GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יואל בריס: הם יכולים, ואז יוצא מצב שהם הממליצים והם גם אח"כ מקבלים את ההחלטה על פי המלצותיהם.
יואל בריס: אני לא רואה בזה בעיה, אני חושב שיש בזה גם יתרון מסוים, הם מוודאים שוועדת המשנה מביאה בפני ועדת המכרזים עבודה יסודית.
מנחם בן-ששון: יש כל כך הרבה דברים מדהימים בידיה של ועדת המכרזים, שאם הם מוכנים להיות גם ועדת משנה - בבקשה.
עומר דקל: אפשר לשנות בסוף הסעיף הזה: "החברים בה – כולם או חלקם – לא יהיו" וגו'.
מנחם בן-ששון: אם אתה רוצה עוד יותר תקינות, אתה יכול ליצור סעיף אחד שייקרא "ועדת משנה", ותתחיל אותו בזה.
מנחם בן-ששון: למה נוח לי יותר הניסוח שאתה עשית?
מנחם בן-ששון: כי הניסוח שלך עונה על מה שאמר ד"ר דקל קודם – אין דבר כזה שיש החלטה חוץ מאשר אצל ועדת המכרזים.
מנחם בן-ששון: זה היופי של הניסוח שכתבת.
מנחם בן-ששון: אם אתה רוצה, תוסיף "כולם או חלקם".
יואל בריס: קורא סעיף 10(א).
יואל בריס: בפסקה (1) יש הוספה בסופה: (1), (2), (8) ו-(9).
יואל בריס: לגבי (3), זה נותן את הפתרון האמיתי להערת מבקר המדינה, שעכשיו לא יוכלו לומר: אנו מחליטים על פטור ממכרז והקרונות ייסעו, אלא יצטרכו להסביר בדיוק על מה ולמה.
יואל בריס: את תקנה 10 קראנו.
יואל בריס: אם אנו מקבלים את ההערה של ד"ר דקל, נוסיף תיקון בתקנה 10ג, שלא מופיעה פה, היא בתקנות העיקריות.
יואל בריס: נוסיף: היה לחבר ועדת המכרזים, לקרובו או לתאגיד שהוא בעל עניין בו או ליועץ – לקרובו או לתאגיד שהוא בעל עניין בו – עניין אישי או מוסדי בנושא הנדון בוועדה" וגו'.
יואל בריס: צריך להוסיף אחרי "יועץ": או חבר ועדת משנה.
יואל בריס: קורא סעיף 12.
עידו עשת: מה שתיקנתם בסעיף 10ג עולה בקנה אחד עם הצעת החוק?
עידו עשת: על פי הצעת החוק, אני רואה שפה מדובר גם על עובד ציבור.
יואל בריס: תקנה 12 שמתקנת את תקנה 13 זה תיקון טכני.
יואל בריס: בסוף הישיבה הקודמת התחלנו לדון בזה.
יואל בריס: באותו רגע התבלבלתי, ועכשיו אסביר: יש פה מקרים שבו היחידה מדווחת לוועדת המכרזים על התקשרות שביצעה בפטור ממכרז, בעבר זה היה או ממכרז סגור.
יואל בריס: כיוון שמכרזים סגורים עד סכום מסוים, היו יחידות המשרד יכולות לעשות במכרז סגור שלא באמצעות ועדת המכרזים, היה צורך שהיחידה תדווח לוועדת המכרזים: דעו לכם, עשינו מכרז סגור.
יואל בריס: היום אנו מבטלים את האפשרות לעשות מכרז סגור בסכומים קטנים, לכן אין עוד צורך שיהיה דיווח על התקשרויות כאלה, כי זו קבוצה ריקה.
יואל בריס: לכן התיקון הזה טכנית אומר שאין מצב שבו יחידה מזמינה מדווחת לוועדת המכרזים על כך שביצעה מכרז סגור שלא באמצעות ועדת המכרזים, כי כל המכרזים הסגורים נעשים באמצעות ועדת המכרזים.
מנחם בן-ששון: ותקנה 4 אומרת שזה חייב להיעשות בוועדת המכרזים?
יואל בריס: בעבר היה 4(1), שזה התקשרות שאינה עולה על 200 אלף ₪, שזה היה יכול להיעשות גם שלא באמצעות ועדת המכרזים.
מנחם בן-ששון: טוב.
יואל בריס: תקנה 14 בטלה, כי הטמענו אותה לתקנה 3.
יואל בריס: עכשיו אנו מגיעים לשתי תקנות חדשות.
יואל בריס: הראשונה עוסקת בפנייה מוקדמת לקבלת מידע – RFI.
יואל בריס: המצב הוא שוועדת המכרזים רוצה לעשות מכרז אך היא מרגישה שאין לה המידע כדי לערוך את המכרז.
יואל בריס: לכן היא פונה למציעים שבסופו של דבר יגישו לה את ההצעה.
יואל בריס: כיום יש משרדים כמו משרד התמ"ת שמקפידים שהתהליך הזה ייעשה באמצעות ועדת המכרזים ובצורה סדורה.
יואל בריס: לצערי, לא כל המשרדים יש להם הנורמה הזו.
יואל בריס: אנו רוצים לקבוע אותה בתקנות.
יואל בריס: מובן שהליך מוקדם של פנייה מוקדמת לקבלת מידע יכול להשפיע על המכרז ולהשפיע גם על השוויון.
