GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדנה ארבל: החוק המוצע בא להסדיר מצב קיים ולהערכתי לקשר בסופו של דבר בין הרצוי – דבר המוסכם על כולנו והוא ענין ההאחדה של התביעה המשטרתית והפרקליטות – לבין המצוי שהיא המציאות בשטח.
עדנה ארבל: זו המטרה.
עדנה ארבל: לכאורה במבט ראשון נראה שיש כאן שני מסלולים סותרים אבל אני רוצה לקוות שבסוף התהליך – תהליך שיקח מספר שנים – ענין ההאחדה יתיישר ואפשר יהיה לנתב את הדברים כמו שנכון לעשות.
עדנה ארבל: חשוב להדגיש שהיום יש הסכמה בין כל הגורמים של המשטרה והפרקליטות.
עדנה ארבל: יש גם החלטה שהתקבלה בדרג של השרים – שר המשפטים דאז והשר לבטחון פנים – לאחד את המשטרה ואת הפרקליטות.
עדנה ארבל: מוסכם שצריך להפריד בין חקירות מצד אחד, לבין התביעה מן הצד השני.
עדנה ארבל: המודל האידיאלי של תביעה לחוד ומשטרה לחוד הוא מוסכם ומקובל, העקרון אומץ והתהליך כבר יצא לדרך.
אופיר פינס-פז: כמה זמן זה יקח להערכתך?
עדנה ארבל: היום יש במשרד המשפטים ועדה בראשותו של משה שילה, שהוא מפרקליטות המדינה.
עדנה ארבל: זו ועדה בין-משרדית של המשטרה והפרקליטות שיושבת על המדוכה ומכינה תכנית איך ליישם את העקרון הזה, כלומר, זה בתהליך של גיבוש המלצות איך ליישם את הדברים.
עדנה ארבל: הצוות הזה יושב באינטנסיביות ואני שומעת מראש הצוות שבעוד כשישה חודשים תהיינה המלצות וכי מדובר על תהליך של מספר שנים שבסופו נגיע לאיחוד בין המשטרה לבין הפרקליטות.
עדנה ארבל: משה שילה נמצא פה ואם תרצו פרטים הוא יוכל לפרט.
עדנה ארבל: התהליך ייושם אחרי שנראה את ההמלצות, מי שצריך לקבל את ההחלטות יחליט איך, מה, איזה תקציבים ובקשר לבעיות פרסונליות.
עדנה ארבל: ברור שזה תהליך שיקח שנים בסדר גודל של שבע שנים.
עדנה ארבל: אני לא רוצה להתחייב לכך, תחילה דובר אפילו על עשר שנים, אבל אלה הנתונים.
עדנה ארבל: בינתיים יש מציאות בשטח שאנחנו לא יכולים להתעלם ממנה, דברים שקרו והתפתחו.
עדנה ארבל: אני רוצה להסביר איך הגענו למציאות הזאת שהיום אנחנו צריכים לתקן את החוק.
עדנה ארבל: בעבר הרחוק תיקי הפשעים היו מוגשים לבית-המשפט המחוזי על-ידי הפרקליטות, תיקי החטאים והעוונות היו מוגשים לבית-משפט השלום על-ידי המשטרה, זו היתה החלוקה.
עדנה ארבל: בית-משפט השלום היה גוזר עונשים מכוח החוק עד שלוש שנות מאסר, בית-המשפט המחוזי היה גוזר עונשים משלוש שנות מאסר והלאה.
עדנה ארבל: כך הדברים התנהלו.
עדנה ארבל: בעקבות תיקונים בחוק בתי-המשפט בשנת 1984 ובשנת 1982 שהגדילו את סמכויות בית-משפט השלום לגזור עונשים של עד שבע שנות מאסר נוצר יותר צורך שהפרקליטות גם תופיע בפני בית-משפט השלום.
עדנה ארבל: היום קשה לחשוב מתי זה לא היה כך כי היום רוב הסמכויות הן בידי בית-משפט השלום.
עדנה ארבל: כתוצאה ממצוקות בשטח נוצר גם צורך להעביר סמכויות למשטרה שממילא הופיעה בבית-משפט השלום.
עדנה ארבל: אני זוכרת שכפרקליטת המחוז בשנת 1984-1985 פתאום היו תיקי התפרצות שנאשם הודה בהם, או דברים שלא עוררו בעיות משפטיות מסובכות.
עדנה ארבל: הם היו בכמויות ולאט לאט היו מורידים ומעבירים סמכויות למשטרה כשהסמכות הזאת הוקנתה לפרקליט המחוז שיש לו שיקול דעת להחליט אם אפשר להוריד את התיקים לבית-משפט השלום או להשאיר אותם.
עדנה ארבל: היו תיקים שהיתה בהם סמכות מקבילה גם לגבי בית-משפט המחוזי וגם לגבי בית-משפט השלום.
