקיד של אותה קבוצה, לעזור לכם לטפל באותם דברים שדיברת עליהם כרגע.
עמירה דותן: מי רוצה לענות על השאלה הספציפית הזאת?
עמירה דותן: האם אתה, הרב בן-דהן, יושב פיזית במשרד המשפטים?
23531: אני לא יושב פיזית, אני יושב בבניין שבו יושבת הנהלת בתי המשפט.
23531: הנהלת בתי הדין הרבניים היא יחידת סמך במשרד המשפטים, יחידת סמך באותן סמכויות ובאותו מעמד מבחינת ההגדרה של יחידת סמך כמו הנהלת בתי המשפט, ונדמה לי, עכשיו, כמו ההוצאה לפועל.
23531: כאשר משרד הדתות פורק בינואר 2004, יחידת הסמך של בתי הדין הרבניים עברה לאחריותו של משרד המשפטים.
23531: מבחינת נוהלי עבודה אני באופן אישי, גם על-פי החוק, כפוף ישירות לשר המשפטים, אני מקיים עם שר המשפטים פגישות עבודה שוטפות ובכל פגישה אנחנו מעלים נושאים שיש לדון ולטפל בהם, והנושאים נידונים.
23531: אני מניח שבאותה דרך מקיים מנהל בתי המשפט פגישות עם שר המשפטים ומקדם נושאים שהוא מבקש לקדם.
23531: אין לי קשר ישירות למישהו במשרד המשפטים או שאני בכפיפות אליו או משהו כזה.
23531: יש כמובן קשרי עבודה, כשאנחנו מקדמים חקיקה אנחנו יושבים עם פרץ סגל או עם אנשי המשרד, כשיש לנו עיסוקים בנושא של בג"צים – עם הפרקליטות.
23531: יש קשרי עבודה, ואנחנו חלק מהמשרד, אבל מבחינת ההיררכיה וסדרי העבודה אני מנהל את פגישות העבודה שלי מול השר, ובאותן פגישות עבודה יוצא פרוטוקול מסודר על הנושאים שדנו בהם, מה סוכם, ואיך יקודם כל נושא.
23531: הצגתי בפגישה הראשונה שבכל שנה אנחנו מוציאים ספר לדרג המינהלי של בתי הדין הרבניים לגבי תוכנית העבודה השנתית.
23531: הספר הזה, כמובן, מוגש לשר המשפטים.
23531: אם יש לו הערות, אנחנו מקבלים אותן בשמחה.
23531: לדבריו, אנחנו היחידה היחידה במשרד שמגישה לו מסמך כזה.
23531: אנחנו פועלים על-פי הספר הזה, ובדרך כלל מקדמים את הנושאים שקבענו לעצמנו.
עמירה דותן: הרב בן-דהן, בדיונים שקיימנו עד עכשיו אני מאוד שמחה על הגישה היותר שקופה ועם הפנים לקהל, כולל לקהל שלא דתי ולא מבין את השפה הזאת, שאני שומעת מהרגע הראשון שהתחלנו לדון.
עמירה דותן: באותה רמה של שקיפות שאתה רוצה לומר לקהל איפה אתם עומדים, מה השפה ואיך אתם מגשרים על פערים של הבנה וכן הלאה, אתה אומר שפעם אחרי פעם אתה נתקל בפרשנים, במתרגמים.
עמירה דותן: כרגע זה היה הנושא של עריכה של פסקי-דין, זה היה הנושא של "הסבר פניך לתייר", שדיברנו עליו בהתחלה, לומר כשמגיעים לבית הדין הרבני מה עושים, איך עושים, לאיזה פרקי זמן וכן הלאה.
עמירה דותן: כלומר, יש כמה קשיים די טכניים, שאתה מעלה על שולחן הוועדה פעם אחרי פעם, ולדעתי, אם היה מישהו שומע ומתפקד מולך, מי שצריך לתת לך את הכלים האלה, הדברים היו צריכים להיות מוסדרים.
עמירה דותן: לכן השאלה שלי היא לא על הישיבות העתיות עם שר המשפטים או על כך שאתם יחידת סמך, אלא איפה אתה נתקל בקשיים, איפה אתה נתקל בבעיות שלא פותרות את אותם הדברים שהיה צריך לפתור.