יואל בריס: אם בשלב מוקדם קיבלתי מידע והכנתי את המכרז על פי מידע שקיבלתי מספק מסוים, הדבר יכול לפעול לרעתו של ספק אחר ולכן הצורך בהסדרה.
מנחם בן-ששון: אתה לא חושש מהסדר שלילי, שרק כאן אתה יכול לקבל מידע, ובדבר אחר לא תוכל לקבל?
מנחם בן-ששון: ברגע שהכנסת את זה לסעיף הזה ותרצה RFI ממקומות אחרים, לא תוכל לעשות את זה.
יואל בריס: אני רוצה ש-RFI במכרזים ייעשה רק בצורה הזו.
מנחם בן-ששון: אתה מודע לזה, שרצית לסגור- -
יואל בריס: רציתי לסגור את האפשרות לעשות פנייה לקבלת מידע שלא בתהליך מסודר.
יואל בריס: זה פתח שאני רוצה שיהיה מפוקח.
צבי ורטיקובסקי: אני מוטרד מזה שכל הזמן מדברים על משרדי ממשלה, כי חברות ממשלתיות עושות את זה לא מעט, אז אני מבקש בכל מקום שייאמר: לא רק משרדי ממשלה.
מנחם בן-ששון: זה חל.
צבי ורטיקובסקי: הנקודה השנייה, האם זה מכסה גם PQ?
צבי ורטיקובסקי: יש מכרזים למיון מוקדם.
יואל בריס: PQ הוא חלק מהמכרז, הוא יש ספקות – הוא לא פתח בעייתי כמו RFI, אך גם אותו הסדרנו בצורה מאוד ברורה – זה מיון מוקדם, זה 17ג, זה שלב במכרז.
יואל בריס: טיפלנו, והוא יופיע בהמשך.
יואל בריס: קורא 14א(א).
יואל בריס: גם אם עושים RFI לצורך מכרז סגור או לצורך פטור ממכרז, גם זה צריך להיעשות בצורה מסודרת.
מנחם בן-ששון: אין מצב שבו אתה יכול להרכיב ועדת משנה, למשל ל-RFI?
יואל בריס: כל דבר היא יכולה להאציל, ובלבד שההחלטה הסופית חוזרת אליה.
מנחם בן-ששון: ב-8א(ב) כתבת שהיא רק רשאית למנות ועדת משנה המלצה בכל אחד מהנושאים כאמור, למעלה.
מנחם בן-ששון: כלומר אתה אומר שכל אחד מהנושאים האמורים חלים אחרי זה על כל התקנות ואז מותר לו.
מנחם בן-ששון: קיבלתי את התשובה, תמשיך בבקשה.
יואל בריס: קורא 14א(ב), (ג), (ד).
מנחם בן-ששון: איך מתעדים כל פנייה וכל דיון?
מנחם בן-ששון: פרוטוקול?
יואל בריס: פרוטוקול, או אם הפנייה בכתב, המענה הוא בכתב.
יואל בריס: אם זה נעשה בעל פה, יש לעשות רישום.
ליאור אגאי: זה משהו שמוגדר בתכ"מ.
יואל בריס: קורא 14א(ה).
יואל בריס: יש משרדים שהיום אומרים: מי שלא עזר לי בשלב קבלת המידע לא יוכל להשתתף במכרז, ואז אתה חוסם בשלב המכרז משתתפים שהיו רוצים להשתתף, אך לא סייעו בשלב- -
דוד רותם: קרוב לוודאי שהיתה להם סיבה לא לסייע לך בזמן המידע המוקדם, ולכן אני לא בטוח שהתקנה הזו נכונה, כי אני רוצה לקבל את ההצעות הטובות ביותר, הזולות ביותר.
דוד רותם: כאשר אני פונה לקבלת מידע, ויש גופים שמשקיעים בזה ונותנים לי את המידע, כי הם חושבים שיש להם המידע, אבל יש גוף אחר שאומר: אחביא את הכל מתחת השולחן, ואז הוא אומר: למה לא ראוי שכאשר אני בא לשתף אתך פעולה ונותן לך מידע, שלא יהיה לי יתרון?
דוד רותם: רק מי שנענה בקבלת מידע מוקדם, יכול להשתתף במכרז כזה.
דוד רותם: אני רוצה לעודד את כל החברות להגיש את המידע המוקדם.
יואל בריס: היו משרדים שאמרו:
יואל בריס: אנו רוצים שהמכרז בסופו של דבר יהיה מכרז סגור בין מי שנענה, כדי לעודד את האנשים להיענות.
יואל בריס: התפיסה שלנו אומרת שיש להפריד בין השלבים.
יואל בריס: בשלב הראשון אתה בונה לך את המכרז.
יואל בריס: יכול להיות שיש גופים שקמים לצורך מכרז, אומרים: זה מכרז גדול, שווה לי להקים חברה כדי להגיש הצעה למכרז הזה – הוא לא היה ב-RFI, ולא היה שייך שיעשה את כל הפעולה הזו רק בשביל לספק מידע.
יואל בריס: השלב של קבלת המידע, אתה רוצה שיהיה כמה שיותר מידע בידי ועדת המכרזים.
יואל בריס: בשלב המכרז אתה רוצה שיהיו כמה שיותר הצעות.
יואל בריס: כיוון שאדוני אמר, שאתה רוצה לקבל את ההצעה הטובה והזולה ביותר, את זה אתה מבטיח על ידי זה שאתה נותן לכמה שיותר אנשים להגיש הצעות למכרז.
