GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יצחק לוי: אף אחד מהשופטים יכול לשקול את כל השיקולים, כי זה ישב רק בתיק הראשון וזה ישב רק בתיק השני על כס המשפט, אז אין לנו אפשרות.
יצחק לוי: האפשרות היחידה היא להגיד שאנחנו עושים ויתור מסוים, אבל אנחנו מעדיפים שאחד יראה את הכול, מאשר להפריד ולהגיד שאלה שני עניינים שונים ואין קשר.
רחל גוטליב: יש כאן החלטה עקרונית חריגה, ובמובן הזה ההערה של הסנגוריה נכונה ברמה התיאורטית, אבל החריגה היא בגלל שמדובר בנוער.
יצחק לוי: אנחנו לא יכולים להשיג הכול.
יצחק לוי: מחקנו את הסיפא של הסעיף הזה.
אפרת רוזן: בסעיף הקודם מחקנו את הסיפא.
אפרת רוזן: "תיקון סעיף 26 26.
אפרת רוזן: בסעיף 26 לחוק העיקרי – (1) בפסקה (4), במקום "התייצבות" יבוא "שהייה של"; (2) בפסקה (5), המילים "או במעון נעול" – יימחקו ובסופה יבוא "או החזקת הקטין במעון נעול לתקופה שלא תעלה על תקופת המאסר המרבית הקבועה לעבירה שביצע הקטין.
אפרת רוזן: ".
אפרת רוזן: סעיף 26 מפרט כל האמצעים ודרכי הטיפול שניתן להורות עליהם כשנקבע שקטין ביצע את העבירה.
אפרת רוזן: סעיף (4) זה תיאור מדויק יותר, שמדובר על שהיה ולא על התייצבות, והתיקון לפסקה (5) קובע תקופת מכסימום להחזקה במעון נעול, שזה לא יעלה על תקופת המאסר שאפשר לקבוע.
אפרת רוזן: אין הערות לסעיף הזה, אז נמשיך.
אפרת רוזן: "תיקון סעיף 27.
אפרת רוזן: בסעיף 27לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), המילים "[נוסח חדש], התשכ"ט–1969" – יימחקו ובמקום הסיפה החל במלים "לא יפעל" יבוא "רשאי בית המשפט לצוות על אחת מדרכי הטיפול המנויות בסעיף 26 או לנקוט באחת מהפעולות המנויות בסעיף 20 לפקודת המבחן"; (2) בסעיף קטן (ב), במקום "הסיפה החל במילים "פרקים ד' ו-ה'" יבוא "סימנים ד' ו-ה' וסעיפים 77 עד 79 בפרק ו' שבחלק א' לחוק העונשין".
אפרת רוזן: " רוב התיקון הזה הוא טכני.
אפרת רוזן: אנחנו מדברים על תחולת חוקים בענייני מבחן ודרכי ענישה.
אפרת רוזן: אבל יש בפסקה 1 יש תיקון מהותי שהוא מאוד משמעותי, ואני רוצה להסביר אותו.
אפרת רוזן: המצב היום הוא שכשמוטל צו מבחן כדרך טיפול, ההפרה שלו לא מאפשרת להחיל את פקודת המבחן אלא מאפשרת לתת דרך טיפול אחרת.
אפרת רוזן: התיקון המוצע מתייחס לתוצאות הפרת המבחן, והוא מאפשר גם אפשרות להחיל את פקודת המבחן, שקובעת סנקציות שונות על ההפרה.
אפרת רוזן: בין השאר, אפשרות להרשיע את הקטין ולגזור עליו עונש מאסר.
אפרת רוזן: לכן זה תיקון משמעותי וכדאי לשמוע את עמדות הגורמים השונים, כי אני יודעת שיש מי שמתנגד.
אפי ברוור: במצב הקיים היום, אם הולכים לדרך טיפול לפי סעיף 26 אי-אפשר אחר כך ללכת למקום אחר, אם רוצים שינוי של הצו המקורי לפי סעיף 30.
אפי ברוור: אי-אפשר, למשל, ללכת לסוג ענישה כזה או אחר.
אפי ברוור: מה שעשו בתי המשפט, שלא על פי החוק, בידיעה שאי-אפשר אחר כך לעשות שינויים אלא להישאר בתוך סעיף 26, בתי המשפט לנוער הלכו לפקודת המבחן.
אפי ברוור: זה מנוגד לחוק.
אפי ברוור: לפי חוק הנוער ללכת לפקודת המבחן ללא הרשעה זה מנוגד מלכתחילה.
אפי ברוור: אפשר ללכת לפקודת המבחן, אבל בתנאי שמחליטים לפי סעיף 24(1), כלומר מרשיעים וגוזרים את דינו של הקטין.
אפי ברוור: מה עושים בתי המשפט לנוער?
אפי ברוור: הם לא מרשיעים, והם כן הולכים לפקודת המבחן, וזה לעשות משהו שהוא לא לפי החוק הקיים, הוא לא נכון משום בחינה שהיא.
אפי ברוור: התיקון המוצע נכון מבחינתנו, להיכנס דרך חוק הנוער, דרך דרכי הטיפול, ואם יש בעיות תוך כדי צו המבחן, אם יש מצבים שהקטין לא מממש את צו המבחן, אנחנו חוזרים לבית המשפט ושם יש את הפתח ללכת לפקודת המבחן, ולא חייבים להעניש.
