GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
: אני רוצה להעיר הערה קטנה לחברי הכנסת לעניין ההסתייגויות של התחילה.
: סעיפי תחילה הם סעיפים שצריכים להיות ברורים, הם לא יכולים להשאיר דברים עמומים לפרשנויות, האם נערכו או לא נערכו, האם הוסיפו תקנים או לא הוסיפו תקנים.
: זה גם תקדים מאוד גרוע לחקיקת הכנסת, שמועד התחילה של החוק לא ידוע.
: לכן אני הייתי מבקשת, גם אם יש הסתייגויות, שזה ילך על תקופות.
: אם חושבים ששנה לא מספיקה, שזה יהיה שנה וחצי או שנתיים, אבל לא להכניס הסתייגויות לעניין סעיף תחילה, שמשאירות עמימות וכשצריכים לפרש האם היו תקנים או נערכו או לא נערכו.
: איזה שיניים יהיו להחלטה, אדוני היושב ראש?
שלמה מולה: אני מבקש שהתחילה תהיה שנה - - -
דוד רותם: שנה זה מה שכתוב, אבל אני אבקש חצי שנה, והרב גפני יתמוך בי.
דוד רותם: עכשיו אנחנו מצביעים האם הולכים על גרסה א' או ב', דהיינו קובעים תקופה.
: אני מבין את הבעייתיות שיש בעניין הזה, אבל שאל מיכאלי את היועצת המשפטית איזה שיניים אנחנו יכולים לתת לדבר שיתברר לנו במהלך הדיון.
: אם חברי הכנסת עוקבים ורואים שהדברים לא מתרחשים - -
דוד רותם: - - אנחנו נשנה את סעיף התחילה.
מיכאל איתן: אני לא מבין על מה מדברים.
מיכאל איתן: מה, אנחנו מחוקקים היום את החוק הראשון במדינת ישראל?
דוד רותם: אנחנו עוברים להצבעה על הנוסח הראשון או גרסת משרד המשפטים.
דוד רותם: אם נחליט ללכת על הנוסח הראשון, אנחנו נכניס את ההסתייגויות.
דוד רותם: רבותיי, מי בעד הנוסח המוצע על ידי הוועדה, דהיינו תקופה קצובה?
דוד רותם: הצבעה בעד – כולם נגד – אין הנוסח המוצע על ידי הוועדה לתקופה קצובה בסעיף התחילה נתקבל.
: אני רק רוצה לשאול את נציגי שר המשפטים, האם בעניין הזה ירצו הסתייגות, כי זאת הצעה של משרד המשפטים.
מיכל כהן: אני אבדוק את זה.
שלמה מולה: למה לכם?
מיכל כהן: אני לא יכולה להחליט על דעת עצמי.
: תבדקי.
מיכאל איתן: זאת שאלת קיטבג, מה שנקרא.
דוד רותם: אנחנו עוברים לתקופת התחילה.
דוד רותם: יש הצעה של שישה חודשים, שנה, 18 חודש ו-24 חודש.
: ומגיש החוק מציע הצעת פשרה של 18 חודש.
מיכאל איתן: על מנת שלא נהיה מגוחכים, אם אי-אפשר להתאחד על 18 חודש, אני מוריד את שלי.
דוד רותם: אי-אפשר להתאחד על 18 חודש.
מיכאל איתן: בואו נתאחד על 18 חודש.
יצחק לוי: אני מקבל את ה-18 חודש.
משה שרוני: שנה.
דוד רותם: מי בעד שישה חודשים?
דוד רותם: הצבעה בעד – 1 נגד – רוב ההצעה לרשום שישה חודשים בסעיף התחילה לא נתקבלה.
דוד רותם: תרשמי לי הסתייגות.
דוד רותם: מי בעד 18 חודשים?
מיכאל איתן: תעשה אחד מול השני, נשארו 12 ו-18 חודש.
דוד רותם: מי בעד 18 חודש?
דוד רותם: הצבעה בעד – רוב נגד – 1 ההצעה לרשום 18 חודש בסעיף התחילה נתקבלה.
: אם כך, זו גרסת הוועדה.
: יש שתי גרסאות: יש הסתייגות של חצי שנה - - -
דוד רותם: ויש הסתייגות של חבר הכנסת שלמה מולה.
משה שרוני: יש הסתייגות לשנה.
יצחק לוי: לא הצביעו על שנה.
דוד רותם: מי בעד שנה?
דוד רותם: הצבעה בעד – 3 נגד – רוב ההצעה לרשום שנה בסעיף התחילה לא נתקבלה.
מיכאל איתן: אתה הצבעת בעד 18 חודש.
דוד רותם: אני הצבעתי בעד שישה חודשים.
דוד רותם: נא לרשום הסתייגות לשנה של חברי הכנסת מולה ושרוני.
דוד רותם: רבותיי, אם כך אנחנו מאשרים את החוק לקריאה שנייה ושלישית – מי בעד?
: יש הסתייגות שלנו, עם כל הכבוד.
: איך אנחנו משקפים - - -
מיכאל איתן: אי-אפשר בחוק.
: החלטת ועדה לפני ההצבעה.
מיכאל איתן: לא, אחרי ההצבעה, אחרי שגומרים את החוק.
: אני מבקש להצביע על ההסתייגות שלנו.
דוד רותם: בהסתייגות תגיד אותה.