יואל בריס: אם תתחיל לחסום אותם או לחסום אותם למחצה על ידי זה שתגיד להם שהם במעמד נחות מלכתחילה, לא תקבל את ההצעה הטובה ביותר בשלב השני.
דוד רותם: אז הם ישתתפו ב-RFI.
דוד רותם: אני חברה גדולה ויש לי המון ידע.
דוד רותם: למה שאשתתף אתך בכלל?
דוד רותם: אתה אומר לי מראש: לא תקבל על זה שום יתרון.
מנחם בן-ששון: עשינו חוק לפני כמה חודשים על עסקים בינוניים וקטנים.
מנחם בן-ששון: יש עסקים שכדי לבנות את בסיס הידע שאתה צריך לצורך בניית המכרז, אין לי הכלים, אך כדי להתמודד על הפרויקט יש לי הכלים, ואני בדיוק מסוג העסקים הללו שקודם עודדתי אותם.
מנחם בן-ששון: בקביעה הזו אני עלול לחסום אותם, ואז שוב תחזור לשם.
עומר דקל: הנושא של RFI נכנס לתוך פרק יותר רחב של לימוד השוק, כלומר לפני שאתה עושה מכרז, אתה לומד את השוק בכל מיני דרכים.
עומר דקל: כשאתה עושה RFI, אתה פונה לכל העולם.
עומר דקל: אני עושה היום מכרז, סתם, לביטוח לאומי באיזשהו נושא, אני עושה RFI, אני מקבל כל מיני מידעים.
עומר דקל: יכול להיות שהמכרז שאכתוב לא יהיה דומה למה שחשבתי קודם בעקבות המידע שקיבלתי, ואז אולי חלק מהחברות שענו לי ל-RFI לא יוכלו להשתתף בו, וחברות שלא ענו כי זה לא עניין אותן, הופכות להיות רלוונטיות.
עומר דקל: בד"כ חברות שיש להן מה לומר, הן אומרות, כי הן רוצות שתכתוב את המכרז באופן שמתאים למידות שלהן, לכן יש להן אינטרס לענות, אך לא ראוי להגביל את זה רק לחברות האלה.
ליאור אגאי: הניסיון הוא הפוך.
ליאור אגאי: לרוב כשמפרסמים RFI יש יותר ניגשים מאשר מה שניגשים למכרז, כי כמו שאמר ד"ר דקל, כולם מנסים שתקבע את תנאי הסף כי אתה יוצא ל-RFI במקום שאתה לא יודע מה אתה רוצה, אז כולם רוצים שתקבע את תנאי הסף בהתאם למה שיש להם להציע.
צבי ורטיקובסקי: נתקלנו במקרים של אנשים שלא מעוניינים בשלב ראשוני להשקיע משאבים, אך הם יכולים להיות מציעים טובים מאוד בשלב המכרז.
יואל בריס: אני מגיע לנושא האחרון – עשינו תיעוד, והיתה שאלה, מתי התיעוד הזה נחשף, והפתרון שהגענו אליו הוא זה.
יואל בריס: קורא סעיף 14א(ו)(1).
יואל בריס: כל הסיפא, אחרי הנושא של לפגוע במהלך התקין של המכרז, הוא חופף להצעות במכרז שנחשפות אחרי הליך המכרז – הכל נחשף חוץ מסוד מסחרי, סוד מקצועי, ביטחון המדינה ויחסי החוץ שלה.
יואל בריס: פה הוספנו את הנושאים שפוגעים במהלך התקין של המכרז, כי אנו עדיין בשלב תהליך המכרז.
יואל בריס: אם כל מטרתי, לצורך העניין, אם אני וברוך השתתפנו ב-RFI ואני הולך למכרז וכל מטרתי היא לדעת מה הוא הולך להגיש כדי שאדע איך להתחכם להצעתו, את זה לא אוכל לקבל.
יואל בריס: אך אם אני חושד שהמכרז נתפר למידותיו של ברוך, שאת הדברים האלה יוכיחו.
יואל בריס: איפה הגבול של המידע הזה – תהיה פה עבודה לא קלה לוועדת המכרזים, אך זהו קו הגבול שקבענו לעניין זה.
יואל בריס: מה קורה אחרי שהודיעו על הזוכה במכרז – וזה כבר חופף לחלוטין- -
מנחם בן-ששון: עוד לפני הסעיף השני, נאמר שהמכרז הוא על מגפיים ויש מידע.
מנחם בן-ששון: במכרז כזה, כשנתתי לך מידע, אני, ספק המידע, חושב שסעיפים א, יג ו-טו עלולים לפגוע בעניינים מסחריים.
מנחם בן-ששון: אם לא יהיה כתוב כאן שאתה מרשה לי להצביע עליהם, אני לא חייב לקבלם, אבל כשאתה קורא לי להצביע על סעיפים כאלה, אני מניח שלך יהיה קשה יותר כעורך המכרז לאתר אותם.
מנחם בן-ששון: אז גם מצד ההגינות וגם מצד היעילות אולי בכל זאת תכתוב פה בסעיף אחד שאתה מזמין את המציע או נותן המידע להצביע עליהם, אבל תשאיר את זה בידי הוועדה, להחליט אם זה באמת כן או לא.
