GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהודית קרפ: סעיף 4(ב) - "הוועדה מוסמכת, לפי בקשת אדם שחל לגביו איסור עיסוק לפי חוק זה, להעריך בתוך תקופת האיסור, את הצורך בהמשך תחולת האיסור ולתת לו פטור מן האיסור, לתקופת האיסור - כולה או חלקה.
יהודית קרפ: לא תיתן הוועדה פטור כאמור אלא אם שוכנעה שהמבקש אינו מהווה סיכון לקטינים.
יהודית קרפ: "
שמואל סף: זה לא מה שהתקבל.
יובל שטייניץ: נדמה לי שהתגבשה הסכמה שזה יוחל רק ממחצית תקופת האיסור, לא מההתחלה.
יהודית קרפ: פסקה (ה).
יהודית קרפ: הנוסח היה "למבקש או לבא כוחו".
יהודית קרפ: מצאתי בפרוטוקול, שמי מחברי הכנסת אמר שלביטוי "בא כוחו" יש משמעות משפטית.
יהודית קרפ: ראיתי שהיתה הצעה "לאדם מטעמו".
יהודית קרפ: אבל לא סוכם שום דבר.
שמואל סף: מה שהתקבל זה "למי מטעמו".
שלמה שהם: "לאדם מטעמו" זה בסדר גמור.
יובל שטייניץ: יהודית קרפ, תזכירי לי, אני סומך עלייך, כי זכרוני חלש משלך.
יהודית קרפ: קראתי את הפרוטוקול אתמול בשלוש בבוקר.
יובל שטייניץ: התגבשה הסכמה על הוועדה לערעור?
יהודית קרפ: ללא כל ספק.
שלמה שהם: אמרת שאתה מאוד לא רוצה את זה, ונלחמת, אבל אמרת שאם זה התנאי להעביר את הצעת החוק, אתה מקבל.
יהודית קרפ: שתי נקודות שלא מופיעות כאן בנוסח, שלפי הבנתי סוכמו כאן בוועדה הן: האחת, האפשרות לתת לאדם להעסיק, בלי אישור המשטרה, במשך זמן סביר, לתקופה שלא תעלה על 30 יום, שזאת החלטה שבעיני היא פרובלמטית, משום שהיא פותחת את הפתח להעסיק בתקופות זמן קצרות בלי פיקוח.
יהודית קרפ: אבל, לעומת זאת, עלתה השאלה של משרד החינוך ושל כל מיני מוסדות אחרים, שברגע האחרון מחליטים, ולכן אי-אפשר לקבל מבעוד מועד את אישור המשטרה.
יהודית קרפ: מה שאני מציעה זה לכתוב, לדעתי זה מבטא את מה שסוכם: "מעסיק שהעסיק אדם ללא אישור המשטרה, לא יישא באחריות פלילית לפי סעיף 3(א), אם ההעסקה היתה בנסיבות מיוחדות, שבהן לא היה סיפק בידו לקבל את האישור, ובלבד שהעסקת האדם היתה למשך זמן סביר באותן נסיבות, שאינו עולה על 30 ימים, והמעסיק פעל ללא דיחוי לקבל אישור המשטרה לפי הסעיף האמור".
שלמה שהם: מקובל עלי.
יהודית קרפ: נקודה שנייה.
יהודית קרפ: היה הרעיון, שלא גובש בניסוח, שמעסיק במוסד, שמקבל שירותים ממוסד אחר, שחלה עליו החובה לקבל אישור המשטרה, הוא לא צריך לבקש אישור המשטרה, הוא לא יישא באחריות פלילית אם הוא מעסיק בלי אישור המשטרה.
יהודית קרפ: זה היה הרעיון בצורה גולמית.
יהודית קרפ: אני מציעה לכתוב: "מעסיק, המקבל שירותים ממעסיק אחר שהוא מוסד, לא יישא באחריות פלילית לפי סעיף 3(א), אם וידא כי המוסד קיבל אישור כנדרש לפי אותו סעיף".
יהודית קרפ: זאת אומרת, לא מספיק שהאדם יקבל, למשל, מדריך טיולים משירות הסעה, שהוא מוסד שנכלל בהגדרה של מוסד, אלא הוא צריך, כשהוא מדבר עם שירות הטיולים, ומסכים לקבל את המדריך, לוודא שאכן למוסד הזה יש אישור.
שמואל סף: הכוונה היתה אחרת.
אופיר פינס-פז: בהזדמנות זו, אני בעד שהמדינה תבדוק תמיד שהיא מעסיקה קבלנים שאין להם עובדים זרים בלתי-חוקיים, שתהיה לה אחריות לוודא שהגורמים שהיא מעסיקה לא מעסיקים עובדים זרים בלתי-חוקיים.
יובל שטייניץ: את זה אתה רוצה להכניס להצעת החוק של פדופילים ואנסים?
אופיר פינס-פז: לא, אני מציע למשרד המשפטים יוזמת חקיקה.
אופיר פינס-פז: יהודית קרפ הניחה בפנינו את ההצעות בסעיפים השונים, חלק בהדפסה וחלק בכתב יד.
אופיר פינס-פז: חלק מהנושאים לא סגורים.
אופיר פינס-פז: נעשה התייעצות.
אופיר פינס-פז: מה שמוסכם, אני מבקש לא לדבר עליו; מה שעדיין שנוי במחלוקת או לא מקובל, אני מבקש להעלות כאן.