: התחילה של ה-18 חודש תהיה כדי לתת אפשרות להסדיר את העניין הזה.
דוד רותם: מי בעד ההסתייגות של חברי הכנסת גפני ומיכאלי, כפי שהיא נוסחה הרגע?
דוד רותם: הצבעה בעד – 3 נגד – רוב ההסתייגות של חברי הכנסת גפני, מיכאלי וזאב לא נתקבלה.
דוד רותם: תודה, ההסתייגות של חברי הכנסת גפני, מיכאלי וזאב נפלה, נא לרשום אותה בהסתייגות.
דוד רותם: רבותיי, אנחנו עוברים לאישור החוק לקריאה שנייה ושלישית, כפי שהוא אושר כאן – מי בעד?
דוד רותם: הצבעה בעד – כולם נגד – אין הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 50) (פרוטוקול הדיון), התשס"ח-2008 נתקבלה.
: עכשיו לעניין קבלת ההחלטה של חבר הכנסת מיקי איתן.
דוד רותם: מי בעד למנות את חברי הכנסת מיכאל איתן ו לפשר ולגשר?
מיכאל איתן: במידה שיתברר שיש צורך לגשר.
דוד רותם: הצבעה בעד – כולם נגד – אין ההצעה למנות את חברי הכנסת איתן ומיכאלי כדי לגשר בין בתי הדין הרבניים לאוצר נתקבלה.
דוד רותם: פה אחד.
מנחם בן-ששון: אדוני היועץ המשפטי, חבריי מהלשכה, ברוכים הבאים.
מנחם בן-ששון: תקנות החברות (דיווח פרטי רישום) (תיקון), התשס"ח-2008
מרים אילני: נתחיל עם התקנות שתיקנו ב-2006 - תקנות החברות (דיווח פרטי רישום).
מרים אילני: כזכור, באנו לוועדה וביקשנו להסדיר את התקנות כך שיופיע בהן תצהיר עורך דין ושאפשר יהיה לחתום בפניו וזאת מן הטעם שנאמר לנו שיש מקרים לא מעטים של זיופים והודעות כוזבות.
מרים אילני: רצינו לשדרג את האמינות של הדוחות האלה בזה שהוספנו אישור של עורך דין שחותמים בפניו וזה בעצם משדרג את הדוחות לאפשרות להגיש תביעה על עדות שקר במקרה שאתה מצהיר לא נכון בפני עורך הדין.
מרים אילני: אנחנו אמרנו שניתן לומר שחלופה סבירה לזה שבמקום תצהיר עורך דין יבוא אישור של רואה החשבון שמכיר את החברה כי הוא רואה החשבון המבקר שלה והוא ביקר את הדוחות של אותה שנה.
מרים אילני: לאור זה שיש גילוי דעת של לשכת רואי החשבון שאומרת שכאשר רואה חשבון מסייע בהכנת הדוחות ורואה על פניו דיווח שהוא לא נכון, אסור לו להמשיך לסייע ובעצם הוא צריך להפסיק את הטיפול.
מרים אילני: חשבנו שזאת חלופה סבירה לתצהיר של עורך הדין וזאת ההצעה שמובאת בפני הוועדה.
מנחם בן-ששון: שאלה.
מנחם בן-ששון: כיוון שאנחנו ישבנו עם הלשכה לגבי כמה שאלות במהלך השנה האחרונה, בזמן הזה מישהו אחר ייצג אותך ואחרי כן את הגעת בשולי הדיון אני חושב.
מרים אילני: אני דווקא לא עוסקת בזה.
מנחם בן-ששון: אני שואל לגבי התקנות האתיות בהן עסקנו.
מנחם בן-ששון: האם אתם שקטים?
מנחם בן-ששון: האם אתם רגועים מבחינת האתיקה שאין כאן ניגוד אינטרסים?
מנחם בן-ששון: שרואה החשבון חותם על רואה החשבון?
מרים אילני: הוא לא חותם על רואה החשבון.
מרים אילני: הוא חותם שנושא המשרה שחתם על הדוחות, הוא נושא המשרה.
מנחם בן-ששון: ודי לכם בכך.
מנחם בן-ששון: לי די בכך.
מנחם בן-ששון: אני מתייעץ עם רואה החשבון שלי על הרבה דברים שמן הדין היה להתייעץ עם הפסיכולוג.
מרים אילני: בהקשר של ניגודי עניינים, אנחנו לא רואים בעיה.
מנחם בן-ששון: אם כן, המשרד רגוע.
מנחם בן-ששון: יש מישהו מסביב לשולחן שרוצה לטעון נגד?
מנחם בן-ששון: היועץ המשפטי.
: לא, לא נגד.
מנחם בן-ששון: בשנת 2006, עת לא היינו כאן שנינו, עשו את זה בלעדינו ואז בכל אופן אמרו שזה תקין שיעשה את זה עורך הדין, שהאחריות תהיה ברורה, יהיה גם ברור מי הוא האחראי בשעה שמוסרים את הדין וחשבון הזה.
מנחם בן-ששון: זה לא גורם לך להרהורים?
: זה לא נושא של נגד.
: זה נושא שאני חושב שהוועדה צריכה לתת את תשומת לבה לנושא שיש פה בעצם מודל קצת שונה של אחריות.
: אם ב-2006 לפחות התבקש מודל של אחריות, של חיזוק אחריות על ידי דרישה של עריכת תצהיר, בעצם נוצר חיזוק האחריות על אותו מדווח.