יואל בריס: היום במכרזים, ודאי במכרזים הטכנולוגיים, אבל לא רק, בסטנדרט של משרד האוצר אנו מבקשים מכל מציע לסמן מראש מהו לדעתו סוד מקצועי ומסחרי, הגם שאנו מודיעים לו שעמדתו לא סופית, כי ועדת המכרזים יכולה לעשות אובר רולינג על האמירה שלו, וודאי שבית המשפט יכול לעשות אובר רולינג.
יואל בריס: למשל, מחיר לא יכול להיות אף פעם סוד מקצועי במכרזים.
יואל בריס: יכול להיות שנכון לכתוב כך או אחרת שהמשתתף- -
מנחם בן-ששון: יש לך (ו): מי שנענה לפנייה לקבלת מידע רשאי: 1 – לסמן בהצעתו את הפריטים שלדעתו ראוי להחסות עד לסיום המכרז, או אפילו עד לאחר המכרז, 2 – מה שכתבת כ-1, ו-3, מה שכתבת כ-2.
עומר דקל: אני חושב שזו תוספת מיותרת של בירוקרטיה.
עומר דקל: כל הנושא של ה-RFI הייתי מכניס לזכות העיון הכללי, אחרי שנגמר המכרז.
עומר דקל: ב-RFI שאני נותן אני לפעמים כותב שלא תהיה זכות עיון, כי אני רוצה פתיחות מצד השוק, אני לא רוצה שמישהו בשוק יגיד: אני לא רוצה, כי אחר כך השותף שלי מעיין בזה, אחר כך המתחרה שלי מקבל את זה.
עומר דקל: אם הייתי יודע שזה לעיני ועדת המכרזים, וזה מידע שמשתמשים בו בצורה מקצועית בלבד, אני מוכן לחשוף הכל, אבל אם אני יודע ששבוע אחרי זה, זה מסתובב אצל המתחרים שלי בשוק – תודה רבה.
מנחם בן-ששון: בחלק ניכר מהמקרים לא רק שהאדם מבקש את החיסיון, אלא גם אתם נותנים לו אותו לכתחילה.
מנחם בן-ששון: החשש שלי הוא שיש כאלה שלא יודעים את המהלך הזה.
עומר דקל: ב-RFI שאני מנסח אני נותן מיוזמתי חיסיון כללי.
עומר דקל: אני אומר להם: מה שתשלחו לא ייחשף לעולם.
עומר דקל: לכן הייתי מבטל את הסעיף הזה והייתי משאיר את הנושא של זכות עיון כמשהו שהוא אחרי המכרז, וזה חלק מזכות העיון.
מנחם בן-ששון: למה חשוב לכם שאותו אחד שנתנו לו אפשרות להיכנס למכרז יוכל להסתכל ב-RFI?
עומר דקל: אגב, זכות העיון, יש פער בין הפסיקה לתקנות.
עומר דקל: זכות העיון בפסיקה היא מאוד רחבה וכוללת גם זכות עיון למי שלא השתתף במכרז וגם זכות עיון- - אני חושב שזכות העיון צריכה להיות אחרי המכרז.
מנחם בן-ששון: חשיבות קבלת מידע טוב לוועדת המכרז היא ערך ראשון במעלה, לדעתי, ואילו הצורך אצל האחרים להציץ הוא פחות חשוב.
עידו עשת: אם אני מבין נכון, ד"ר דקל, אתה אומר שהמידע הזה יפורסם, אך יפורסם אחרי המכרז, אם יהיה מכרז.
עומר דקל: נכון.
עידו עשת: ואם אין מכרז - אין עיון, כי לא קבעת עיון?
עידו עשת: זה לא ברור.
עידו עשת: אתה אומר שזה תחת זכות העיון הכללית שקיימת לאחר המכרז.
יואל בריס: הסיבה היחידה שהוספנו את העיון בתוך שבעה ימים ממועד פרסום המכרז – ואני לא עומד על זה – זה כדי לאפשר למישהו שטוען שהמכרז תפור, לצורך העניין, לעצור את זה בזמן אמת.
יואל בריס: נניח שהמכרז פורסם, ובו ביום הוא אומר:
יואל בריס: אני רואה כאן בוודאות שמכרז המגפיים הזה תפור לברוך, ואני רוצה להוכיח את זה – אם רק תיתנו לי לעיין בחומר של ה-RFI, אוכיח את זה בשניות.
מנחם בן-ששון: אין לזה סוף.
מנחם בן-ששון: אחרי שהוא יעיין ב-RFI, הוא יבקש לעיין גם בקורות החיים של כל אחד מחברי ועדת המכרז, ואחרי זה הוא יגיד שיש להם ניגוד אינטרסים – זה מכרז למדרכות, אין לו מדרכה ליד הבית, הוא הולך ליהנות ממנו.
עידו עשת: הוא יוכל לטעון את זה, רק שהוא יטען זאת לאחר סיום המכרז, עם כל שאר הטענות.
יואל בריס: לי אין בעיה במקום סעיף (ו) לכתוב: על מידע שנאסף במהלך ה-RFI יחולו הוראות תקנה 21ה.
עידו עשת: ומה אם אין מכרז בכלל?
יואל בריס: אם היתה התקשרות שלא במכרז, גם יחולו.
יואל בריס: אם לא היתה התקשרות - חוק חופש המידע.
מנחם בן-ששון: אז אתה לא צריך את הסייגים.
מנחם בן-ששון: מה עם סעיף 2 – בתוך 30 יום?
יואל בריס: זה כבר נהיה מיותר.