אופיר פינס-פז: אני מבקש גם לדעת אם יש עלויות כספיות לחוק.
אופיר פינס-פז: המשרד לביטחון פנים, בבקשה.
אסף שחור: אנחנו שני נציגים מהמשרד, אני מהמחלקה לפיתוח יישומי מחשב, שצריך לממש את מה שנאמר פה, ומאיר ברקוביץ', שהוא ממחלקת החקירות.
אסף שחור: מההיבט המיקוני של החוק הזה, יש פה שני דברים שהשתנו מאז הפעם האחרונה שהיינו פה.
אסף שחור: האחד, שמוסד גם יכול לפנות.
אסף שחור: זאת אומרת, עד עכשיו דיברנו על כך שמוסדות, אפילו אם הם קיבלו ייפויי כוח מהעובד, לא יפנו למשטרה, רק העובד עצמו יפנה לתחנת משטרה, ויקבל תדפיס על כך שהוא רשאי או לא רשאי.
שלמה שהם: זה מקל עליכם, כי המוסד יפנה בשם 30, 40 או 50 עובדים.
אסף שחור: אם המוסד יפנה, אני צריך לפתח מערכת אחרת לגמרי.
אסף שחור: זה קליטת דיסקט, זה משהו בלתי-אפשרי.
אסף שחור: מדובר על המון מוסדות, שכל אחד יפנה, אותו אדם יופיע גם פה וגם שם.
אסף שחור: אדם פונה לכמה מוסדות בו-זמנית, ויהיה לי בלגן עם כל הקליטה של הנתונים.
אסף שחור: בדיונים הקודמים, בהתחלה דובר על מוסדות, אז הורדנו את זה ואמרנו שאדם יפנה בכוחות עצמו למשטרה, כמו שהוא פונה לקבל תעודה בדבר היעדר רישום פלילי, מה שנקרא תעודת יושר.
אסף שחור: הרבה יותר קל לי לפתח את היישום, כשהאדם עצמו יפנה לתחנת המשטרה, השוטר יעשה שאילתה, ילחץ על כפתור ותצא תעודה.
שלמה שהם: בחברת ספנות, למשל, החברה יכולה לפנות בעצמה.
אסף שחור: בגלל החוק, האדם לא יכול לפנות.
שלמה שהם: זה בדיוק אותו יישום כמו שאתה עושה היום.
אסף שחור: זה לא אותו יישום, זה יישום אחר לגמרי.
שלמה שהם: אם מותר לי הצעת ייעול, אתה יכול לתת תעודת יושר, ורק מי שאתה רואה שתעודת היושר לא יוצאת אליו, אז תבדוק מה הבעיה.
אסף שחור: זו לא תעודת יושר רגילה, זו תעודת יושר אחרת לגמרי.
שלמה שהם: מי שיש לו תעודת יושר, ודאי גם לא עבר עבירת מין.
שלמה שהם: במקומך, הייתי עושה קודם את היישום של תעודת יושר, ובמי שיש לו תעודת יושר, בכלל לא צריך לטפל בו.
שלמה שהם: יש אלפים שבכלל לא צריך לטפל בהם.
אסף שחור: לא כל הגופים האלה מקבלים היום תעודת יושר.
אסף שחור: הבעיה העיקרית שלי זה הטיפול בריבוי גופים.
שלמה שהם: אדם שזכאי לתעודת יושר, ודאי הוא נכנס למסגרת הצעת החוק הזאת.
רינת וייגלר-מורג: לא בטוח, כי בהצעת החוק הזאת יש 20 שנה התיישנות, ובתעודת יושר ההתיישנות יותר קצרה.
יהודית קרפ: לפי חוק המרשם הפלילי, אדם לא יכול להסתובב עם תעודות יושר, לא נותנים לו תעודת יושר.
שלמה שהם: אני מדבר על מי שמגיע לו.
אסף שחור: התעודה נקראת "תעודה בדבר היעדר רישום פלילי" זו לא תעודת יושר.
שמואל סף: זה נורא מה שקורה שם היום.
שמואל סף: גם דברים שנמחקו מופיעים שם.
יהודית קרפ: זו פרשה אחרת.
שלמה שהם: מי שיש לו היעדר רישום פלילי מוחלט, ודאי במסגרת החוק הזה הוא כשר וישר.
אופיר פינס-פז: מה פתאום?
אופיר פינס-פז: נשיא המדינה למשל, יכול לבטל לך את הרישום הפלילי בחנינה, ועדיין אדם עשה עבירת מין, ואתה לא תדע.
יובל שטייניץ: דנו ודשנו בעניין של הקושי הטכני של המשטרה.
יובל שטייניץ: נעשה המון כדי להקל עליכם, והחוק כולו, במתכונתו הראשונית, נעשה כדי להקל עליכם.
יובל שטייניץ: אני לא מבין את הקושי החדש שצץ לגבי מוסדות.
יובל שטייניץ: בפעם הקודמת שעלה עניין המוסדות, או בפעמים הקודמות, ראיתם בזה הקלה, שבמקום שיהיה תור של אנשים, מאות מורים שרוצים להתקבל למשרד החינוך או למוסד חינוכי, יגיע המוסד עם רשימה שמית, ולא יעמדו אצלכם בתור.
יובל שטייניץ: הבעיה העיקרית היא ביצוע הרישום, ברגע שיש הרישום עם השמות ויודעים מי הורשע בשנים האחרונות בעבירות מין, ב-20 השנים האחרונות, השאלה מי לוקח את האינפורמציה היא לא רלוונטית.