אפי ברוור: אפשר עדיין לעשות משהו מרתיע במעמד של בית המשפט או להפעיל את שיקול הדעת מחדש.
יצחק לוי: מדובר כשיש הרשעה או גם אם אין?
אפרת רוזן: רק כשאין הרשעה.
אפי ברוור: מתוך חוק הנוער נכנסים ללא הרשעה.
אפי ברוור: התיקון, לדעתנו, הוא תיקון נכון, הוא במקום.
אפי ברוור: הוא גם מסדיר מציאות שהיום היא מעוותת.
צפנת בוזי-גרנביץ: בשם המועצה לשלום הילד, אנחנו מתנגדים לתוספת הזאת.
צפנת בוזי-גרנביץ: אין שום סיבה להחמיר את המצב, יש מספיק אלטרנטיבות בדרכי הטיפול, שאפשר גם להגיש בקשה לשינוי דרכי טיפול וגם להחמיר עונש קיים.
צפנת בוזי-גרנביץ: אין שום סיבה להוסיף הרשעה אם כבר ניתן עונש מסוים.
אפרת רוזן: אפשר לקבל נתונים לגבי מספר המקרים שמפרים צווי מבחן במסגרת הזו?
אפרת רוזן: יש לכם נתונים כאלה?
אפי ברוור: יש לנו נתונים.
אפי ברוור: אנחנו מדברים על סדר גודל של כ-750 צווי מבחן בשנה, מתוכם מופרים בין 10% ל-15%.
אפי ברוור: זו תופעה, וצריך לתת לה תשובה נכונה בחוק.
אפי ברוור: אם היינו עובדים בתקינה מלאה, במלוא ההיקף ונותנים את המענים לכל הצרכים, כמובן שהיו יותר צווי מבחן.
אפרת רוזן: מה הסנקציות שאתם נוקטים בהן היום על הפרה של צו?
אפי ברוור: אנחנו חוזרים לבית המשפט, או שאנחנו חוזרים רק לצורך המעמד או לתוך סעיפי ה-26, אנחנו לא יכולים לצאת החוצה.
אפרת רוזן: למה זה לא מספיק?
אפרת רוזן: אם בלאו הכי אתם חוזרים לבית המשפט ומשתמשים בסעיף 26 במקרים כאלה, אז צריך למה ללכת מעבר לזה?
אפי ברוור: יכולים להיות מצבים שזה לא יספיק, כי מצבו של הנער הוא כזה שעשינו אתו את המכסימום.
יצחק לוי: והיום בית המשפט לא יכול להחליט, בלי הסעיף הזה?
אפי ברוור: הוא יכול להעביר למעון נעול.
אפי ברוור: אבל מה עושה בית המשפט היום?
אפי ברוור: אנחנו גם צריכים להתמודד עם המציאות שבית המשפט אימץ לעצמו.
אפי ברוור: בית המשפט נותן מלכתחילה את צו המבחן לפי פקודת המבחן, כדי שיוכל אחר כך – אם וכאשר - להעניש.
אפי ברוור: זו בעיה גדולה.
אפי ברוור: זו מציאות שמטשטשת נושא הנוער מול הבגירים.
מאיר ברקוביץ: יש עוד שיטה אחת שבה בתי המשפט התמודדו עם הבעיה הזאת.
מאיר ברקוביץ: כל השינויים האלה שבסופו של דבר לא נועדו להרשיע, אלא נועדו לגרום להם לעמוד בצו המבחן.
מאיר ברקוביץ: כדי שהם יעמדו בצו המבחן בית המשפט עשה אחת משתים: או את מה שאפי הציג קודם או את הפטנט – שכבר בוקר בפסקי דין אחרים, שנהג לעשות אותו נשיא בית המשפט לנוער, השופט שיינפלד – שכשצריך לצרף תיק משאירים תיק אחד בצד.
מאיר ברקוביץ: אומרים לנער שאם יעמוד בצו המבחן בכל התיקים האחרים התיק הזה יהיה אחר כך בחופף, אם לא - בתיק ההוא הוא יורשע ויקבל עונש.
מאיר ברקוביץ: השופט שיינפלד אהב לכתוב בהחלטות: חרב דמוקלס מתנוססת מעל צווארו, וזו הייתה השיטה.
יצחק לוי: זה בתנאי שיש לו כמה תיקים.
מאיר ברקוביץ: כן, אבל זה קורה די הרבה.
מאיר ברקוביץ: על הגישה הזאת כתבה בזמנו השופטת רוט-לוי, בפסק דין שאמר שהזכות לצירוף תיקים היא זכות שלו, ואי-אפשר לעשות את הפטנט הזה.
מאיר ברקוביץ: אני אומר את זה כולם היו ערים לבעיה הזאת, שצריך שהקטין ידע שהעובדה שבית המשפט החליט שלא להרשיע אותו אלא לנקוט כלפיו בדרכי טיפול, זאת החלטה שהולכת לקראתו בהרבה מובנים.
מאיר ברקוביץ: אבל אם הוא לא עומד בדרכי הטיפול הוא צריך לדעת שהדיון חוזר למקומו בכל ההיבטים שלו.
יצחק לוי: לכן אתה תומך בסעיף.
מאיר ברקוביץ: לכן הסעיף הזה מאוד חשוב.
מאיר ברקוביץ: הרי תמיד אפשר להגיד – טענה קצת דמגוגית – שאפשר להכניס אותו למעון נעול.