יואל בריס: צריך להוסיף רק שזה גם יחול בהתאמה גם במצב שבו היתה התקשרות שלא במכרז.
עומר דקל: לטעמי, סעיף 21ה הוא צר מדי, אבל כשנגיע אליו.
מנחם בן-ששון: כשנגיע ל-21ה, אנו צריכים לחזור ל-14א.
יואל בריס: קורא סעיף 14ב.
מנחם בן-ששון: האם בכוחו של מכרז כזה להתגבר על פטור, כלומר לומר: אני נותן לך דרך החשכ"ל אפשרות של פטור ממכרז?
יואל בריס: המכרז המרכזי הוא לא ממש פטור.
יואל בריס: מכרז מרכזי נעשה על ידי החשכ"ל עבור כל משרדי הממשלה.
יואל בריס: הוא יכול להחליט: אני קונה פלאפונים עבור כל משרדי הממשלה.
יואל בריס: במקום שכל משרד יעשה התקשרות בין החברות הסלולריות, יותר הגיוני שינצלו את היתרון לגודל, יחסכו בעלות בירוקרטית, ואם החשכ"ל החליט בנושא מסוים לעשות מכרז מרכזי, הוא צריך לאכוף על משרדי הממשלה את ההתקשרות.
מנחם בן-ששון: אני יכול עכשיו באמצעות מכרז של החשכ"ל לבטל את כל המכרזים שרצים בשטח, ובכלל לא אדע את זה, כי משרד X לא שמו לב.
מנחם בן-ששון: יצא מכרז של החשכ"ל, עכשיו כל המכרזים שיצאו בנושא זה לא קיימים.
ליאור אגאי: רוב המכרזים המרכזיים עושה מינהל הרכש הממשלתי עבור משרדי הממשלה.
ליאור אגאי: הוא עושה זאת באמצעות ועדת מכרזים.
ליאור אגאי: מודיעים שנה מראש אילו מכרזים בכוונה שלנו לעשות, מכרזים מרכזיים, וגם בכל מכרז מרכזי נרשם שזה לא בא לבטל או להחליף מכרז קיים אלא מחכים עד שהוא יסתיים, ואז המשרד מצטרף.
מנחם בן-ששון: השקטת אותי מבחינה מעשית.
מנחם בן-ששון: האם במקרה כזה לא ראוי לכתוב את זה גם בתקנה?
עינת הלר: הפרקטיקה היא לא מה שהזכירו כאן.
עינת הלר: אני יכולה לתת דוגמאות קונקרטיות שקרו במשרד הרווחה, דוגמה שקרתה בשלושת החודשים האחרונים, למשל מכרז למתורגמנים בשפת הסימנים – משרד הרווחה יצא למכרז, משרד האוצר הנחית עלינו הוראות, ולכן הוראות מעבר הן קריטיות בתקנה הזו.
מנחם בן-ששון: את רק אומרת שנכתוב את זה.
עינת הלר: נכון.
עומר דקל: אין לי התנגדות, רק מבחינה אסטתית זה לא עניין לתקנה.
עומר דקל: זה עניין של אופן התנהלותה הפנימי של הממשלה.
מנחם בן-ששון: לא אמרתי כמה זמן, אמרתי: ובלבד שיינתן זמן נאות והתראה למשרדים בקשר לדרכי- -
עומר דקל: הייתי מצפה שהחשכ"ל יוציא הוראה- -
מנחם בן-ששון: אתה זוכר את דבריה של גב' הלר?
ליאור אגאי: היום זה קיים בהוראות התכ"מ, כבר שנה וחצי.
ליאור אגאי: פה זה בדיוק הפוך למה שאמרנו – העברה של הוראת התכ"מ למעלה, כדי להחיל את זה גם על יועצים משפטיים ולא להנחות רק חשבים.
עידו עשת: יואל, דיברת על מכרזים מרכזיים.
עידו עשת: יש גם מכרזים מרכזיים שהם מכרזי מסגרת?
יואל בריס: בעבר רוב המכרזים המרכזיים היו מכרזי מסגרת.
יואל בריס: בשנים האחרונות, כמעט כולם לא מכרזי מסגרת.
יואל בריס: ההבדל בין מכרז מסגרת למכרז מרכזי שהוא לא מכרז מסגרת זה שבמכרז מרכזי שהוא לא מכרז מסגרת אומרים למשרדים: תתקשרו עם פלוני.
יואל בריס: במכרז מרכזי שהוא מכרז מסגרת יש ארבעה או חמישה זוכים במכרז המרכזי, ואז כל משרד מבצע תהליך, לבחור מבין החמישה.
ליאור אגאי: אנו דואגים לחלוקה.
ליאור אגאי: זה שונה ממכרזי המסגרת של פעם.
יואל בריס: יש לנו התייחסות בהמשך למכרזי מסגרת, כיוון שאנו מאפשרים כאן כלי גמיש למשרדים, לעשות מכרז מסגרת משרדי - מה שהיום לא קיים בפועל, שמשרד אומר:
יואל בריס: אני צריך מודדים על פני השנה, אבל אני לא יודע היום בדיוק איפה ומתי אצטרך אותם.
יואל בריס: אעשה מכרז מסגרת, ובכל פעם אשלוף מבין הזוכים מודד אחר שירוץ לשטח ויבצע עבודת מדידה.
יואל בריס: מכרז המסגרת ??