יובל שטייניץ: ואם היא כבר רלוונטית, אז יותר קל אם מישהו בא לקחת 100 אישורים בבת-אחת מאשר שכולם יחכו בתור.
יובל שטייניץ: אנחנו הלכנו לקראתם בעניין הזה, שהסכמנו, וזה היה צריך להיות כתוב בצורה יותר ברורה בגוף החוק, אבל זאת היתה הכוונה, שבשנים הראשונות יחילו את זה רק על גברים ולא נשים, וזה לאחר שקיבלנו פה סטטיסטיקות שמאז קום המדינה היו אלפי גברים שהחוק הזה חל עליהם ורק שתי נשים.
אופיר פינס-פז: זה לא חוקתי.
יובל שטייניץ: אני לא בטוח שזה לא חוקתי.
יובל שטייניץ: חוות-הדעת שהיתה פה אמרה שזה כן חוקתי.
אופיר פינס-פז: איפה השוויון?
שלמה שהם: התלבטנו בזה ובסוף הגענו למסקנה שניתן סמכות לשר המשפטים להתקין תקנות.
אופיר פינס-פז: יובל שטייניץ, למרות מה שאמרתי, שיש מקרה החנינה, ואולי יש עוד כמה דברים, הייתי הולך בפרוצדורה שאומרת שקודם כול אדם יביא תעודת יושר, או מוסד יבקש תעודת יושר, על-פי הכללים שכיום המשטרה עובדת בהם.
אסף שחור: לא כל מוסד זכאי לקבל תעודת יושר.
אופיר פינס-פז: אתה תכלול גם את המוסדות האלה.
אסף שחור: אני צריך לשנות את התוספות.
שלמה שהם: נכתוב את זה בהצעת החוק הזאת.
אופיר פינס-פז: אם לאדם יש תעודת יושר, אז ב-95% זה בסדר, כי יש יוצאים מן הכלל.
אופיר פינס-פז: אם לאדם אין תעודת יושר, ועדיין המוסד רוצה להעסיק, הוא לא יכול להעסיק בלי תעודת יושר, אז פתרנו את כל הבעיה.
אופיר פינס-פז: אם אדם לא יכול להנפיק תעודת יושר, ממילא הוא לא יכול לעבוד במערכת החינוך וכן הלאה, למרות שאני בטוח שהוא לא יכול להיות מציל, למשל.
אביטל רימון-קפלן: זה לא מה שהצעת החוק אומרת.
יובל שטייניץ: הצעת החוק הזאת יותר מחמירה בעניינים של עבירות מין, גם מבחינת טווח הזמן וגם מבחינת מה שחל עליו.
אופיר פינס-פז: הבנתי את מטרת החוק.
אופיר פינס-פז: בפרוצדורה, אדם לא יכול לקבל תעודת יושר אם הוא עבריין מין, אלא אם כן הנשיא חנן אותו, למשל, ואלה מקרים, יחסית דחוקים.
אופיר פינס-פז: המדיניות של הנשיא, כפי שהוא תיאר בפניך, זה דווקא לא ללכת לקולא בעבריינות מין.
אופיר פינס-פז: אם המערכת רגילה לפרוצדורה של תעודות יושר, קודם הייתי הולך עם המערכת, במקום למצוא פרוצדורה שכופה מהלכים קשים, ולהסתפק בעניין של תעודת יושר.
אופיר פינס-פז: אם לאדם אין תעודת יושר, והמוסד רוצה להיכנס לפרטים, זה כבר מדליק נורה אדומה.
אופיר פינס-פז: אם לאדם אין תעודת יושר והוא רוצה לדעת אם הוא יכול להיות מועסק, אז הוא ילך לתחנת משטרה.
יובל שטייניץ: סיכמנו שהחוק הזה יהיה לטווח של 20 שנה, אני רציתי תעודת יושר לכל החיים.
יהודית קרפ: אנחנו נגיע לסעיף שמדבר על היחס שבין חוק המרשם הפלילי ופלילים לבין החוק הזה, כי כאן תגבר התקופה על הנושא של ההתיישנות.
יובל שטייניץ: לכן צריך מרשם מיוחד.
אסף שחור: אולי אפשר להחליט שמוסד או שניים ירכזו את כל הפניות, והם יפנו אלינו, ואז אני יכול לקבל במרוכז את כל הפניות, ואז אין בעיה.
אופיר פינס-פז: אגב, יש גם עניין של צנעת הפרט.
אופיר פינס-פז: יש הערות נוספות?
אסף שחור: פה דובר שהמשטרה תקלוט ותאגור את כל הפטורים שאנשים קיבלו.
אסף שחור: זאת אומרת, אדם ערער, אף-על-פי שיש לו איזו הרשעה, וקיבל פטור מאותה ועדה, המשטרה תצטרך, לפי מה שאני רואה בתיקון, לאגור את כל הפטורים ולתת לאדם אישור.
אסף שחור: למשטרה אין כל כך קשר עם הפטורים.
אסף שחור: האדם עצמו יחזיק ביד את הפטור לגבי הרשעה מסוימת ויציג את הפטור הזה.
יובל שטייניץ: זה לא טוב מכל מיני סיבות.
יובל שטייניץ: אבל ברגע שהחלטנו שמקור המידע וספק האינפורמציה זה המשטרה, אז לא נתחיל להגיד עכשיו שתהיה ועדה שתעשה פטורים במקרים מיוחדים, וניצור משרד אחר שיטפל בזה.