עדנה ארבל: התהליך התחיל בשנת 1984 ונמשך בצורה כזאת כשלאט לאט היו נושאים נוספים בשטח מתוך המציאות.
עדנה ארבל: כולם זוכרים בוודאי שהתחילו עבירות על אחזקת סם מסוג חשיש או על סחר בסמים.
עדנה ארבל: בהתחלה רק הפרקליטות היתה מעמידה לדין אבל ככל שהתרבו העבירות האלה והוחמרו, ונכנסו הירואין או סמים יותר קשים בכמויות יותר גדולות והסחר היה בהיקפים יותר גדולים הפרקליטות התעסקה יותר עם התיקים האלה, כשבנושאים של אחזקת סם ושימוש בו התעסקה יותר המשטרה.
עדנה ארבל: באופן כזה היה הניהול עם תיקי פריצה.
עדנה ארבל: פרקליט המחוז היה הווסת בשטח וזה לא היה בהכרח אחיד בכל הפרקליטויות כי בכל אזור היתה מציאות קצת שונה.
עדנה ארבל: פרקליט מחוז ירושלים נמצא פה והוא יכול להסביר איך זה קורה בשטח.
עדנה ארבל: זה היה לפי צורכי המקום, חומרת הענין, האם יש הצדקה שהפרקליטות תטפל בזה, האם זה מסובך ומורכב או שזה מסוג התיקים שהמשטרה יכולה לטפל בהם.
עדנה ארבל: הכול על-פי שיקול דעת ובתיאום עם המשטרה.
עדנה ארבל: עם השנים התנועה הזאת הלכה וגברה ונוצרה מציאות עם תמונת מצב – כבר בשנת 1992-1993, יש הנחיות של פרקליטת המדינה מאז – שבה יש תיקים שבהם מטפלת המשטרה ולא הפרקליטות כאשר אין לזה עיגון חוקי.
עדנה ארבל: בשנת 1995 התחיל הטיפול בהצעת חוק להקנות סמכות למשטרה לטפל בתיקים שהיא מטפלת בהם על-פי צורכי המציאות.
עדנה ארבל: התהליך הזה התחיל ב-1995.
עדנה ארבל: כאשר נכנסתי לתפקידי בתחילת 1996 קיימנו בשלב מסוים ישיבות עם המשטרה ועם פרקליטי המחוז ועשינו עבודת שטח אדירה בניסיון להתאים את המצב החוקי למצב בשטח.
עדנה ארבל: קיבלנו גם הערות והארות מבתי-המשפט שלא ייתכן שהמשטרה תטפל בדברים שאין לה סמכות בהם.
עדנה ארבל: אחרי עבודת נמלים הכנו תשתית ליצור האחדה בין הפרקליטויות וגם שהחקיקה תתאים למציאות בשטח.
עדנה ארבל: הנושא הזה עבר לוועדת מצא, ועדה שעוסקת בסדר הדין הפלילי בראשותו של השופט מצא מבית-המשפט העליון.
עדנה ארבל: הנושא הזה נבדק ונבחן שם ובסופו של דבר היתה המלצה לקדם את הענין כדי שהחקיקה תתאים למציאות בשטח.
עדנה ארבל: במקביל לתהליך הזה באה אלי פנייה מהמשטרה החל משנת 1997 לאחד את התביעות עם הפרקליטות והתחיל התהליך שדיברתי עליו קודם לכן שסיומו במאי 2000 בו נתקבלה החלטה עקרונית לקיים את האיחוד בין התביעה המשטרתית לבין הפרקליטות.
אופיר פינס-פז: האם כל העבירות שמופיעות בתוספת הראשונה הן בפועל בטיפול משטרתי?
עדנה ארבל: אפשר לדעת את זה מפי פרקליט המחוז.
עדנה ארבל: הדברים הם דינמיים לכן היה חשוב לקדם את זה מהר.
עדנה ארבל: לדאבוני לא הצלחנו.
עדנה ארבל: אפשר להתייחס לזה כאל חוק לתקופה מסוימת, או הוראת שעה לשבע שנים או לשמונה שנים.
עדנה ארבל: הכול קשור בתקציבים, ביישום בשטח, בתהליכים, זו מהפכה ארגונית די גדולה, נהיה אופטימיים ונחשוב שזה יקח פחות זמן.
עדנה ארבל: מצד אחר יש מציאות שאי-אפשר להתעלם ממנה.
עדנה ארבל: פה אנחנו באים לתקן את המצב הזה עד לתקופה שבה הדברים יוסדרו ותהיה תביעה אחת שתטפל בכל הנושאים האלה.
עדנה ארבל: לשאלה של חבר-הכנסת לפיד.
עדנה ארבל: בענין הזה ישבה על המדוכה ועדת וינוגרד – אשלח לך את הדו"ח.