מאיר ברקוביץ: אבל אין הכוונה שמישהו שהפר צו מבחן ילך למעון נעול, כי אם הוא היה חושב על מעון נעול הוא כבר היה שם אותו לפני כן.
מאיר ברקוביץ: אז כאילו אין כלי.
יצחק לוי: ההפרה לא מחייבת להכניס אותו למעון נעון.
מאיר ברקוביץ: כן, זה גם לא סביר שהפרה של צו מבחן תביא אותו למעון נעול בהיעדר דבר אחר.
מאיר ברקוביץ: אבל הוא צריך לדעת שזה עלול להיות מחיר שהוא ישלם אם הוא לא עומד בצו המבחן במסגרת דרכי הטיפול שניתנו.
רחל גוטליב: אני רוצה להעיר שוועדת רוט-לוי ברכה על ההצעה.
אביטל מולד: קודם כול, אם הפתרונות האחרים לא חוקיים אז אולי צריך לעגן את זה במפורש, כי היום בתי המשפט לא מפרשים את החוק כמו שפרש מר ברוור.
אביטל מולד: בהחלט פונים לפקודת המבחן במקרים שיש התלבטות או שנראה שקטין הולך לא למלא את הצו או שצריך להשאיר את החרב המתנופפת מעל ראשו.
אביטל מולד: אז מבחינת הפסיקה, נוקטים במקרים רבים במבחן לפי פקודת המבחן, כדי שאפשר יהיה לחזור ולהמיר את זה בעונש אחר.
אביטל מולד: אני חושבת שהמצב הנוכחי נותן מספיק פתרונות ותשובות, ואני אומרת את זה בעיקר בגלל האופי של העבירות והאופי של כתבי האישום בבית המשפט לנוער.
אביטל מולד: הרבה פעמים אנחנו רואים בבית המשפט לנוער תיקים על דברים שבבגירים בכלל לא היו חושבים להגיש כתב אישום.
יצחק לוי: ההצעה הזאת היא עיגון המציאות, שטוענים שבית המשפט עושה באופן לא חוקי.
יצחק לוי: אין מחלוקת ביניכם.
אביטל מולד: יש מחלוקת מבחינה זו שמלכתחילה בית המשפט נוקט בפקודת המבחן במקרים הקשים יותר.
אביטל מולד: אני אומרת שלא בכל תיק שבו קטין לא מילא אחר דרכי הטיפול מוצדק לחזור ולהרשיע.
יצחק לוי: לא כל תיק.
מוריאל נחמן: אלה המקרים הקשים ביותר, שבהם מתלבטים ביותר.
מאיר ברקוביץ: זה לא אומר שאוטומטית מרשיעים אותו.
יצחק לוי: זו אופציה, השופט ישקול.
יצחק לוי: הסעיף מציע לכתוב מה שנעשה היום בפועל, זה הכול.
אביטל מולד: לא, הסעיף מציע לקבוע ככלל את מה שהיום הוא חריג.
יצחק לוי: לא ככלל, כאופציה.
אביטל מולד: אופציה לכלל התיקים, לכלל הקטינים.
יצחק לוי: גם היום זה לכלל התיקים, רק שזה לא כתוב.
יצחק לוי: למה שלא נכתוב את זה ולמה שהשופט יצטרך להתפתל ולעשות כל מיני דברים כדי שזה יהיה חוקי?
יצחק לוי: ולמה שהנער לא ידע שהאופציה הזאת קיימת?
אביטל מולד: כי יש מספיק אופציות אחרות.
יצחק לוי: אבל אנחנו לא סוגרים את האופציות האחרות.
יצחק לוי: השופט יכול גם לשקול את האופציות האחרות.
יצחק לוי: הוא יכול גם לשלוח אותו למעון נעול.
מוריאל נחמן: עובדה שהכול קיים היום ועכשיו אנחנו רוצים לעגן בחוק.
מוריאל נחמן: זה דבר שנעשה כל הזמן באופן בלתי חוקי.
יצחק לוי: הכול פתוח, אנחנו לא מגבילים את השופט.
יצחק לוי: אנחנו רק אומרים לנער שאפשר לחזור לפקודת המבחן, ושידע לו ששם יהיה לו רע ומר.
אפי ברוור: אני גם מצטער שחברותיי מהסנגוריה מחלישות את חוק הנוער בדרך הזאת.
אפי ברוור: זה לא נכון שבית המשפט לנוער יבחר האופציה הראשונה בפקודת המבחן.
אפי ברוור: פקודת המבחן היא לבגירים.
אפי ברוור: זה נכון שכל שפיטה של קטין תיעשה באמצעות חוק הנוער, וההצעה מסדירה את זה.
אפי ברוור: לטעמי, כך נכון לראות את זה.
אביטל מולד: אז צריך לכתוב שקטינים לא יוכלו להישפט לפי פקודת המבחן.
אביטל מולד: לא חברותיך מהסנגוריה מפרשות את זה כך, זאת פסיקת בתי המשפט.
מאיר ברקוביץ: הם לא יצטרכו ללכת לפי פקודת המבחן אם יהיה להם את זה.
מאיר ברקוביץ: הם הולכים לפקודת המבחן כי היום הסעיף קובע חריגה שלא יוכל להרשיע.
אביטל מולד: הם הולכים לפקודת המבחן במקרים החריגים.
אביטל מולד: לזה אני מתכוונת, שלא מידתי לחזור לבית המשפט ולהרשיע קטין רק בגלל שהוא לא השלים את של"צ.