אופיר פינס-פז: מי יושב בוועדה?
יהודית קרפ: את הוועדה מקים שר המשפטים, שיש בה שופט.
אופיר פינס-פז: אז שבמשרד המשפטים יהיו הפטורים.
יהודית קרפ: לא יכול להיות שאדם יפנה לשני מקומות כדי לקבל אישור.
אופיר פינס-פז: אז אל תקימו ועדה.
אופיר פינס-פז: לא יכול להיות ששר אחד יקים ועדה ומשרד אחר יהיה השרת של המשרד הראשון.
יובל שטייניץ: זה רק במקרים יוצאי הדופן, רק המקרים שנגרעו.
אופיר פינס-פז: אם כך, השר לביטחון פנים יקים את הוועדה.
יובל שטייניץ: הוועדה תגרע אנשים מהרשימה, היא תודיע למשטרה שהאנשים האלה כבר לא רלוונטיים לרשימה הזאת.
יהודית קרפ: לפי הסעיף המוצע, הוועדה חייבת להעביר למשטרה את הפטור, והמשטרה צריכה להכניס את הפטורים לרישום של המשטרה.
אסף שחור: הפטור מתייחס להרשעה מסוימת או שהוא מתייחס כוללנית לאדם?
אופיר פינס-פז: הפטור אומר שאדם יכול לעבוד, למרות ההרשעה.
דבורה הורביץ: שהוא עבר טיפול והוא נגמל.
אסף שחור: זה עד תאריך מסוים?
יהודית קרפ: הפטור קובע את התקופה, ממתי הוא חל.
יובל שטייניץ: אתה תכניס למחשב שלך, שאדם מסוים הוא כבר לא ברשימה השחורה.
אסף שחור: שאלת לגבי עלויות.
אסף שחור: אם מדובר על מערכת של תעודות יושר, הדבר פחות מסובך, אבל אם מדובר על כך שנקבל מכל הגופים את הדיסקטים, אנחנו נצטרך לטפל בהם, לא מול תעודות יושר, אלא מול מערכת חדשה של תעודות יושר בנושא עבריינות מין.
אסף שחור: אנחנו צריכים להקים מערכת חדשה, שצריכה לטפל בכל נושא הפטורים וכן הלאה.
אופיר פינס-פז: תן לי הערכה.
אסף שחור: מדובר בחצי שנה לפיתוח.
אסף שחור: מבחינת השוטרים בשטח, שיצטרכו לטפל מול האנשים, צריך לתגבר את תחנות המשטרה.
אסף שחור: הבנתי שמחלקת החקירות הוציאה מסמך שהועבר לוועדה על תוספת.
יובל שטייניץ: המשטרה רוצה תוספת תקציב, אבל לא צריך לקבל את זה על חשבון החוק המסכן והצנוע הזה.
יובל שטייניץ: אני מאוד בעד תוספת תקציב למשטרה מסיבות אחרות.
אסף שחור: מדובר על אלפי אנשים שיבואו ויבקשו את התעודות האלה, יעמדו בתור, והמשטרה תעבוד כאילו לא קרה שוםדבר.
אופיר פינס-פז: הם מדברים במסמך על חצי מיליון שקלים.
יובל שטייניץ: זה יעלה למשטרה פחות מלחקור את אותם מקרים שבהם אותם עברייני מין פגעו באנשים.
יובל שטייניץ: תחשוב כמה חוסך למשטרה החוק הזה.
יובל שטייניץ: אם יהיו פחות עבירות מין שתצטרכו לחקור, המשטרה לא תצטרך לתקצב חקירות של עבריינות מין נגד קטינים, שאלה חקירות מאוד יקרות - - -
שלמה שהם: וסיירים למצוא אותם ומשטרה להביא אותם וצווי הבאה ותובע משטרתי שיופיע.
יובל שטייניץ: אתה יודע כמה אתם חוסכים?
יובל שטייניץ: לגבי כל חוק שואלים כמה עולה ליישם, אבל כמה החוק חוסך במקומות אחרים?
יובל שטייניץ: החוק הזה חוסך המון.
אסף שחור: על כמה מקרים מדובר?
יובל שטייניץ: המון.
אופיר פינס-פז: המון זה ביטוי פרלמנטרי?
אופיר פינס-פז: ההערכה התקציבית של המשרד לביטחון פנים היא: תקציב חד-פעמי - 530,000 שקלים, תקציב שוטף בין 6 ל-9 מיליון שקלים.
שלמה שהם: תסלחו לי, אני בכל אופן חוזר לעניין של תעודות יושר.
אופיר פינס-פז: עזוב את זה, אני אכריע.
מאיר ברקוביץ: אני מבקש להעיר דבר שנאמר בכל הדיונים הקודמים, שתוספת התקציב הזאת מבחינת המשטרה היא קריטית כדי שאפשר יהיה להפעיל את החוק, ודבר ראשון ביקשנו דחיית תחילה עד שיתקבל התקציב הנדרש להפעלת החוק.
מאיר ברקוביץ: ואם הוא לא יתקבל בתוך הזמן הזה, שתחילת החוק תידחה עד שהתקציב יתקבל, כי נכון להיום אין אפשרות להפעיל את החוק הזה.
שמואל סף: אני חושב שפה עשויה להיות תקלה, ואני מעלה את זה כתהייה.