יואל בריס: השתמש בעיקר במכרז המרכזי, שזה נועד לעשות איזון בין הרצון מצד אחד של משרד האוצר לייעל ולעשות עבור כולם, לבין הרצון בכל זאת להשאיר בידי המשרדים איזושהי שליטה לגבי המתקשר הסופי.
עידו עשת: המכרז המרכזי – איפה הוא נכנס אצלכם בסיווגים?
עידו עשת: תחת מה הוא נכנס?
יואל בריס: הכל חל על המכרז המרכזי.
יואל בריס: הוא יהיה בד"כ מכרז פומבי רגיל.
יואל בריס: ההבדל היחיד הוא, הממשלה היא גוף אחד.
יואל בריס: משרד האוצר לא יכול להגיש תביעה נגד משרד התעשייה, כולם הרי גוף אחד.
יואל בריס: אי אפשר גם להתקשר אחד עם השני.
יואל בריס: בפועל יש לכל אחד ועדת מכרזים ויש לו מערך התקשרות נפרד.
יואל בריס: המכרז המרכזי מחזיר את זה למעלה ואומר: יש מישהו אחד שעושה עבור כל החלקים השונים.
מנחם בן-ששון: איך ייראה הסעיף אחרי ההערה שלנו?
יואל בריס: נכתוב: ערך החשכ"ל מכרז מרכזי עבור משרדי הממשלה, הודיע ששה חודשים מראש על הכוונה לפרסם מכרז כאמור, לא יערוך וגו'.
מנחם בן-ששון: חצי שנה זה בסדר, אבל מה קורה עם משהו שנמצא שלושת רבעי שנה קודם ובכל זאת לא השלמתי את המכרז?
מנחם בן-ששון: אני מפסיק אותו?
ליאור אגאי: אנו מודיעים עד סוף השנה, ומוציאים עדכונים.
ליאור אגאי: אם אנו רואים שאנו לא מספיקים, אנו מודיעים למשרדים חודשיים-שלושה קודם, או שיאריכו מכרזים קיימים או שייצאו למכרז לתקופה של עד שנה, עד שנספיק להדביק אותם, אך זה כמעט לא קורה.
מנחם בן-ששון: משרד שמוציא מכרז, מוציא אמירה חוזית, שיש בה מחויבות.
מנחם בן-ששון: האם העובדה שהחשכ"ל פרסם ועשיתי את זה לפני שלושת רבעי שנה וועדת המכרזים התלבטה, ביקשה עוד חומר וכן הלאה אבל מפעילה את המכרז בתוך החצי שנה הזו – כלומר האם היא נלכדת או לא?
מנחם בן-ששון: חצי שנה נראה לי זמן סביר.
מנחם בן-ששון: השאלה, אם התחלתי בהליך של מכרז, אני צריך הנחיית ביניים, איך אני עושה.
ליאור אגאי: בפרקטיקה יש הוראה שנותנת עד תשעה חודשים, שלושה חודשים כל פעם עם אישור מאתנו, ואנו מודיעים באיזה סטטוס אנחנו.
מנחם בן-ששון: השלמת המכרז האחר.
מנחם בן-ששון: אז למה לא תכניס אותו לכאן?
מנחם בן-ששון: אתה רוצה לתת מרחב זמן – תן אותו, אבל תן את הזמן לא רק כדי לא להוציא מכרז חדש אלא גם להשלים מכרז שהתחלתי אותו ברשות, עשיתי אותו בצורה תקינה, לא סיימתי אותו.
מנחם בן-ששון: אני צריך הנחיה גם לגבי המכרז הזה.
מנחם בן-ששון: אם היית אומר: לא יערוך - זה דבר אחד.
מנחם בן-ששון: אם היית אומר לא ישלים – זה דבר אחר.
מנחם בן-ששון: תן פתח זמן.
יואל בריס: נעשה, פתח זמן למכרז שהתחיל כבר.
מנחם בן-ששון: אני שמח למכרז של החשכ"ל, שלא תבינו לא נכון.
צבי ורטיקובסקי: נניח אם עושים מכרז של שיפוצים - לפעמים משרד השיכון, למשל, צריך לבוא לנכה ולעשות שיפוץ באופן דחוף, ותלוי ועומד מכרז מרכזי של החשכ"ל.
צבי ורטיקובסקי: יכול להיות שנכה או משפחה כזו, שלא יכולה לחכות ששה חודשים או שלושת רבעי שנה או שנה.
צבי ורטיקובסקי: יכולה להיות פה בעיית סנדול, שזה תוקע את המשרד.
צבי ורטיקובסקי: נניח שנתנו ששה חודשים התראה, ותוך כדי הששה חודשים שמתנהל המכרז נוצר מצב של צורך בשיפוץ דירה.
צבי ורטיקובסקי: השאלה אז אם זה הולך לפטור או לא.
מנחם בן-ששון: יש לו מסלולי פטור מיוחדים דחופים במקרה של מלחמה גרעינית או צורך דחוף בריאותי.
עידו עשת: לפי הוראה 14ב כתוב:
עידו עשת: לא יתקשר בכל דרך אחרת בהתקשרות נושא המכרז, ולכן סעיפי הפטור המיידים לכל זה אינם עוזרים.
עידו עשת: הוא צריך לגשת לוועדת הפטור, זו הדרך היחידה שלו להתקשר כשפורסם מכרז, או הולכים לפרסם.
יואל בריס: צריך לומר פה שמכרז שמועד הגשת ההצעות שלו הוא קרוב- -
מנחם בן-ששון: תגדיר זמנים.