יצחק לוי: אבל זה לא מה שכתוב פה.
יצחק לוי: אני חושב שאנחנו מאפשרים אופציה קיימת היום, שנוהגת היום ושמשתמשים בה במידה הראויה.
יצחק לוי: אנחנו לא סוגרים שום אופציה.
יצחק לוי: אנחנו לא מחייבים את השופט ללכת לפי פקודת המבחן אם יש הפרה של צו.
יצחק לוי: אנחנו אומרים לשופט: הכול פתוח בפניך, תשקול את העניין, אם שום אפשרות אחרת לא מועילה למקרה אז תשתמש גם באופציה הזו.
אפרת רוזן: גם בפקודת המבחן יש מספר אופציות.
אפרת רוזן: גם אם הוא הולך לפקודת המבחן הוא לא חייב ללכת על האופציה הכי קשה.
אביטל מולד: עיקר הקושי שלי הוא בגלל התיקים שאנחנו רואים.
אביטל מולד: למשל, תיקים על דחיפות מאוד קלות.
יצחק לוי: הוא חשב שלא צריך להרשיע ולכן הוא נתן צו.
יצחק לוי: עכשיו יש הפרה של הצו, אז הוא שוקל מחדש.
אביטל מולד: אז יש לו מספיק דברים לשקול.
יצחק לוי: אז הוא שוקל את כולם.
יצחק לוי: שהוא לא ישקול את זה בכלל?
יצחק לוי: את רוצה להוציא את זה משיקול הדעת שלו?
יצחק לוי: הרי היום הם עושים את זה.
אביטל מולד: לא, היום הם לא יכולים לעשות את זה.
אביטל מולד: מלכתחילה הם עושים את השיקול אם במקרה הזה הוא רוצה את האופציה שאם הנער לא יקיים את הצו יחזרו וישפטו אותו.
אביטל מולד: שם עושים מלכתחילה, לא בדיעבד.
אביטל מולד: בדיעבד לא עושים את השיקול הזה, כי אם מלכתחילה חשבת שהתיק לא מתאים לתיק שאתה רוצה להמיר בו, אז תישאר עם ההחלטה הזאת ותמיר את זה לכל היותר בקנס, במבחן, במעון.
יצחק לוי: היום, גם לאחר הפרת הצו, הוא לא יכול לחזור לפקודת המבחן?
אביטל מולד: הוא יכול, ויש לו מספיק סנקציות.
אביטל מולד: אי-אפשר לחזור ולהרשיע.
יצחק לוי: הם עושים את זה היום.
יצחק לוי: הבנתי מאנשי משרד הרווחה שזה לאו דווקא מלכתחילה.
יצחק לוי: הוא לא אומר ברגע שהוא מטיל את הצו שאם הצו יופר הוא ילך לפקודת המבחן, אלא יש גם פסיקות שהדבר הזה לא נאמר מלכתחילה.
יצחק לוי: לאחר שהופר הצו השופט מחליט לפנות לפקודת המבחן.
אביטל מולד: זה לא מה שהם אמרו.
אביטל מולד: יש מצבים שברגע שבית המשפט גוזר את הדין, הוא גוזר את המבחן לפי - - -
יצחק לוי: למה שלא נשאל אותו מה הוא אמר?
אפי ברוור: אמרתי שמה שקורה היום שהם נותנים את תקופת המבחן לפי פקודת המבחן ללא הרשעה.
אפי ברוור: זה לא קיים בחוק.
אביטל מולד: השאלה שלא ברורה היא, האם צו המבחן כשניתן מלכתחילה, האם הוא ניתן פקודת המבחן או לפי דרכי טיפול?
אפי ברוור: ישנם מקרים שהם כך ויש אחרים.
אביטל מולד: וכשהוא נותן לפי דרכי טיפול הוא לא יכול לחזור לפקודת המבחן היום.
אפי ברוור: נכון, היום הוא לא יכול, ולכן מלכתחילה נותנים לפי פקודת המבחן, וזה לא חוקי.
מאיר ברקוביץ: ואז חוזר לפטנט השני.
מאיר ברקוביץ: בכל מקרה, מה שכולנו רוצים זה שכל האופציות יהיו פתוחות בצורה ברורה על השולחן.
מאיר ברקוביץ: העיקר הוא, שגם הקטין יודע את זה מראש, שהפרת צו המבחן יכולה להיות לה משמעות.
אביטל מולד: אבל אני לא חושבת שזה הוגן.
אביטל מולד: מצד אחד, אנחנו משתמשים הרבה מאוד פעמים בחוק הנוער ככלי טיפולי, מתוך מחשבה שוודאי שזה ילך לדרכי טיפול.
אביטל מולד: בסוף, על דברים שלא היינו חושבים שמצדיקים כתב אישום, אנחנו הולכים להרשיע את הקטין.
מאיר ברקוביץ: מי זה לא חושב שזה מצדיק כתב אישום?
יצחק לוי: אני חושב שאין לנו ברירה אלא לסמוך על שיקול דעתו של השופט.
יצחק לוי: מדובר פה בילד שהפר צווים, ואני מתאר לעצמי שכל מקרה ידון לגופו אצל השופט, אם מדובר בעניינים חמורים או בעניינים קלים.
יצחק לוי: אני לא חושב ששופט נוער ירשיע בעניינים קלים, אם הוא חושב שלא צריך להרשיע.