שמואל סף: בישיבה הקודמת של הוועדה, שלא הופענו בו, יש ניסוחים מדויקים מה הוועדה קיבלה.
שמואל סף: בפרוטוקול כתוב ניסוח של סעיף, שום ניסוח כזה לא מופיע בהצעה של משרד המשפטים.
יהודית קרפ: למה אתה מתכוון?
שמואל סף: תסתכלי בפרוטוקול של הישיבה הקודמת.
שמואל סף: כל סעיף מנוסח בדיוק איך שהוא התקבל, חלק מהסעיפים מהמילה הראשונה עד לאחרונה, וזה לא מה שקיים פה.
יהודית קרפ: אם זאת הטענה, תאמר בדיוק על איזה סעיף אתה מדבר.
יהודית קרפ: משום שיש בפרוטוקול המון ניסוחים של סעיפים שאחריהם התקיים הדיון והחליטו לשנות.
שמואל סף: לסעיפים 3 ו-4 יש ניסוח מדויק, וזה לא מופיע בהצעה שלך.
יהודית קרפ: מהם?
שמואל סף: בסעיף החדש של 4(ג), אין בכלל אזכור שלו בנייר שלך.
אופיר פינס-פז: תקרא אותו.
שמואל סף: הסעיף החדש: "הוועדה לא תיתן פטור, אלא אם כן שוכנעה שהמבקש לא מהווה סיכון לקטינים".
יהודית קרפ: זה קיים.
שמואל סף: איפה זה קיים?
שמואל סף: זה לא קיים.
אופיר פינס-פז: הקריאה עכשיו יהודית קרפ ניסוח מסודר, מקובל על דעתנו.
שמואל סף: הבענו את דעתנו שהנושא של 20 שנה, של הזמן שאדם שיתקבל ולא יתקבל - - -
יובל שטייניץ: את הדיון הזה כבר עברנו.
שמואל סף: אני מדבר על נושא מעסיק, לא מדובר על העיקרון.
שמואל סף: לפני ארבע או חמש שנים התחייבה המשטרה שיהיה שינוי באורחות המחשוב שלה, ותעודת היושר, שכרגע דיברנו עליה, לא תוציא דברים שנמחקו או דברים שהתיישנו, והיא ממשיכה להוציא עד עצם הימים האלה.
שמואל סף: מה שמבקשים מהם היום זו תוכנה חדשה לגמרי, שתהיה חורגת ושונה מהמרשם הפלילי.
אופיר פינס-פז: עזוב, לא יהיה חוק.
אופיר פינס-פז: האויב של הטוב זה הטוב ביותר.
שמואל סף: לכן אני חוזר להצעה המקורית, שניישר את זה עם המרשם הפלילי, מבחינת תקופות ההתיישנות, ואז זה יהיה זהה, ולא יהיה שום צורך בתוכנה חדשה.
אופיר פינס-פז: ואז העלויות ירדו.
יובל שטייניץ: אופיר פינס, תסביר לי.
אופיר פינס-פז: הסיכום הוא, שאנחנו נאשר לפי הרישום הפלילי, כי כך המשטרה יודעת לעבוד.
אופיר פינס-פז: אדם שלא יקבל אישור, ומוסד ירצה בכל זאת להעסיקו, ומותר למוסד להעסיק - יש מוסדות שאסור להעסיק, ברגע שאין תעודת יושר, חבל לך על הזמן, יש מוסדות שכשאין לאדם תעודת יושר, עדיין יכול להיות שאפשר להעסיק - פה עולה העניין של עבריינות מין.
אופיר פינס-פז: אז אדם יצטרך לקבל ספציפית אישור בעניין עבריינות מין, והמקרים שבהם מדובר, הם באמת בשוליים, ואז למשטרה לא תהיה בעיה להתמודד עם זה, בלי עלויות תקציביות משמעותיות.
יובל שטייניץ: לדעתי, זה לא פותר שום עלות תקציבית למשטרה, כי את המאגר הכולל המשטרה צריכה לעשות.
שלמה שהם: יש לה מאגר של המרשם הפלילי.
יובל שטייניץ: אני מדבר על המאגר של עבריינות מין, שכדי שבאותם מקרים שבהם המרשם הפלילי לא תופס, כן יהיו פרטים.
טלי גל: ברישום הפלילי, אחרי עשר שנים נמחקת העבירה, ולכן האדם יקבל תעודת יושר, למרות שלפני עשר שנים או 15 שנים הוא הורשע.
אסף שחור: עשר שנים ההתיישנות.
שמואל סף: זה 14 שנים.
טלי גל: אנחנו מדברים פה על חוק שחל על 20 שנים.
אופיר פינס-פז: נוריד את החוק ל-14 שנים.
יובל שטייניץ: כל המחקרים מראים שהם פוגעים בקטינים אחרי 20 ו-30 שנה.
אופיר פינס-פז: צריך לעשות חקיקה שיש בה סדר.
אופיר פינס-פז: כל אחד יגיד מספר אחר של שנים.
טלי גל: יש עבירות שנמחקות קודם.
שמואל סף: זה לא נכון מה שאת אומרת.
שמואל סף: מי שקיבל שנה מאסר, זה 14 שנים.
שמואל סף: חוק המרשם פה.
שמואל סף: ומדובר בהצעת החוק על שנה לפחות.
יובל שטייניץ: אני חשבתי שזה צריך להיות לכל החיים, כי המחקרים מראים שגם אחרי 20 ו-30 שנה חוזרים על העבירה, בסוף התפשרנו על 20 שנים.