יואל בריס: מכרז שפורסם לפני ההודעה, לפני שליאור הוציא הודעה מישהו פרסם מכרז, ומועד הגשת ההצעות הוא בעוד חודש, ועכשיו פרסום ליאור שאני מתכוון בעוד ששה חודשים לפרסם – אותו אחד נחריג אותו כאן.
ליאור אגאי: כמעט בכל מכרז היום שמוציאים, אנו מבקשים לעשות סעיף שמודיע שבהתראה של 90 יום מראש, אם פרסם החשכ"ל מכרז מרכזי וכו', כלומר לא אכפת לנו שיתמחרו את זה, העיקר שיצטרפו למכרז המרכזי, והדבר השני, זה פחות קריטי ממה שזה נראה, כי היום יש לנו למעלה מ-100 התקשרויות על רוב המותגים שהם גנריים, לכן אנו מדברים כאן על מכרזים שכל הזמן חוזרים – ציוד, מחשוב, רכב.
מנחם בן-ששון: אני יכול להביא דוגמה אישית על רכישת תוכנות, שזה משרד ממשלתי, תוקע תהליכים מאוד משמעותיים בגלל שתוכנות לא מגיעות.
מנחם בן-ששון: יצאה הנחיה על מכרז מרכזי וזה עכשיו משהו כמו תשעה חודשים.
ליאור אגאי: אנו לרוב לא מתעסקים עם תוכנות.
מנחם בן-ששון: הסיפור הוא בכל זאת ממלכתי.
מנחם בן-ששון: יש אזרחים שמחכים חודשיים, 8, 11 חודשים.
יואל בריס: אנו עוברים לתקנה 15.
מנחם בן-ששון: תענה לנו לפני כן על ה-GPA.
יואל בריס: ה-GPA אומר במישור בין מדינות: שמור לי ואשמור לך, או: אל תפלה אותי ולא אפלה אותך.
יואל בריס: הרעיון הוא לא ליצור העדפות על בסיס מדינה אלא בהקשרים ספציפיים שבהם הדבר מותר.
יואל בריס: ה-GPA גובר על תקנות שעוסקות בהעדפה- -
מנחם בן-ששון: כלומר אם התחייבת לפרסם בניו יורק טיימס ב-16 אינץ', אתה חייב להמשיך לפרסם שם.
מנחם בן-ששון: האם זה ימשיך להתקיים?
קרן דהרי-בן-נון: כן.
מנחם בן-ששון: זה חשוב כדי לקבל את אווירת הרחמנות בכיוון מסוים.
מנחם בן-ששון: כלומר יש תקנות שימשיכו להיות בעיתונות הכתובה.
עומר דקל: ה-GPA זה נורמה עליונה שלא אושררה על ידי הכנסת.
עומר דקל: בכל מקום שיש סתירה בין התקנה לבין ההסדר שקבוע ב-GPA, ההסדר המחייב הוא מה שכתוב ב-GPA.
מנחם בן-ששון: מר בריס, תציג את התקנה, בבקשה.
יואל בריס: אחד הדברים במסגרת היציאה מהקופסה, והקופסה היא תיבת המכרזים, אנו עוברים, אחד הדברים המרכזיים שהתקנות הללו מציעות זה לעשות שימוש בטכנולוגיה המודרנית שפורחת בין הרבה קופסאות ברחבי הארץ ותבל, וקוראים למנגנון הזה אינטרנט.
יואל בריס: אם אני חוזר לסעיף 1, להגדרה הראשונה שאנו מציעים, אתר האינטרנט, אנו מציעים שיהיה אתר אינטרנט, לעניין משרד ממשלתי, אתר אינטרנט אחד של מינהל הרכש, שיהיה מקום מרוכז אחד שבו אפשר יהיה לראות את כל מה שקורה בכל המכרזים הממשלתיים, ולעניין גוף ציבורי שלא משרד ממשלתי, זה אתר אינטרנט של אותו גוף ציבורי.
יואל בריס: אם הם רוצים, הם יכולים להתאחד, נניח מספר חברות ממשלתיות שעוסקות בתחום התשתית או מספר תאגידים סטטוטוריים ולהקים אתר אינטרנט אחד מרכזי של הרכש שלהם.
יואל בריס: הקישור לכל אחד מאתרי האינטרנט האלה יופיע גם הוא באתר האינטרנט של החשכ"ל, וכתובת אתר האינטרנט של כל כתובות האינטרנט האלה יופיעו ברשומות ובתדירות סבירה גם בשני עיתונים נפוצים במדינת ישראל ובעיתון נוסף בשפה הערבית.
דוד רותם: למה ערבית?
יואל בריס: זו שפה רשמית.
יואל בריס: אנו מציעים כאן שככלל, ההודעה על פרסום מכרז וכל ההודעות שבאות בעקבותיו – כל אלה יפורסמו באתר האינטרנט.
יואל בריס: כהשלמה לדבר הזה יש הוראת שעה בסוף התקנות שאומרת כיום את מה שקיים ברשויות המקומיות ופה מופיע כהוראת שעה לשנה אחת, שבשנה הראשונה, עד שאנשים יתרגלו לנושא האינטרנט, תופיע גם רשימת המכרזים בעיתונים מדי שבוע, כלומר רשימת המכרזים, לדעת שיש מכרז - זה יופיע בעיתונות כמו עכשיו.