: זאת אומרת, אם אותו מדווח הוא מדווח.
מנחם בן-ששון: בעיית הזיוף היא הבעיה.
: הבעיה היא בעיית הזיוף ולכן הטלת האחריות היא חיזוק האחריות על ידי התצהיר, חיזוק האחריות של אותו גורם מדווח כאשר עורך הדין כמובן אינו חייב לבדוק את נכונות התצהיר.
: בדרך כלל כאשר עורך דין עורך תצהיר, הכלי הוא התצהיר.
: התיקון שמבקשים היום הוא נוקט במודל קצת שונה של חיזוק הדיווחים האמינים מכיוון שהוא מטיל סוג של אחריות על רואה החשבון ולא על המדווח.
: אני מבין שהרצון בכל המקרים הוא לחזק את הדיווח האמין כך שהדיווחים יהיו אמינים, גם במקרה הזה וגם במקרה הזה, אולם הכלי שנבחר היום ב-2008 – ודרך אגב, אני מבין שהוא גם הכלי שקדם ל-2006 ולכן שוב אנחנו חוזרים למצב של טרום 2006.
מרים אילני: לא חוזרים למצב של 2006 כי ב-2006 לא היה שום דבר.
מרים אילני: היה רק דיווח של נושא המשרה.
: זאת נקודה חשובה.
: אם באמת הרצון של 2006 היה לחזק על ידי חיזוק האחריות על אותו מדווח, אנחנו כאן מחזקים את האחריות באמצעות כלי אחר ולא על המדווח אלא חיזוק האחריות הוא דווקא במובן הזה על רואה החשבון.
מרים אילני: הם מוכנים לקחת על עצמם את האחריות הזאת.
: הוועדה צריכה לשקול את המודל הזה.
מנחם בן-ששון: לשכת עורכי הדין אומרת משהו עלזה?
מנחם בן-ששון: שאלת אותה?
מנחם בן-ששון: אולי לוקחים מעורכי הדין פרנסה?
קריאה: הוסיפו להם הרבה פרנסה ב-2006.
מנחם בן-ששון: יש מישהו שיכול לדבר בשמם?
קריאה: הם זומנו.
מנחם בן-ששון: אם הם זומנו, זה בסדר.
מנחם בן-ששון: אנחנו נעשה הפסקה של דקה ואני אבדוק במאה אחוזים שהזמנתי אותם כדי להיות רגוע.
מנחם בן-ששון: אני מבין את התשובות.
מנחם בן-ששון: את התקנה הזאת סיימנו ואנחנו עוברים לתקנה השנייה.
מנחם בן-ששון: עוד לא הצבעתי, אבל תכף נצביע על הכל יחד.
יזהר קנה: הארה בעד.
יזהר קנה: אני לא חושב שהכוונה הייתה לחיזוק המדווח אלא לחיזוק הדיווח.
יזהר קנה: זה היה הרצון בשנת 2006 ולכן החיזוק של הדיווח מגיע או מחד דרך תצהיר, או מאידך דרך זה שיש עוד אדם שמעורב ולכן גם זה וגם זה מביאים למטרה הבסיסית שהייתה ב-2006.
מנחם בן-ששון: הדבר היחידי שמפריע לי הוא שאני אוהב לשמוע היפכא מסתברא מגורם אחר.
מנחם בן-ששון: היועץ המשפטי עשה כמיטב יכולתו וזה מה שיש לנו.
מרים אילני: התקנות היום קובעות שכאשר חברה הפסיקה את הפעילות שלה, היא פטורה מלשלם אגרות על התקופה בה היא הפסיקה את הפעילות אבל יש מספר תנאים שהיא צריכה לעמוד בהם כדי להוכיח שהיא הפסיקה את הפעילות שלה.
מרים אילני: התנאים מופיעים בתקנה 5א לתקנות, שזה אישור מנציבות מס הכנסה שהחברה סגרה את התיק, אישור מרשויות מס הכנסה שנסגר התיק ותצהיר של הדירקטורים שבאמת הפסיקו את הפעילות שלהם ואין להם חשבונות בנק.
מרים אילני: לגבי שני התנאים הראשונים, שזה מס הכנסה והאישור של מס ערך מוסף, הסתבר לנו שהרבה פעמים האישור ניתן שנתיים אחרי, מסיבות טכניות, אבל החברה הפסיקה את הפעילות שלה.
מרים אילני: רואה החשבון בתקופה הזאת שולח דיווח שלו למס הכנסה בו הוא מפרט שאין פעילות לחברה ולכן אמרנו שתחת האישור הרשמי של הנציבות, של רשות המסים, שהחברה סגרה את התיק, אפשר להסתפק בדוחות האלה שרואה החשבון הגיש ובאישור שלו שבאמת החברה הפסיקה את הפעילות שלה.
מרים אילני: הוא מכיר את החברה, הוא יכול לתת את האישור הזה.
מרים אילני: תיקנו כמה ניסוחים בקשר לחברת חוץ כדי שיהיה ברור שזה גם חל על חברת חוץ שהפסיקה את הפעילות שלה.
מנחם בן-ששון: האם מישהו בחדר לא נוח לו עם התקנה הזאת והוא חושב שהיא לא בסדר?
גד סואן: הערה.
גד סואן: שתי התקנות האלה הן לתועלת הציבור.
מנחם בן-ששון: זה כתב לי ראש הלשכה.