עדנה ארבל: שר המשפטים הקודם מינה את הנשיא וינוגרד לשבת בראש ועדה שהיו בה אנשי משטרה, אנשי פרקליטות ואנשי תקשורת.
עדנה ארבל: אחת השאלות העיקריות היתה על המלצת המשטרה לגבי העמדה לדין ופרסום חומר.
עדנה ארבל: הוועדה התלבטה הרבה גם מתוך רצון להגיע לדעה מגובשת.
עדנה ארבל: הדעה הכללית היתה שלמשטרה כאילו אין סמכות להמליץ כי היא צריכה לחקור ולהעביר את התיק לפרקליטות.
עדנה ארבל: במציאות של היום כאשר חקירות מתוקשרות, במיוחד כאשר מדובר באנשי ציבור, והתקשורת מלווה את הכול מתחילים הניחושים.
עדנה ארבל: ראינו את זה בחקירות מהשנים האחרונות שלדאבוננו היו לא מעטות וראינו שגם כאשר המשטרה ניסתה להעביר את הענין בלי המלצה היו כל מיני כותרות.
עדנה ארבל: נניח שהם המליצו על הפרת אמונים אז נכתב:
עדנה ארבל: המשטרה המליצה להעמיד לדין את פלוני עובד הציבור בעבירת שוחד.
עדנה ארבל: חשבנו שלפעמים הנזק הוא יותר גדול כאשר יש פרסומים לא נכונים.
עדנה ארבל: בסופו של דבר המליצה הוועדה שלא יהיו תכנים ולא יהיה פירוט אלא רק השורה התחתונה: המשטרה המליצה להעמיד לדין בעבירה זו וזו, עם פחות פרטים כי כבר היו מקרים שזה נראה כמו פסק דין.
עדנה ארבל: גם זה לא פתרון אידיאלי אבל הוא בא לתת תשובה למציאות מסוימת.
עדנה ארבל: כל הוועדה לא רוותה נחת מהענין.
עדנה ארבל: זה גם לא מיושם בשטח בהכרח בצורה הזאת.
עדנה ארבל: הוועדה המליצה את ההמלצות למשך שנה לניסיון כדי לראות אחר כך אם נדרשת חקיקה או לא.
עדנה ארבל: אעביר לך את ההמלצות ויכול להיות שיש מקום לחשוב על פתרונות כאלה ואחרים.
אופיר פינס-פז: בבקשה, מבקר המדינה.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: בהכירי את המציאות הישראלית שבה אין קבוע יותר מהזמני אני חושש שאם החוק הזה יתקבל הוא ידחה את ביצוע האיחוד שעליו כולם מסכימים לזמן ארוך ביותר.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: כולם מסכימים שהמציאות הנוכחית הינה בלתי נסבלת כאשר בה תובע יהיה כפוף לחוקר או לראש יחידה אחרת שיש לה נגיעה בתיק.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: העצמאות היא מנשמת אפו של התובע.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: המציאות היום, שהיא ארכאית מזמן המודל המנדטורי שאז אולי היתה סיבה טובה לאמץ אותו, המציאות הזאת חייבת להשתנות.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לו דעתי היתה נשמעת הייתי מוצא פתרונות אחרים למצב הביניים.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אני יכול להעלות על הדעת שבמשטרה תהיה יחידת תביעה שתהיה כפופה פיקודית למערכת המשטרתית אבל מקצועית היא תהיה כפופה לפרקליטות כהסדר ביניים בתוך החוק.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: אין לי זכות להרים את ידי אבל זו דעתי לגבי ההצעה הזאת.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לשאלתו של חבר-הכנסת לפיד.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: דעתי היא שהמשטרה צריכה לעסוק בחקירות ותו לא.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: בסיום החקירה צריכה המשטרה להעביר את התיק אל הפרקליטות עם תקציר מנהלים או תקציר אחר שמסכם את החקירה והתפקיד של הפרקליטות הוא לעבור על החומר, לבדוק אותו בעיניים של משפטן.
שאול יהלום: אפילו בלי המלצה?
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: לא יהיה כתוב שום דבר.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: מה שיהיה שם הוא התקציר שמסכם את התיק.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: המציאות היום שבה בסוף החקירה המשטרה ממליצה להעמיד לדין או לא להעמיד לדין גורמת לדעתי למבוכה בציבור.
יוסף לפיד: וגם בפרקליטות כי אז היא צריכה להחליט בניגוד לדעת המשטרה.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: קודם כל זה גורם מבוכה בציבור מדוע המשטרה החליטה כך ואחר-כך התביעה החליטה כך; מדוע המשטרה המליצה להעמיד לדין בעבירה מסוכנת והפרקליטות בעבירה אחרת.
מבקר המדינה אליעזר גולדברג: זה מיותר ואיננו חיוני, זה לא מוסיף דבר.