עמירה דותן: אני לא מדברת על פסקי-הדין, אני מדברת על העבודה השוטפת שהיתה יכולה לאפשר התנהלות אחרת של בתי הדין הרבניים מול הקהל שבא אליו.
23531: השאלה רחבה.
23531: באופן טבעי המוקד המרכזי הוא כוח-אדם.
23531: לו היה לנו כוח-אדם גדול יותר לעומת הצרכים- - -
עמירה דותן: האם משרד המשפטים מנפנף אתכם?
23531: זה לא עולה מול משרד המשפטים, כי משרד המשפטים, עם כל הכבוד, לא מסוגל לפתור את הבעיה הזאת.
23531: הגוף היחיד שמסוגל לפתור בעיה ברמה כזאת זה אגף התקציבים באוצר.
23531: אני רוצה לומר מילה לגבי אגף התקציבים, אולי בניגוד למה שנוהגים לומר מנהלים או מנכ"לים אחרים.
23531: בשלוש-ארבע השנים האחרונות מצאנו אוזן קשבת באגף התקציבים וקידמנו הרבה מאוד נושאים משותפים שנוגעים לבתי הדין הרבניים לטובת הציבור.
23531: עדיין בנושא של כוח-אדם, נדמה לי שגם ידי אגף התקציבים כבולות.
23531: כאשר ממשלת ישראל מאשרת תקציב ואומרת שבכל שנת תקציב יקוצץ כוח-האדם ב-2%, מתוך 250 עובדים זה חמישה עובדים.
23531: מקצצים לנו כשאנחנו בנחיתות מראש לעומת הצרכים.
23531: בזמנו היתה לי שיחה ארוכה מאוד עם נציב שירות המדינה ואמרתי לו, שלא יכולה להיות מציאות שבה בכל שנה יקצצו בכוח-האדם ולא יעשו הבחנה בין משרדים שהם נותני שירות ישירות לקהל לבין משרדי מטה.
23531: לא נעים לומר, אבל זאת האמת, לשרים לא נוח לעשות את ההבחנות האלה בין המשרדים, ועושים קיצוץ פלט, אבל צריכה להיות הבחנה.
23531: היתה תקופה לא קצרה שהייתי מנכ"ל משרד הדתות.
23531: במשרד הדתות, גם אם היו מקצצים 10% מכוח-האדם, המשרד לא היה מפסיק בתפקוד שלו, כי זה היה משרד מטה, שהוא לא נותן שירות ישירות לאזרח, בניגוד לבתי הדין הרבניים.
23531: כאשר נעשה קיצוץ בבתי הדין הרבניים, מיד האזרח נפגע, 95% מכוח-האדם שלנו הוא יחידות קצה, הוא לא יחידות מטה.
שמעון יעקבי: הגדרת נושא המשנה של פיקוח של משרד המשפטים על הנהלת בתי הדין הוא קצת בעייתי.
שמעון יעקבי: משל למה הדבר דומה?
שמעון יעקבי: כמו שתאמרו פיקוח משרד המשפטים על הנהלת בתי המשפט.
שמעון יעקבי: צריך לזכור שלמעשה יש הרבה היגיון בכך שהנהלת בתי המשפט והנהלת בתי הדין הופרדו מהמינהל השוטף של משרד המשפטים ונמצאים כיחידות סמך עצמאיות, בגלל שאנחנו אמונים על הפרדת רשויות.
שמעון יעקבי: לא יכול להיות פיקוח של המשרד, שהוא רשות מבצעת, על הרשות השופטת, אלא שהמינהל השיפוטי של בתי הדין הרבניים, שזה אנחנו, ודאי שיש בו הרבה אדמיניסטרציה, והאדמיניסטרציה שלנו, בגלל אותו עיקרון של הפרדה, אנחנו מפעילים מול הרשויות האחרות – כמו שמשרד האוצר ויתר המשרדים מפעילים, כמו שמשרד המשפטים מפעיל לצרכים העצמאיים שלו, לצורך הפרקליטות, לצורך כל הפונקציות שהוא מקיים.