מנחם בן-ששון: אתה אומר שזה גם לתועלת החברות.
גד סואן: אני מסתכל לא מנקודת ראות רואה החשבון או עורך הדין אלא מנקודת ראות של החברות ולחברות זה עוזר ולכן אנחנו תומכים בזה.
מרים אילני: תקנות החברות (דיווח פרטי רישום) (תיקון), התשס"ח-2008
מרים אילני: תקנה 4 לתקנות החברות, דיווח פרטי רישום, התש"ס-1999.
מרים אילני: (א) 1) שמו של החותם על טופס 5, מספר הזהות שלו וחתימתו יאומתו בידי אחד
מרים אילני: (1) עורך דין שהזהיר את החותם על הצהרתו.
מרים אילני: (2) תיקון לתוספת.
מרים אילני: תקנות החברות (אגרות) (תיקון), התשס"ח-2007
מרים אילני: תקנה 5(א) לתקנות האגרות, התשנ"ח-2001:
מרים אילני: "(א1) חברה שהפסיקה את פעילותה ותיקה טרם נסגר חייבת באישורים מפורטים בפסקאות (1( ו-(2), רשאית להמציא לרשם את האישורים הבאים:
מרים אילני: (2) העתק מן הדוחות למס הכנסה.
מרים אילני: (4) בתקנת משנה (ד), בסיפא יבוא: בתקנת משנה (א)(1).
: העיקרון של שינוי הנוסח הזה הוא נכון.
מרים אילני: העיקרון הוא שהאישורים שביקשנו בפסקה (1) ו-(2), אנחנו מסתפקים באישור של רואה החשבון בעיקר לגבי חברת חוץ.
מרים אילני: זאת הייתה הערת נוסח.
מרים אילני: שיהיה ברור.
: גם בחברת חוץ, גם לגבי הסעיף הבא.
מרים אילני: גם לגבי הסעיף הבא, הסעיף בתקנת משנה (4).
: מקומות שמפנים בעצם לתקנת משנה (א).
מנחם בן-ששון: שתי התקנות מאושרות.
עמירה דותן: אנחנו ממשיכים בדיונים שלנו בנושא של בתי הדין הרבניים.
עמירה דותן: אני חושבת שהדיון בפעם הקודמת היה מאוד בונה, מאוד מרתק, ואני מאוד מודה על הלמידה.
עמירה דותן: אני חושבת שבסוף נעשה איזשהו סיכום של הדברים כי עלו הרבה רעיונות בישיבה הקודמת.
אליהו בן-דהן: אני יכול לומר שלפחות חלק מהנושאים, אנחנו כבר הכנסנו אותם לעבודה.
אליהו בן-דהן: כמו למשל נושא של חוברת הסברה שכבר עובדים עליה.
קריאה: אפשר לראות את זה לפני הפרסום כי אולי יש הערות?
אליהו בן-דהן: אני מוכן להראות לך לפני הפרסום בעזרת השם.
קריאה: אנחנו בסוף נצטרך לקרוא את זה.
אליהו בן-דהן: לא, זה לא מיועד לעורכי דין אלא זה מיועד לאנשים שבאים בלי עורכי דין.
עמירה דותן: אנחנו ממשיכים לפי האג'נדה שמסרנו לכם בישיבה הקודמת.
עמירה דותן: היום אנחנו מתחילים בנושא של תורנות בעת פגרת בתי הדין, נושא שעלה גם בדיון הראשון אם אני לא טועה על ידי מר וסרמן, יושב-ראש לשכת הטוענים הרבניים.
: הנקודה שעלתה, משהו נקודתי, שלפחות בעבר הייתה בעיה עם נוכחות של דיינים כתורנם בעת פגרות בתי הדין.
: כנראה שחל שיפור בעניין הזה וגם דווח על כך בדוחות מבקר עוקבים, אבל עדיין גם בדיון הראשון צוין כאן שהמצב הקיים לא נותן מענה לצרכים וגם שלא יודעים מראש באיזה ימים ואיפה יהיו דיינים ורצינו לשמוע איפה זה עומד היום ומה נעשה לשיפור.
: האם עדיין הגורמים השונים שמתדיינים בבתי הדין, המצב לא מספק אותם.
: רצינו למצות את הנקודה הזאת.
אליהו בן-דהן: אני חושב שמשנה שעברה נתנו מענה ולדעתי מענה מלא לנושא התורנות ואני אסביר גם איך אנחנו פועלים.
דוד רותם: שופט נותן שישה ימי תורנות בשנה?
דוד רותם: זה נראה לי מעט.
דוד רותם: כמה שופטים יש בבית המשפט המחוזי בירושלים?
דוד רותם: כל הזמן יש שם שופט תורן.
אליהו בן-דהן: לאט לאט.
אליהו בן-דהן: אני מדבר על תורנות בתקופת הפגרה ולא דיין תורן שאתה יכול לבוא אליו בלילה ולקבל צו עיכוב יציאה או משהו כזה.
אליהו בן-דהן: עם זה אין בעיה בבתי הדין הרבניים.
אליהו בן-דהן: אני מדבר על תקופת הפגרות.
דוד רותם: מה תקופת הפגרה?
אליהו בן-דהן: היא מתחילה ב-16 ביולי ומסתיימת ב-31 באוגוסט.
עמירה דותן: מקבילה לפגרה בבתי המשפט.