שלמה שהם: אם אדם קיבל שנה מאסר, זה בדיוק 18 שנים מיום שהוא קיבל את המאסר, כי זה שנה מאסר, פלוס שבע שנים, לפי סעיף 14, ופלוס עשר שנים, לפי סעיף 16.
אופיר פינס-פז: מה את מציעה?
טלי גל: אני מציעה שאפשר יהיה להצמיד את זה לרישום הפלילי, אבל לצורך מוסדות מסוימים או לצורך הרישום הפלילי במשטרה, לא יימחקו עבירות המין בתקופת המחיקה, אלא תישאר אופציה לראות אותם.
אופיר פינס-פז: אני לא יודע אם זה חוקי.
אופיר פינס-פז: אני לא יכול, תוך כדי הדיון בהצעת החוק הזאת, לשנות דבר שהוא מרחיק לכת בנושא הרישום הפלילי.
טלי גל: הדבר היחיד שאנחנו עושים פה, אנחנו מצמידים את זה לרישום הפלילי.
אופיר פינס-פז: ההבדל הוא בין 18 שנים ל-20 שנים.
טלי גל: היות שרק עכשיו הנושא עלה לדיון, לא הספקתי לקרוא את חוק המרשם הפלילי, צריך לבדוק את זה.
יובל שטייניץ: אם לרדת ל-18 שנים זה עוזר למישהו, זה לא נורא בעיני.
טלי גל: לגבי בריכת שחייה ציבורית.
טלי גל: כל המוסדות האחרים הם לא בהכרח ציבוריים.
טלי גל: בית ספר הוא יכול להיות גם פרטי, קייטנה יכולה להיות פרטית, גן ילדים יכול להיות פרטי, למה דווקא בריכת שחייה חייבת להיות ציבורית ולא פרטית.
יהודית קרפ: משום שלכאורה זה חל על בריכת שחייה שיש לך בבית, והילדים שלך מתרחצים בה.
דבורה הורביץ: שם את לא מעסיקה אף אחד.
טלי גל: מצד שני, בריכת שחייה פרטית היא גם בריכה של קיבוץ, היא גם בריכה של עמותה.
אופיר פינס-פז: בריכה ציבורית, כוללת פרטית, כי אין ברירה.
יהודית קרפ: אני אמחק את המילה "ציבורית".
רינת וייגלר-מורג: לאורך כל הדרך היו דיונים אם האדם עצמו ילך ויקבל את האישור במשטרה או המעסיקים.
רינת וייגלר-מורג: היתה התנגדות של משרדי הממשלה, שיש להם הרבה מהמוסדות כאן, שהם יהיו אלה שיצטרכו בפועל ללכת, בגלל העומס הגדול על המערכות, ואז היו אין-ספור דיונים, ובסופו של דבר היה פה נוסח פשרה שאפשר גם למעסיק וגם לאדם עצמו.
אופיר פינס-פז: עד כמה שאני יודע זה לא פשרה, זה גם זה וגם זה.
רינת וייגלר-מורג: זה או זה או זה.
רינת וייגלר-מורג: לא פעמיים.
רינת וייגלר-מורג: התפיסה היא שבעיקרון, האדם הוא זה שילך וייקח את האישור.
אופיר פינס-פז: מה יהודית קרפ הציעה?
רינת וייגלר-מורד: אני מדברת בהקשר למה שהמשטרה עכשיו מעלה.
אופיר פינס-פז: ביקשתי שנדון רק על מה שלא מוסכם.
רינת וייגלר-מורג: אם אנחנו הולכים עם חוק המרשם הפלילי, ששם הקונספציה היא לא שהאדם עצמו מבקש, אלא שיש רשימה של מי שמוסמך, זה בעצם יוצר עכשיו הסתכלות אחרת.
אופיר פינס-פז: פתרתי את הבעיה עם המשטרה, אם אני מצמיד לרישום הפלילי.
רינת וייגלר-מורג: מה שאני אומרת שלגבי הרישום הפלילי, יש הרי גופים שמוזכרים שם, שהם זכאים, ולא האדם עצמו.
יהודית קרפ: אנחנו צריכים לדעת מה אנחנו עושים אם אנחנו אומרים שיחולו הכללים של חוק המרשם הפלילי, כי לפי חוק המרשם הפלילי יש מוסדות שלא מקבלים מידע אחרי עבור תקופת ההתיישנות, ויש מוסדות שמקבלים מידע עד אחרי תקופת המחיקה.
יהודית קרפ: המוסדות שמקבלים מידע עד אחרי עבור תקופת המחיקה, שזה עשוי להביא אותנו ל-18 שנים--
שמואל סף: 21 שנים.
יהודית קרפ: --המוסדות האלה הם אותם מוסדות מצומצמים שמפורטים בתוספת של חוק המרשם הפלילי.
אופיר פינס-פז: נעשה תיקון עקיף.
יהודית קרפ: יש כמה דרכים.
יהודית קרפ: יש דרך אחת, לומר שהאיסור חל עד תום תקופת המחיקה של העבירה, לפי חוק המרשם הפלילי, אבל אז זה יחול לגבי כל מי שמבקש אישור, בלי שים לב באיזה גוף הוא עובד.