יצחק לוי: אבל אם מדובר בעניין חמור או גבולי, שהוא בכל אופן נתן אפשרות לתקן את זה בצו ללא הרשעה ולאחר מכן הופר הצו, אז יכול להיות שהוא כן ישקול להרשיע.
יצחק לוי: נשאיר לו את שיקול הדעת.
אפרת רוזן: "תיקון סעיף 28.
אפרת רוזן: בסעיף 28(ב) לחוק העיקרי, המילים "התש"ך–1960" – יימחקו".
אפרת רוזן: זה תיקון טכני, בגלל שינויי חקיקה.
יצחק לוי: נצא עכשיו להפסקה של עשר דקות.
יצחק לוי: (10:50 – עשר דקות הפסקה).
יצחק לוי: אנחנו ממשיכים, תיקון סעיף 30.
אפרת רוזן: "29.
אפרת רוזן: בסעיף 30 לחוק העיקרי – (1) בכותרת השוליים, בסופה יבוא "והארכת תקופת טיפול"; (2) האמור בו יסומן "(א)" ובסופו יבוא "ובלבד שתקופת תוקפה של דרך הטיפול האחרת יחד עם תקופת הטיפול שחלפה לא תעלה על התקופה שעליה ציווה בית המשפט כאמור בסעיף 26, אלא בהסכמת הקטין שלגביו ניתן הצו.
אפרת רוזן: "; (3) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) החלטת בית המשפט לנוער לפי סעיף קטן (א), וכן החלטת בית משפט לנוער בעניין המשך ביצוע צו בדבר דרכי טיפול לפי סעיף 25ב(א), ניתנת לערעור כאילו היתה פסק דין.
אפרת רוזן: (ג) בית משפט לנוער רשאי, לפי בקשת קצין מבחן ולאחר ששמע את עמדת הקטין לעניין זה, להאריך את תקופת הטיפול בקטין שנקבעה לפי סעיף 24, בתקופה נוספת שלא תעלה על שנה; אולם לעניין הארכת תקופת תוקפה של דרך טיפול כאמור בסעיף 26(2) או (5) יחולו הוראות סעיף 22 לפקודת המבחן או סעיף 33, לפי העניין.
אפרת רוזן: " יש פה מספר תיקונים.
אפרת רוזן: התיקון בסעיף (א) מבקש לקבוע שסך כל תקופות הטיפול בקטין בעקבות החלפה של דרך טיפול לא יעלה על משך תקופת הטיפול המקורית שנקבעה לקטין.
יצחק לוי: החלפת דרך הטיפול נעשית בבית המשפט.
אפרת רוזן: תמיד.
אפרת רוזן: כדי שהתקופה תהיה תקופה ארוכה יותר מהתקופה המקורית שנקבעה נדרשת הסכמת הקטין לעניין הזה.
אפרת רוזן: זה היה התיקון לסעיף (א).
אפרת רוזן: סעיף קטן (ב) קובע אפשרות לערעור על החלטת בית המשפט בעניין החלפת דרך טיפול, כמו שמערערים על פסק, והוא גם מוסיף את סעיף 25ב(א), שדיברנו עליו קודם, שיאפשר גם ערעור על החלטה כזו.
אפרת רוזן: סעיף קטן (ג) קובע את הסמכות להארכת תקופת טיפול לתקופה שלא תעלה על שנה – זה לא חייב להגיע עד כדי שנה – לפי בקשה של קצין מבחן, אחרי ששמע את עמדת הקטין בעניין הזה.
אפרת רוזן: כלומר, לפי סעיף קטן (ג) לא נדרשת הסכמה של הקטין.
יצחק לוי: באיזה שלב ההארכה הזאת, שמדובר עליה בסעיף קטן (ג)?
מוריאל נחמן: לקראת סיום הצו.
יצחק לוי: מה הסיבות שיכולות להיות לבקשה להארכת הצו?
יצחק לוי: טיפוליות?
מוריאל נחמן: להשלמת היעדים הטיפוליים.
אפי ברוור: טיפוליות בלבד.
אפי ברוור: אנחנו בתוך סעיף הטיפול.
אביטל מולד: למה כאן לא קבענו הסכמה?
אפרת רוזן: סעיף קטן (ג) לא דורש הסכמה של הקטין, אלא דורש רק לשמוע את עמדת הקטין.
מוריאל נחמן: אנחנו מסכימים להסכמה.
רחל גוטליב: הסכמה זו ההמלצה של ועדת רוט-לוי.
יצחק לוי: שינינו בסעיף (3)(ג), במקום "לאחר ששמע את עמדת הקטין" ל"לאחר שניתנה הסכמת הקטין".
אפרת רוזן: "תיקון 31 לחוק העיקרי.
אפרת רוזן: בסעיף קטן (ב), במקום הסיפה החל במילים "אם קיימות" יבוא "להעביר קטין שבית משפט לנוער ציווה על החזקתו במעון, להחזקה זמנית במעון נעול, אף ללא אישור בית המשפט, לתקופה הקצרה ביותר האפשרית בנסיבות העניין אשר לא תעלה על שבעה ימים, אם שוכנע שהתקיימו שניים אלה: (1) הקטין מתנהג באופן העלול לסכן את עצמו או אחרים או מאיים איום ממשי להתנהג באופן כאמור, או שהוא גורם נזק חמור ומתמשך לרכוש; (2) לא ניתן להשיג את המטרה שבהעברת הקטין להחזקה במעון נעול בדרך שפגיעתה בחירותו של הקטין פחותה.