: יש גם את הפגרות של סוכות ושל פסח.
דוד רותם: ויום העצמאות וכולי.
עמירה דותן: כמו בתי המשפט.
אליהו בן-דהן: בדיוק כמו בתי המשפט.
עמירה דותן: וכמו השופטים.
אליהו בן-דהן: בדיוק.
עמירה דותן: אותם ימי תורנות שיש לשופטים, יש גם לדיינים.
דוד רותם: זה מספק?
אליהו בן-דהן: אני אסביר.
אליהו בן-דהן: בבית דין קטן כמו באשקלון, שם יש ארבעה דיינים, ברור שאי אפשר שיהיה דיין תורן בבית הדין באשקלון יום יום כי אז הם צריכים גם להיות בפגרה והרי לזה נועדה הפגרה, שהם יוכלו לנוח.
דוד רותם: הפגרה נועדה לכתוב פסקי דין ולא לנוח.
אליהו בן-דהן: גם.
אליהו בן-דהן: אני מסכים אתך אבל אני לא יכול לדרוש מהם להיות מעבר לימי התורנות.
עמירה דותן: אתה מדבר על בתי דין קטנים, בעיקר בפריפריה אני מניחה שזה קורה.
אליהו בן-דהן: שם יש תורנות בדרך כלל פעמיים עד שלוש בשבוע.
אליהו בן-דהן: זה תלוי, לפי גודל בית הדין, אבל לפחות פעמיים בשבוע יושב דיין, כך שאם מישהו צריך דבר דחוף היום, הוא יודע שמחר או מחרתיים יהיה דיין והוא מקבל מענה לפנייה שלו, ואם צריך, מקיימים דיון.
אליהו בן-דהן: אם יש צורך בדיון דחוף של הרכב של שלושה, גם זה קורה.
אליהו בן-דהן: אנחנו מזמינים את הדיינים גם מחוץ לימי התורנות שלהם לנושא דחוף.
עמירה דותן: גם על זה יש מידע?
עמירה דותן: אנשים יודעים?
אליהו בן-דהן: מיד אני אשלים את התמונה.
אליהו בן-דהן: בבתי הדין הגדולים, קרי, ירושלים, תל-אביב, חיפה, יש דיין תורן בכל יום ויום.
אליהו בן-דהן: יתרה מזאת, גם אם מישהו צריך דחוף היום משהו באשקלון והוא לא יכול להמתין עד מחר או עד מחרתיים, הוא יכול לנסוע לתל-אביב והדיין התורן בתל-אביב יטפל בו ויפתור את הבעיה שלו.
אליהו בן-דהן: כל הדבר הזה מפורסם.
קריאה: בתל-אביב אף אחד לא יודע על זה.
אליהו בן-דהן: הם יודעים.
אליהו בן-דהן: הם מחויבים.
אליהו בן-דהן: אם מישהו לא עושה, הוא יגיש תלונה.
אליהו בן-דהן: כל הנושא הזה מפורסם באתר של בתי הדין הרבניים ואפשר לראות אותו.
אליהו בן-דהן: בימים הקרובים אנחנו נעלה לאתר את כל נושא התורנויות בכל בתי הדין בארץ וכל אחד יוכל לראות ולדעת.
אליהו בן-דהן: יש פרסום בעיתון שמתקיימת תורנות וגם בכל בית דין יש מודעה בכניסה שיש תורנות של בתי הדין ובבתי הדין הקטנים גם באיזה ימים יש תורנות של דיין.
עמירה דותן: בערים הקטנות יותר יש גם את העיתונים המקומיים.
עמירה דותן: האם גם שם יש פרסום?
אליהו בן-דהן: אני לא זוכר.
אליהו בן-דהן: אני לא עוסק בזה עד כדי כך, אבל אני יכול לבדוק את זה.
עמירה דותן: עלה כאן בדיונים, אם אני זוכרת, הנושא שמר וסרמן העלה אותו.
אליהו בן-דהן: הוא רצה להגדיל את מספר השעות של העובדים.
עמירה דותן: לא, אני מדברת על הפגרה.
עמירה דותן: אם אני זוכרת את הטיעון שלו נכון, הוא אמר שהיה הרכב מסוים שהיה נגיד בימים שלפני הפגרה, וצריך היה לבוא בפגרה לאיזשהו צורך אחר, ואז היה רק דיין אחד משום שבעצם כולם בפגרה וישנן רק הדן האחד הזה, כך שאי אפשר היה להמשיך את התיק משום שהשניים האחרים לא היו.
עמירה דותן: אם אני זוכרת את הטיעון נכון, זה הטיעון, אבל מר וסרמן לא כאן ואני לא אוכל לדבר בשמו.
אליהו בן-דהן: זה נשמע לי קצת מוזר כי בדרך כלל דיוני המשך לא נקבעים לפגרה אלא אם כן זה משהו דחוף ואז אם נקבע דיון המשך, כל ההרכב מגיע.
: אם זכור לי, הוא העלה את העניין שמזמינים לדיון מסוים בימים שיושב דיין אחד לדיון שיושב בהרכב ואז אי אפשר לקיים את הדיון ולא תמיד ההודעה מראש לצדדים תואמת את המצב.
אליהו בן-דהן: זה לא קשור לפגרה.
: זה לא קשור לפגרה.
: זה היה לגבי ההתנהלות השוטפת.