יהודית קרפ: אם הרעיון של המציע הוא להגן על ילדים, אז קצת חסר היגיון לתלות את משך ההגנה בשאלה מיהו הגוף שמקבל, אם זה גוף שנכלל בתוספת או שזה גוף שמקבל לפי סעיפים אחרים בחוק המרשם הפלילי, ושמשך התקופה הוא תקופת ההתיישנות ולא תקופת המחיקה.
יהודית קרפ: אנחנו צריכים להגדיר לעצמנו מה עושים.
אביטל רימון-קפלן: אני מצטרפת לעמדת חברותי, שנשמעה עד עכשיו, בעניין הרישום הפלילי, אבל היה לזה עוד היבט שדנו בו פה, וזה דבר מהותי מבחינת החוק עצמו.
אביטל רימון-קפלן: אנחנו לא נוכל להתחמק מהצורך בהכנסת התוכנה שתתייחס ספציפית לעבירות מין.
אופיר פינס-פז: מי קבע את זה?
אביטל רימון-קפלן: לא קבענו, היו הרבה דיונים שניסינו לעקוף את זה ולראות אם אפשר להתמודד אחרת.
אופיר פינס-פז: יעשו שאילתה.
אסף שחור: מה שהיא אומרת, שבכל מקרה צריך לפתח תוכנה.
יהודית קרפ: לא כל מוסד מהמוסדות שמופיעים פה יכול לבקש תעודת יושר.
אופיר פינס-פז: אני אדאג שכולם יוכלו.
אביטל רימון-קפלן: היתה עוד נקודה שאני רוצה להזכיר, שנעשתה לגביה איזו פשרה, נוכח האילוצים של המשטרה, שהם ציינו שהם לא יכולים לפרק רק לעבירות מין נגד קטינים, ואז הכנסנו עבירות מין בכלל, וזה יוצר קושי מהותי, חוקתי, ואני לא יודעת איך החוק הזה יעמוד במבחן משפטי.
אביטל רימון-קפלן: הרי המטרה היא לא לפגוע בחופש העיסוק מעבר למה שצריך.
אופיר פינס-פז: בשביל זה יש ועדה, לא כולם רובוטים, יראו על מה אדם הורשע, יראו אם זה על קטינים או לא על קטינים.
אביטל רימון-קפלן: אין מנגנון שיבדוק את זה.
אופיר פינס-פז: יש מעסיק ויש מבקש עבודה ויש ועדה.
אביטל רימון-קפלן: כל הקונספציה של האישור, ובחנו את זה כדי לא לפגוע בפרט, הוא שזה יהיה אישור שלילה, דהיינו, שאין מניעה להעסיק אותו.
אביטל רימון-קפלן: לא יכתבו למה ולא יכתבו אם הוא עבר עבירות כאלה ואחר כך קיבל פטור, אלא מי שכשיר, יקבל תעודה.
אביטל רימון-קפלן: זאת אומרת, לא ייחשפו הפרטים של אותו אדם שלא לצורך.
אביטל רימון-קפלן: היתה פה גם זהירות של משרד המשפטים, שחס וחלילה לא ייחשף לעיני מעסיק איזה מידע שקשור לאותו אדם, שלא רלוונטי לחוק עצמו.
אופיר פינס-פז: למה אי-אפשר לעשות את ההפרדה?
אסף שחור: אין לי את הנתון של המתלונן, אם זה קטין או לא.
אביטל רימון-קפלן: אם נותנים תעודות יושר, אנחנו מרחיבים הכול.
יהודית קרפ: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מהו הערך המוגן.
יהודית קרפ: הערך המוגן הוא להגן על קטינים מפני עברייני מין.
יהודית קרפ: אין שום סטטיסטיקה שמראה שמסוכנים רק אלה שעברו עבירות מין בקטינים דווקא.
יהודית קרפ: אלה שעוברים עבירות מין הם מסוגלים לפגוע בקטינים, בין שהם פדופילים ומכוונים דווקא כלפי קטינים ובין שהם עברייני מין.
אביטל רימון-קפלן: את לא צריכה לשכנע אותי בקטע הזה, אבל בטח לא להרחיב את זה לכלל העבירות.
שמואל סף: דנו בזה וקבענו.
יהודית קרפ: לכן ההצעה לבשה פנים כפי שהיא לבשה.
יהודית קרפ: אני אומרת שהשינוי לא היה רק שינוי טכני, לא רק משום שלמשטרה אין מרשם.
יהודית קרפ: השינוי היה משום ששאלנו את עצמנו אם ההצעה, כפי שהיא הוגשה על-ידי המציע, כשהיא הצטמצמה לפדופילים, היא באמת נותנת את ההגנה לקטינים.
יובל שטייניץ: שמענו חוות-דעת שזה לא מספיק.
אביטל רימון-קפלן: ודאי שאין מקום להרחיב את זה להצמדה לתעודות היושר ולכלל העבירות, מה גם שזה לא יפטור אותנו מהצורך, בסופו של דבר, להגיע לעבירות הספציפיות.
דבורה הורביץ: אני רוצה להביא לתשומת לב הוועדה, שלא נידונה כאן העלות של אותם אנשים שישתתפו בוועדה, שהם ללא ספק אנשי משרד העבודה והרווחה.
דבורה הורביץ: נכון להיום מי שמטפל ומי שמאבחן עברייני מין זה שירות המבחן לנוער, וצריך לקבל גם מאתנו את ההצעה, גם לגבי מועד תחילה וגם לגבי העלות.
דבורה הורביץ: אני מוכנה לדאוג לזה.