יואל בריס: בכל מקום כזה הפירוט לא יופיע בעיתון.
קולט אביטל: למה שלא יופיע בעיתון?
יואל בריס: היום מופיע בעיתונים פירוט אדיר שכולו מופיע בעיתונות.
יואל בריס: במקום שיגידו: יש מכרז, את הפירוט תקבלו שם, כל הפירוט מופיע בעיתון.
יואל בריס: מעבר לזה שהעלות למדינה היא כ-8-12 מיליון ₪ בשנה, הספקים עצמם בד"כ, אם הם רוצים לעקוב אחרי כל העיתונים, צריכים כל שני וחמישי לקנות כמה עיתונים כדי לראות איפה פורסם איזה מכרז, אז היום הפרסום הוא כאילו לציבור, אבל זה לא הציבור שקורא אותו אלא המתווכים למיניהם- -
קולט אביטל: לא כולם מחוברים לאינטרנט.
יואל בריס: גם לזה מצאנו מענה.
יואל בריס: המענה שאנו נותנים כאן הוא כזה: המודעות יפורסמו באינטרנט.
יואל בריס: מודעות בנושאים שבהם החשכ"ל סבור שזה סוג נושאים שבהם קהל היעד אינו בנגישות לאינטרנט, יפורסמו גם בעיתון במלואם.
יואל בריס: כתובת אתר האינטרנט תפורסם תקופתית בעיתונות.
יואל בריס: בשנה הראשונה גם פירוט רשימת המכרזים יופיע באתר האינטרנט, כשלצדו קישור - באיזה אתר נמצא כל מכרז.
מנחם בן-ששון: כיום זה בכל העיתונים.
יואל בריס: כיום זה שני עיתונים נפוצים פלוס עוד אחד בשפה הערבית.
יואל בריס: מה שיפורסם שם עכשיו לפי הצעתנו זה אתר האינטרנט – תקופתית, כתובת אתר האינטרנט תפורסם גם ברשומות.
יואל בריס: בנוסף, בשנה הראשונה אנו מציעים שתפורסם הרשימה המלאה.
יואל בריס: בנושאים שבהם יש חוסר נגישות ימשיך המצב הקיים.
יואל בריס: קורא סעיף 15(1).
יואל בריס: כלומר אתר האינטרנט עצמו יצטרך להתנהל בעברית ובערבית.
יואל בריס: קורא סעיף 15(2), (3), (4), (5)(ה).
יואל בריס: כלומר יש אפשרות גם להיות מנוי, ואז הוא מקבל הודעה באימייל.
יואל בריס: קורא סעיף 15(5)(ו), (ז).
יואל בריס: אני מבקש לקפוץ להוראת המעבר, בתקנה 40.
יואל בריס: קורא סעיף 40.
יואל בריס: כך לפחות בשנה הראשונה, עד שיש התרגלות לשימוש באתר האינטרנט, יש החיבור הזה.
מנחם בן-ששון: אני אציע לכם לעשות הוראת שעה הפוכה, כלומר שבשלב הראשון יהיה גם באינטרנט וגם בעיתון, ואחרי זה תחזרו אלינו עם תקנות, אחרי שנה או שנתיים, שמבטלות את המודעות בעיתון או משאירות רק הכרזות עליהן.
מנחם בן-ששון: מר אנגל, בבקשה.
ינון אנגל: אני חושב שההצעה הזו לא מביאה כמה דברים בסיסיים בחשבון.
ינון אנגל: אני חושב שאני מדבר בשם כל העיתונים.
ינון אנגל: אני חושב שההצעה לא מביאה בחשבון שחלק ניכר מהאוכלוסייה הישראלית, שהיא חברה רבגונית, לא נחשף לחלוטין לאינטרנט.
ינון אנגל: אם לוקחים למשל אוכלוסייה מהמגזר הדתי-חרדי, אוכלוסייה מהמגזר הערבי, אם לוקחים בעלי עסקים קטנים שלא נחשפים לאינטרנט, אם לוקחים אנשים בגיל מסוים שפחות נחשפים לאינטרנט – פה יש גזרה על העיתונים, שלא תהיה שום מודעה בעיתונים.
ינון אנגל: הדברים שייתנו פה ושם - זה בטל בששים.
ינון אנגל: יש מכרזים עם הצעות עבודה לכל מיני תפקידים גם למזכירות ולפקידים ברמה נמוכה.
ינון אנגל: יש פה מכרזים לבעלי עסקים קטנים.
ינון אנגל: למשל, להקים מזנון במשרדי מס הכנסה בעפולה או בנצרת – אלה לא אנשים שייכנסו לאינטרנט, ואם זה לא יגיע אליהם דרך העיתונים, זה לא יגיע אליהם.
ינון אנגל: אנו חושבים שבסך הכל, שכרו יוצא בהפסדו.
ינון אנגל: על ידי הרצון של האוצר לחסוך את הסכום שהחבר נקב, איני יודע אם הוא נכון, הם יקבלו פחות הצעות, וכך המחיר במכרז יעלה.
ינון אנגל: יתר על כן, זו פגיעה חמורה בעיתונות הכתובה.
ינון אנגל: כך משדרים לכלל המשק שהעיתונות הכתובה – פאסה, והאינטרנט הוא המלך החדש.
ינון אנגל: הדור הצעיר קורא פחות ופחות עיתונים, עכשיו מרחיקים אותו עוד יותר, כל דבר כזה דוחה את קריאת העיתונים.