אליהו בן-דהן: אני אומר את האמת, אני לא מכיר דבר כזה.
אליהו בן-דהן: אם יש בעיה נקודתית, שיעלה אותה ואנחנו נטפל בה.
עמירה דותן: אני רוצה להבין.
עמירה דותן: כאשר מגיע לירושלים או לתל-אביב, לבתי הדין הגדולים יותר – כאשר היינו בתל-אביב ראינו את הסידור הזה – איך יודעים מי הוא ומה הוא?
עמירה דותן: הרי התיק שלו במקום אחר.
אליהו בן-דהן: בדרך כלל במקרה כזה נעשה תיאום בין המזכירים הראשיים.
עמירה דותן: המזכירים עובדים כל הזמן?
אליהו בן-דהן: אם לא הם, אז סגניהם.
עמירה דותן: המזכירים לא בפגרה?
אליהו בן-דהן: להם אין פגרה של חודש וחצי.
אליהו בן-דהן: הם עובדי מדינה רגילים ויש להם 21 יום בשנה.
עמירה דותן: כלומר, מבחינת המזכירות בית הדין ממשיך לעבוד.
אליהו בן-דהן: המזכירות עובדת יום יום בכל מקום.
אליהו בן-דהן: זה ודאי.
אליהו בן-דהן: אין מציאות שמזכירות בית הדין לא עובדת.
עמירה דותן: כלומר, אם אני באה, המזכירות ישנה ויכולה לעזור לי
אליהו בן-דהן: זה גם בימים בהם הדיינים לא נמצאים.
אליהו בן-דהן: המזכירות תמיד נמצאת.
אליהו בן-דהן: במקרה כזה יש תיאום בין המזכירות.
אליהו בן-דהן: המזכיר הראשי של אשקלון ירים טלפון למזכיר בתל-אביב ויאמר לו שהוא שולח אליו בני זוג, זה התיק שלהם ושידאג לטפל בהם, והם מטופלים.
דוד רותם: והוא מעביר את התיק.
אליהו בן-דהן: ודאי.
דוד רותם: מה בית הדין הכי קטן שיש בארץ?
אליהו בן-דהן: אשקלון, רחובות.
אליהו בן-דהן: הרכב אחד.
אליהו בן-דהן: ארבעה דיינים בלבד.
קריאה: טבריה.
אליהו בן-דהן: בטבריה יש שלושה דיינים.
דוד רותם: הפגרה היא במקסימום 45 ימים.
אליהו בן-דהן: 47 ימים.
דוד רותם: מתוכם יש שמונה או שבעה שבתות.
אליהו בן-דהן: שבעה.
דוד רותם: לכן בעצם אנחנו מדברים על 39 מים.
דוד רותם: אם אנחנו מדברים על שישה ימי תורנות בשנה כפול 4, זה 24 ימים כך שיש לנו 15 ימים בהם יש בעיית תורנות.
דוד רותם: למה אי אפשר להעביר דיין מבית דין אחד לבית דין שני רק לצורך קיום התורנות?
דוד רותם: למה בני הזוג צריכים לנסוע לתל-אביב במקום שדיין יבוא מתל-אביב למשך שישה ימים.
דוד רותם: שני דיינים כאלה יפתרו את הבעיה.
אליהו בן-דהן: אני לא אומר לא.
אליהו בן-דהן: זאת שאלה שאני מוכן לבדוק אותך.
אליהו בן-דהן: בדרך כלל לא מקובל ועד היום לא נהגנו כך.
דוד רותם: כי אתם מקפידים על כך שהדיינים יגורו במקום מושבם.
אליהו בן-דהן: משתדלים.
אליהו בן-דהן: לפחות אני משתדל, בוודאי.
אליהו בן-דהן: כאן לא מצאת את האדם הנכון לעקוץ.
דוד רותם: אני לא עוקץ.
עמירה דותן: הרב בן-דהן ענה יפה.
עמירה דותן: אם אני מבינה נכון, אתה אומר שהערת חבר הכנסת רותם היא יפה.
אליהו בן-דהן: אני מוכן לשקול אותה.
עמירה דותן: מאוד יכול להיות שאפשר לשקול אותה.
אליהו בן-דהן: אני רוצה לומר שבאופן אמיתי לא הייתה בעיה.
אליהו בן-דהן: זאת אומרת, לא נתקלנו במישהו שלא היה לו פתרון.
אליהו בן-דהן: לא הייתה מציאות כזאת שאם היינו מביאים דיין מתל-אביב לאשקלון, הוא היה פותר את הבעיה, אבל אני מוכן לשקול את זה.
דוד רותם: יש לי הרגשה שאנחנו מפספסים נקודה.
דוד רותם: משום מה בתי הדין הרבניים זה גוף שקולט אש.
אליהו בן-דהן: אמת.
דוד רותם: אנשים אוהבים לירות עליו.
: לא קולט אלא מושך.
אליהו בן-דהן: לזה אני מסכים.
דוד רותם: בסופו של דבר לא נעים להגיע לשם.
דוד רותם: כאשר אתה מגיע לשם, המצב הוא לא נעים ואתה עובר חוויות לא נעימות בלי קשר לדיינים.
דוד רותם: לכן כאשר אתה אומר לבני זוג לנסוע לתל-אביב, אומרים שהדתיים האלה לא עובדים, הם מתחמקים מהעבודה וכולי.
דוד רותם: אלה שוב בעיות של בתי הדין הרבניים.