אפרת רוזן: "; (2) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) על החלטת הממונה על המעונות לפי סעיף קטן (ג) ניתן לערור לפני בית משפט לנוער.
אפרת רוזן: (ד) בית משפט לנוער שציווה על החזקת קטין במעון רשאי, לבקשת הממונה על המעונות או מי שהוא הסמיכו לכך, להאריך את תקופת ההחזקה הזמנית במעון נעול כאמור בסעיף קטן (ב) בתקופה נוספת שלא תעלה על 30 ימים, אם שוכנע כי התנאים האמורים בפסקאות (1) ו-(2) של אותו סעיף קטן ממשיכים להתקיים.
אפרת רוזן: " אנחנו קובעים פה הסדר מפורט על העברה זמנית, בהחלטה מנהלית של הממונה על המעונות, של קטין ממעון למעון נעול.
אפרת רוזן: קיים הסדר כזה בחוק היום, וההסדר המוצע הוא גם מפורט יותר וגם מצומצם יותר בשני מובנים; הוא מצומצם כי הוא מצמצם את העילות להעברה כזאת.
אפרת רוזן: היום העילות הן נסיבות המצדיקות זאת.
אפרת רוזן: פה הוא מאוד מפרט את העילות, והוא גם מצמצם מבחינת הזמן.
יצחק לוי: העילות האלה יכולות לשמש אותנו גם לסעיף שדיברנו.
אפרת רוזן: זה מה שסברתי.
אפרת רוזן: גם התקופה מצומצמת יותר, במקום 15 ימים 7 ימים.
אפרת רוזן: כלומר, במובן הזה יש פה צמצום.
אפרת רוזן: אבל צריך לזכור שלא מדובר על צו שיפוטי אלא על החלטה מנהלית של הממונה על המעונות, שהמשמעות שלה היא פגיעה בחירות של הקטין, כי זה מעבר ממעון רגיל למעון נעול.
אפרת רוזן: היו מספר המלצות של ועדת רוט-לוי בעניין הזה, שלא קיבלו ביטוי בהצעת החוק.
אפרת רוזן: בין השאר הציעו לקבוע שהממונה יהיה רשאי לנקוט בצעד כזה רק כשאין אמצעי אחר מתאים.
אפרת רוזן: כלומר, לקבוע שהוא עושה את זה רק כמקרה אחרון.
רחל גוטליב: זה מופיע בשיקול של סעיף (2).
אפרת רוזן: דבר שני, היא הציעה לעגן סעיף שמטיל חובה לאישור בדיעבד של ההחלטה על-ידי בית משפט.
מוריאל נחמן: זה לא ברור לי.
אפרת רוזן: הממשלה הציעה בסעיף (ג) זכות ערר על ההחלטה של המעונות, ויכול להיות שזה נותן מענה מספיק.
יצחק לוי: מה מועילים שבעה ימים כאשר מדובר בילד אלים ומסוכן?
מוריאל נחמן: שביצע עבירה בקטין אחר במסגרת של המוסד.
יצחק לוי: אבל בעוד שבעה ימים מחזירה אותו למעון הרגיל.
מוריאל נחמן: החוק הקיים נותן אפשרות לממונה על המעונות ל-15 יום.
מוריאל נחמן: טענו כל החברים ש-15 יום זה פוגע בחירותו ובזכויותיו של הקטין, לכן הסכמנו, בלית ברירה, לשבעה ימים למרות שאני אומרת ששבעה ימים לא יספיקו לנו לשום דבר, לא לבחון את הקטין במעון הנעול, לא לפנות לבית המשפט כדי לשנות את דרך הטיפול למעון נעול.
מוריאל נחמן: מאוד בעייתי.
מוריאל נחמן: הסכמנו, כי הבנו שזו פגיעה בזכויות הקטין.
מוריאל נחמן: לא עוזר לנו הרבה.
יצחק לוי: יש כאן שני הליכים.
יצחק לוי: יש הליך של אפשרות להארכה לעוד 30 יום בסעיף (ד).
יצחק לוי: זאת אומרת, אם השבעה ימים לא מספיקים לכם, אתם יכולים לפנות לבית המשפט בבקשה ל-30 יום.
יצחק לוי: אבל מה המטרה של הימים האלה?
יצחק לוי: הסתכלות או זמן להגיש בקשה אחרת?
מוריאל נחמן: כי אין לנו אופציה אחרת כרגע, במצב הקיים, להשאיר אותו במסגרת המעון או ההוסטל בו הוא נמצא.
יצחק לוי: אבל המצב הזה יכול להימשך יותר מ-30 יום, יותר מעשרה ימים ויותר מחמישה ימים.
מוריאל נחמן: קודם כול, אנחנו רוצים לראות איך הוא מגיב במעון הנעול, איך התפקוד שלו במעון הנעול.
מוריאל נחמן: זה נותן לנו קצת זמן לחשוב האם זה נכון לפנות לבית המשפט לבקש המרה של צו המעון בצו למעון נעול.
מוריאל נחמן: לא תמיד אנחנו יודעים את זה בימים הראשונים.
מוריאל נחמן: אנחנו מאוד מנסים להחזיר אותו למעון או להוסטל בתום התקופה.
מוריאל נחמן: למה הסכמתי לשבעה ימים?