אופיר פינס-פז: כמה זה עולה?
דבורה הורביץ: אני לא יכולה לומר לך, כי לא התכוננתי לזה, אני צריכה להכין את זה.
אופיר פינס-פז: היה לך מספיק זמן להתכונן.
מיכה הרן: יש פה כמה נקודות.
מיכה הרן: אנחנו בדעה שיש מקום להגדיר מי הוא קטין ברגע שאנחנו מגדירים מי הוא בגיר.
יהודית קרפ: יש לזה הגדרה.
מיכה הרן: השאלה אם אין לזה מקום פה.
מיכה הרן: נקודה שנייה.
מיכה הרן: מה קורה לגבי אותם קטינים שהם על סף גיל 18 ומורשעים ונכנסים לכלא, ואחר כך משתחררים.
מיכה הרן: הקבוצה הזאת יכולה להתחמק.
יובל שטייניץ: זה נושא שכבר דנו בו.
מיכה הרן: נקודה שלישית.
מיכה הרן: האם לא צריך להגדיר תקופת צינון להגשת הבקשה מאז שאדם משתחרר מהכלא?
אופיר פינס-פז: אתה מדבר על פנייה לוועדה?
מיכה הרן: כן.
מיכה הרן: הוא משתחרר היום.
מיכה הרן: האם היום הוא יכול להגיש את זה או שצריכה להיות תקופת צינון?
יהודית קרפ: גם בזה דנו.
אופיר פינס-פז: אפשר להגיש בקשת חנינה יום אחרי שאדם משתחרר מהכלא?
אופיר פינס-פז: אפשר.
אופיר פינס-פז: אבל הנשיא, כשהוא מקבל בקשת חנינה יום אחרי שהשתחררת מהכלא, הסבירות שהוא יאשר אותה היא 1 חלקי מיליון.
אופיר פינס-פז: עם זאת, השאלה אם אנחנו לא קובעים שיקול דעת לוועדה בתקנות.
אופיר פינס-פז: יכול להיות שאנחנו צריכים לקבוע שמשהו ינחה את הוועדה, כי יש לה שיקול דעת בלתי-מוגבל.
יהודית קרפ: ברגע שאנחנו קובעים שהקריטריון הוא אי-מסוכנות, אנחנו לא חכמים יותר מאף אחד אחר שיגיד מה הקריטריונים.
יובל שטייניץ: לדעתי, צריך פרק זמן מינימלי, כי חלק מזה שהאדם לא חזר לדפוס עברייני, למשל, שנתיים שלוש.
נעמי שטרסר: רציתי להעיר שאני מבינה שיש שינוי לגבי מי זה חל.
נעמי שטרסר: בזמנו דובר רק על גברים, והיות וזה יחול על נשים, רוב האוכלוסייה של מורים היא נשים.
אופיר פינס-פז: ודאי שזה חל.
יהודית קרפ: האיסור חל גם על נשים.
יהודית קרפ: ברגע שאדם יודע שיש בפניו עבריינית מין, אסור לו להעסיק.
יהודית קרפ: יש סעיף שעוד לא הגענו אליו.
נעמי שטרסר: חובת הבדיקה היא רק על גברים.
יובל שטייניץ: בשלב הראשון זה יהיה רק על גברים.
יובל שטייניץ: קיבלנו סטטיסטיקות מאוד מרשימות על 6,000 גברים ושתי נשים מאז קום המדינה.
אופיר פינס-פז: יש שינוי, ואני קובע.
אופיר פינס-פז: אצלי תמיד יש שוויון, כשנוח, כשפחות נוח, כשרוצים, כשלא רוצים.
אופיר פינס-פז: יותר מזה, אני לא מוכן רק לעבריינות מין, אלא כל עבירה נגד ילדים.
אופיר פינס-פז: אם אישה רצחה את חמשת ילדיה זה פי מאה יותר חמור מכל עבריינות מין נגד ילד.
יובל שטייניץ: זה פי מאה יותר חמור, אבל זה פחות רצסיבי.
יהודית קרפ: יש מדינות שנוהגות כך.
אופיר פינס-פז: רצח ילדים זה בסדר?
יובל שטייניץ: זה לא ענישה.
יובל שטייניץ: הענישה פה משום שזה רצידיביסטי.
יובל שטייניץ: עבירות המין יותר רצידיביסטיות מעבירות אלימות.
יובל שטייניץ: אופיר פינס, מי אמר פה קודם שהאויב של הטוב הוא הטוב ביותר?
אופיר פינס-פז: אני אמרתי, אבל האויב של הרע הוא הרע ביותר.
יובל שטייניץ: אופיר פינס, מבחינה מספרית, אם לא נפריד בין נשים לגברים, רוב הפונים יהיו נשים, כי במערכת החינוך רוב העובדים הם עדיין נשים ולא גברים.
יובל שטייניץ: צריך להיות הגיון ופרגמטיות.
יובל שטייניץ: יש אפליות שהן רלוונטיות מאין כמותן.
אופיר פינס-פז: קיבלתי את ההערה הפרגמטית, נוציא את הנשים, אף-על-פי שלדעתי זה לא חוקתי.
יובל שטייניץ: אמרנו שנוציא את הנשים בהתחלה עד שהמערכת תתעדכן, כי זה 6,000 גברים מול שתי נשים מבחינת המקרים.
יובל שטייניץ: כלומר, הגברים מסוכנים פי 3,000, והקושי של המערכת הוא פי 1,000.