דוד רותם: אם אתה תיתן להם את השירות באותו מקום על ידי כך שתביא דיין, אני חושב שחלק גדול מן הטענות, שהן לא אמיתיות אפילו תמיד, היו נפתרות.
אליהו בן-דהן: יכול להיות.
דוד רותם: צריך לחייך לקהל.
אליהו בן-דהן: אני מסכים.
אליהו בן-דהן: אני רק אומר שכולם מודעים לפגרה.
אליהו בן-דהן: אנשים יודעים שיש פגרה.
אליהו בן-דהן: הצורך הוא ממש לא גדול, אבל אני מוכן לבדוק את זה.
אליהו בן-דהן: אני אבחן את העניין.
השופט שמואל חמדני: מניסיוני כשופט בבתי משפט קטנים, דווקא לא מקובל שמניידים שופט לאותו בית משפט.
השופט שמואל חמדני: הייתי סגן נשיא בבית משפט באשדוד.
השופט שמואל חמדני: התורנות הייתה של מרחב לכיש בשלושה בתי משפט – אשקלון, קריית גת ואשדוד.
השופט שמואל חמדני: התורנות נעשתה באותו בית משפט בו כיהן השופט ולכן אם הוא היה שופט מאשדוד, התורנות הייתה באשדוד, ואם הוא היה שופט מאשקלון, התורנות הייתה באשקלון וכך גם לגבי קריית גת.
השופט שמואל חמדני: המזכירים הראשיים תמיד יודעים מי השופט התורן, ומי שפונה לבית המשפט שלו, הוא מפנה אותו עם הבקשה שאולי נפתחת בבית המשפט הזה למקום בו נמצא השופט התורן.
השופט שמואל חמדני: אי אפשר לשים שופט בכל בית משפט.
השופט שמואל חמדני: זה פחות או יותר עונה על השאלה.
השופט שמואל חמדני: אם צריך, אפשר להזעיק את השופט בערב או בלילה, או בכל שעה שצריך.
עמירה דותן: זה רעיון נוסף.
אליהו בן-דהן: זה למעשה מה שאנחנו אומרים.
עמירה דותן: לפעמים אפילו יותר נוח להגיע לתל-אביב, אלא שהעניין היא שמתוך הכרות שלי יש צורת חשיבה אחרת כאשר אתה בפריפריה וכאשר אתה בעיר גדולה.
עמירה דותן: מה שאמר כאן כבוד השופט, יש בו משהו מאוד נכון.
עמירה דותן: יש יותר דמיון בין אשקלון, אשדוד וקריית גת לבין אשדוד, קריית גת ותל-אביב.
עמירה דותן: כך זה קורה.
אורי צפת: בדברים האלה קצת מפספסים כי צריך להבדיל בין תורנות פגרה לבין היום בו הדיין יצא לבין תורנות ערב ולילה.
עמירה דותן: כרגע אנחנו מדברים רק על הפגרה.
עמירה דותן: נרחיב לדברים נוספים.
אורי צפת: בתי המשפט מפרסים את שמות השופטים התורניים בעליון וגם לשכת עורכי הדין מפרסמת זאת בחוברת שלה, כך שכל עורך דין יודע באיזה יום ובאיזה שעה השופט נמצא בבית המשפט.
אורי צפת: נכון ששופטים מתחלפים ביניהם, אבל זה עניין אחר.
אורי צפת: אנחנו מבקשים שיינתן פרסום וגם יועבר ללשכת עורכי הדין כדי שנוכל לפרסם זאת בחוברת שלנו, וגם באתר של בתי הדין הרבניים תהיה רשימת הדיינים או בתי הדין התורניים.
אורי צפת: נכון מה שהעיר כבוד השופט.
אורי צפת: גם בבתי משפט לענייני משפחה, יש בית משפט לענייני משפחה בכפר סבא ויש בית משפט לענייני משפחה בראשון, זה אותו בית משפט, ובימי הפגרה הולכים או לראשון או לכפר סבא ומניידים את האנשים ולא את השופטים.
אורי צפת: אם למישהו יש תיק בכפר סבא שמתנהל בכפר סבא, השופט התורן הוא בראשון, שולחים את התיק לראשון והלקוחות מגיעים לראשון ולא השופטים.
אורי צפת: כך מקובל בבתי המשפט.
דוד רותם: המחוזות הם אותם מחוזות.
אורי צפת: זה אותו מחוז.
דוד רותם: את התביעה שאתה מגיש בראשון, אתה יכול גם להגיש בכפר סבא.
אורי צפת: זה נקרא מחוז מרכז.
דוד רותם: נכון, אבל לבתי הדין אין את זה.
דוד רותם: הם מעבירים אותך ממקום למקום.
אורי צפת: אני מדבר על התורנות ובתורנות מניידים את האנשים.
עמירה דותן: הרב בן-דהן, מועלית כאן נקודה של חוסר הסימטרייה בין מחוז לבתי המשפט.
אליהו בן-דהן: את זה אמרתי בדיון הראשון.
אליהו בן-דהן: זה בכל המדינה.
אליהו בן-דהן: למשרד המפנים יש הגדרה אחרת למחוז, למשטרה יש הגדרה אחרת למחוז, לבתי הדין הגדרה אחרת ולבית המשפט יש הגדרה אחרת.
אורי צפת: העיקר זאת אותה מדינה.