מוריאל נחמן: כי ברוב המקרים אני בדעה שאני לא רוצה את כל ה-15 יום.
מוריאל נחמן: אני תמיד צריכה חמישה ימים ועוד יומיים-שלושה, כדי לתת לכל הצוותים לחשוב לבחון מה אנחנו רוצים לעשות עם הנער הזה.
מוריאל נחמן: בשבעה ימים לא נוכל לחזור לבית המשפט המקורי בבקשה - - -
יצחק לוי: אבל תוכלו לבקש הארכה.
מוריאל נחמן: נוכל לבקש הארכה, נוכל לחשוב, לבחון, לראות את התפקוד שלו במעון הנעול, לראות האם הוא מגיב, לראות האם זה נכון יותר להחזיר אותו למסגרת הקודמת.
מוריאל נחמן: בשבעה ימים לא נספיק.
יצחק לוי: יש כאן איום על הילד, שיכול לפעול לטובת העניין?
אפי ברוור: מטבע הדברים.
מוריאל נחמן: מטבע הדברים, אם הוא מצליח להפנים את הגבלת החירות שיש לו במעון הנעול, לפעמים זה לטובה ואנחנו מחזירים אותו למעון.
מוריאל נחמן: לכן אני צריכה את הזמן כדי לראות.
יצחק לוי: את רוצה לשנות את השבעה ימים או שיש פה הסכמה?
מוריאל נחמן: יש הסכמה.
מוריאל נחמן: אם יש לי אפשרות לפנות לבית המשפט ל-30 יום אני רוצה להשאיר.
אביטל מולד: לעניין סעיף (ד), לי לא ברור שבית המשפט יקיים דיון בשאלה הזאת.
רחל גוטליב: איזו שאלה?
אביטל מולד: של הארכה ל-30 יום, או לפחות יידע את הסנגור.
אביטל מולד: כלומר, שלא תתקבל החלטה כזאת רק על פי בקשה, שלא במעמד הצדדים.
אביטל מולד: צריך לקבוע פרוצדורה שבה הצדדים ידעו על הבקשה של הממונה.
רחל גוטליב: אני לא רואה מניעה.
רחל גוטליב: נראה לי ראוי שזה יהיה בנוכחות שני הצדדים.
אביטל מולד: אני חושבת שצריך לכתוב.
אביטל מולד: לפעמים מוגשות בקשות לשינוי דרכי טיפול ואני בכלל לא יודעת עליהן.
אביטל מולד: אז בהקשר הזה, של החמרה בתנאי ההחזקה שלו, ועוד ל-30 ימים, צריך אולי לקבוע מפורשות.
מוריאל נחמן: אם אני לא טועה, כתבנו בסעיף של בקשה להחלפת דרך טיפול ששני הצדדים יהיו נוכחים.
רחל גוטליב: חשבו אז שאין צורך לכתוב את זה.
רחל גוטליב: זה יובהר.
יצחק לוי: מה שאתם מבקשים זה ידוע או דיון?
רחל גוטליב: דיון במעמד.
יצחק לוי: תיקון סעיף 33.
רחל גוטליב: בסעיף קטן (ג) כתוב:
רחל גוטליב: החלטת הממונה על המעונות לפי סעיף (ב).
רחל גוטליב: כתוב (ג) בטעות.
אפרת רוזן: תודה.
אפרת רוזן: "31.
אפרת רוזן: בסעיף 33 לחוק העיקרי – (1) האמור בו יסומן "(א)", ובו, במקום "ולאחר ששמע את הקטין והורהו" יבוא "ובהסכמת הקטין, או על פי בקשת הקטין"; (2) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) בית משפט לנוער שהאריך את תקופת החזקתו של קטין במעון לפי סעיף קטן (א) יבטל את ההארכה כאמור לבקשת הקטין, ורשאי הוא לבטל את ההארכה כאמור על פי בקשת הממונה על המעונות.
אפרת רוזן: " מדובר פה על הארכה של החזקה במעון.
אפרת רוזן: סעיף (א) קובע שנדרשת הסכמה של הקטין להארכת תקופת השהות שלו.
יצחק לוי: זה דבר חדש?
אפרת רוזן: לא, זה תיקון של סעיף קיים.
יצחק לוי: מה אנחנו מחדשים בסעיף הזה?
רחל גוטליב: דרישה להסכמה.
אפרת רוזן: היום הנוסח דורש שבית המשפט יסכים להארכה לאחר ששמע את הקטין והורהו.
אפרת רוזן: פה אנחנו דורשים הסכמה פוזיטיבית בשביל העניין.
אפרת רוזן: סעיף (ב) שמתקן הוא סעיף חדש, שבית משפט לנוער, שהאריך את התקופה, יכול גם לבטל את ההארכה לבקשת הקטין או לבקשת הממונה, בהסכמה של הקטין.
אפרת רוזן: שוב נדרשת ההסכמה.
אביטל מולד: לא צריך להכניס לפה את הקריטריון שקבענו במקומות האחרים, על תקופה מרבית של מאסר?
אביטל מולד: בלבד שזה לא יעלה על התקופה המרבית של המאסר?
מוריאל נחמן: זה תמיד שנה.
אביטל מולד: שנה שמתווספת לתקופה הקודמת.
מוריאל נחמן: כן, אבל לא יותר משנה.
רחל גוטליב: וזה בהסכמה.
רחל גוטליב: זה התיקון.
אביטל מולד: השאלה היא אם נכון לקבוע עונש כולל.
אביטל מולד: זה סוג של תגובה עונשית.
יצחק לוי: זה טיפול.
אפרת רוזן: "תיקון סעיף 34 32.
אפרת רוזן: בסעיף 34 לחוק העיקרי, במקום "האמור בסעיפים 25(א), 26, 30 ו-33" יבוא "הוראות פרקים ד' ו-ה'" ובמקום "להתייצב" יבוא "לשהות".
אפרת רוזן: מדובר על תיקונים טכניים לסעיף שעניינו משך החזקה.
אפרת רוזן: "הוספת סעיף 34א ופרק ה'1 33.
אפרת רוזן: אחרי סעיף 34 לחוק העיקרי יבוא: "הודעה לקטין על זכויותיו במעון 34א.
אפרת רוזן: מנהל מעון או מעון נעול יפרט בפני קטין, עם כניסתו למעון או למעון הנעול על פי צו לפי פרק ד' או לפי פרק זה, את זכויותיו בקשר להחזקתו במעון או במעון הנעול, לפי העניין, באופן שקבע שר הרווחה; כן ישוב ויודיע מנהל המעון או המעון הנעול לקטין, זמן סביר לפני תום שנה מיום כניסתו למעון, על זכותו שענינו יובא בפני ועדת שחרורים בהתאם להוראות סעיף 36.
יצחק לוי: כלומר, לפני תום שנה?
מוריאל נחמן: לא, ועדת שחרורים שקיימת היום זה לא ועדת שחרורים של בתי סוהר אלא ועדת שחרורים שליד בית המשפט.
מוריאל נחמן: כל קטין יכול, אחרי שנה של שהות במעון או במעון נעול, לפנות לבית המשפט ולבקש לקצר שהותו במעון.
יצחק לוי: אז מודיעים לו על זכויותיו.
אביטל מולד: אולי נעגן את הזכות שלו לפנות לוועדת השחרורים בחוק?
מוריאל נחמן: זה כתוב בוועדת שחרורים, סעיף 35.
אביטל מולד: אני קוראת: קטין המוחזק במעון או במעון נעול על-פי צו לפי סעיפים 25א, 26 ו-30 ועברה שנה מיום כניסתו, רשאית ועדת שחרורים לצוות על שחרורו אם קיימים טעמים מיוחדים המצדיקים זאת, רשאית הוועדה לצוות על שחרור הקטין אף לפני תום שנה מיום כניסתו.
אביטל מולד: ועדת השחרורים רשאית להתנות את השחרור בתנאים ורשאית היא לשנות מפעם לפעם את התנאים.
אביטל מולד: הפר משוחרר תנאי שנקבע לפי סעיף (ב) או הוראת קצין מעקב על פי סעיף 39ב רשאית ועדת השחרורים לבטל את שחרורו ולצוות על החזרתו למקום שבו הוחזק עד תום התקופה שקבע בית משפט להחזקתו.
מאיר ברקוביץ: הכוונה הייתה לסעיף הקודם, שמגדיר את ועדת השחרורים.
מוריאל נחמן: אבל המציאות היום היא שהקטינים מגישים בקשה הקטינים.
אביטל מולד: אז אולי נכתוב מפורשות שהקטין יכול להגיש בקשה.
רחל גוטליב: בשחרור על תנאי זה באמת מותנה בבקשה מצדו של האסיר.
רחל גוטליב: פה, אני מבינה, שזו חובה על הוועדה לבחון את זה, בין אם פנה ובין אם לא.
מוריאל נחמן: אני חברת בוועדת שחרורים.
מוריאל נחמן: לוועדת שחרורים לרוב, 95%, מגיעות בקשות של הקטינים או בקשות של הממונה על המעונות.
רחל גוטליב: ואם לא ביקשו?
מוריאל נחמן: לא דנים.
אביטל מולד: למה שלא יהיה דיון באופן קבוע, בחלוף שנה?
יצחק לוי: יש כאן שתי הבנות שונות.
יצחק לוי: יש הבנה אחת של משרד המשפטים, שאומר שהדיון הוא אוטומטי, בין אם יש בקשה בין אם אין בקשה ועדת השחרורים דנה.
יצחק לוי: יש הבנה שניה, של חברה בוועדת השחרורים, שאומרת שלא כך הדבר, רק אם יש בקשה דנים ואם אין בקשה לא דנים.
יצחק לוי: הפרקטיקה היא שרק אם יש בקשה דנים.
אביטל מולד: לא כל הקטינים מודעים לזכות שלהם להגיש בקשה.
יצחק לוי: זה בדיוק הסעיף שאומר מה הזכות.
יצחק לוי: השאלה אם צריך להוסיף בסעיף העיקרי של ועדת השחרורים הבהרה בעניין הזה.
יצחק לוי: אם צריך נוסיף.
יצחק לוי: אני מציע שלא נעשה את הדיון הזה עכשיו כיוון שאני חושב שזה ברור שאנחנו רוצים שהסעיף יהיה ברור.
יצחק לוי: אם בדיון שתקיימו ביניכם תראו שצריך לעשות הבהרה בסעיף אז נוסיף.
יצחק לוי: אם הכול ברור, אז לא צריך.
יצחק לוי: המטרה היא לתת זכות לקטין בתום כל שנה משהותו במעון לגשת לוועדת השחרורים ולבקש בקשה.
מוריאל נחמן: צריך ליידע אותו על זכותו.