עמירה דותן: יש לך הצעה אופרטיבית?
אורי צפת: אני צריך שיהיה פרסום באתר או באיזשהו מקום.
אורי צפת: שיהיה איש קשר ואיש הקשר הוא מזכיר בית הדין אליו נוכל להתקשר.
אליהו בן-דהן: יש פרסום באתר.
אורי צפת: לגבי המזכיר בירושלים צריך להיות מפורסם מספר הטלפון שלו.
אליהו בן-דהן: מפורסם.
אורי צפת: הוא צריך כמובן לענות ושהוא יפנה לרב התורן שנמצא ברחוב זה וזה.
אורי צפת: לקהל קשה להיכנס לאינטרנט.
אליהו בן-דהן: בכל בית דין, אם האישה תגיע אפילו ב-12 בלילה לבית הדין, יש שלט שכתוב שם את שמו של המזכיר הראשי, מספר הטלפון והפלאפון שלו.
עמירה דותן: מאחר שאנחנו עוד מעט נצא לפגרה, אנחנו יכולים לבדוק את זה באופן אמיתי ואז לראות אם זה עובד או לא.
עמירה דותן: אני מתכוונת באמת לעשות את זה.
עמירה דותן: זה רעיון יפה.
עמירה דותן: אנחנו נעשה את זה בעוד שבועיים.
שמעון יעקובי: ערב פסח השנה, הלילה שלפני, התקשרו לסגן המזכיר הראשי בירושלים, אדם שהתברר שהוא שכח לדאוג לביטול עיכוב היציאה נגד בתו, בתו עמדה לצאת לחוץ לארץ יחד עם אמה לפסח, הגיע המזכיר הראשי לילה לפני כן אל בית הדין וסידר את העניין של עיכוב היציאה.
עמירה דותן: אנחנו נראה את הפרקטיקה הנוהגת, אבל לפחות אנחנו יודעים שאמור להיות מספר טלפון, שם וזה צריך להיות זמין.
בת-שבע שרמן-שני: בעניין התורנות בפגרה.
בת-שבע שרמן-שני: אני חושבת שבפגרה באמת מדברים בעניינים שהם דווקא עניינים יותר קשים.
בת-שבע שרמן-שני: אם בכל זאת נדרשים לדיון דחוף, כנראה שזה משהו שהוא יותר בעייתי.
בת-שבע שרמן-שני: בעניין הזה הייתי רוצה לברך את בית הדין.
בת-שבע שרמן-שני: כל פעם שביקשנו, גם הרב בן-דהן וגם המזכירים הראשיים עזרו לנו, נקבע דיון והוא התקיים.
בת-שבע שרמן-שני: בנקודה הזאת אני בהחלט מקבלת את הדברים שאמר הרב בן-דהן שהדבר מטופל וכי אם יש איזושהי בעיה יש למי לפנות ואפשר למצוא מישהו שיטפל בה.
בת-שבע שרמן-שני: כאשר נגיע לנושא השני, אני מבינה שיהיו נוכחים אחרים מטעם בית הדין שיגיבו על זה, אז חשוב לזכור את זה.
עמירה דותן: אני גם אשמח לדון בזה עכשיו אם אתם רוצים.
אליהו בן-דהן: סיכמנו שנדון בזה עם הרב עמר.
יוסף וסרמן: ציפיתי לראות היום מסמך שבו ייאמר – לאחר שדיברתי עם המנכ"ל - שיש רשימה של תורנים בבתי הדין.
יוסף וסרמן: פעם ראשונה אנחנו דנים בנושא הזה ורוצה לבנות אותו כמו שצריך, ולכן אין שום סיבה לא לקבל בהקדם, לקראת הקיץ, רשימת התורנים כאשר ברור היום שאין בכל בית דין דיין תורן לפי מה שנאמר לי.
יוסף וסרמן: השאלה הראשונה היא מה השיקולים לגבי איזה בית דין יש בו תורן ואיזה בית דין אין בו תורן.
עמירה דותן: דנו בזה בשעה 12 כאשר התחיל הדיון והבנו שהדברים גם ידועים וגם מפורסמים גם באתר וגם על לוחות המודעות בבתי הדין וגם בעיתונות.
יוסף וסרמן: למה זה לא קיים בכל בית דין?
דוד רותם: גם בבית משפט אין בכל בית משפט.
יוסף וסרמן: אני יכול לומר מה הבעיה.
יוסף וסרמן: לי קרה לפני שנה עת הייתי בירושלים ובצהרים אמר לי הדיין התורן שהוא הולך הביתה ואמר לי לחזור לפתח-תקווה.
יוסף וסרמן: בפתח-תקווה לא היה דיין ובאמת עזר לי המנכ"ל.
יוסף וסרמן: יש כאן בעיה מבחינת ניהול ההחלטה.
יוסף וסרמן: אם הדיין הולך הביתה וכמו מה שקרה אתי, קיבלתי הודעה מהמזכיר הראשי על סמך הטיפול וההתערבות של המנכ"ל שאמר לי להגיע בשעה 5 ואקבל צו עיכוב מן הארץ נגד האישה, הגענו ב-5 ואז פקיד אחר אמר לי שהוא לא יכול לתת לי את הצו כי הדיין לא נמצא כאן.
יוסף וסרמן: יש נוהל שהדיין צריך להוציא החלטה בכתב וההחלטה הזאת צריכה להגיע למזכירות בית הדין.