GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמי סלע: הערה אחרונה, שהיא יותר שאלה לבנק ישראל, בסעיף 20 יש הוראה שמאפשרת למפקח על הבנקים לקבוע כללים לכל מיני עניינים לפי החוק הזה, והיא נראית כרשימה סגורה, כאילו רק בעניינים האלה הוא רשאי לקבוע כללים לעניין החוק הזה, למרות שאני מניחה שלא תופסים אותה כך.
תמי סלע: השאלה היא אם לצורך ביצוע סמכותו החדשה לפי סעיף 2(ג) כדאי להוסיף בסעיף הכללים הוראה: כללים לעניין - - -
יצחק לוי: אני בעד.
אריה פ"ח: אני בעד זה, כי מבחינת איגוד הבנקים הם אומרים שהם גם רוצים שהצו וההוראות או הכללים של המפקח על הבנקים יהיו כאלה שהם יוכלו לבצע אותם.
יצחק לוי: לדעתי, זה מובן מאליו.
יצחק לוי: מערכת שיש לה השלכה על עבודת הבנקים ולעבודה של עוד כל מיני גופים מסחריים, צריכה שיהיו לה כללים.
תמי סלע: כללים או הוראות לביצוע סמכותו לפי סעיף 2(ג).
שירלי אבנר: צריך להבהיר שזה לא סותר את סמכות השר וזה לא בא במקום הסמכות הזאת.
תמי סלע: אני לא חושבת שאפשר להבין דבר כזה בכלל.
שירלי אבנר: בסדר.
שירלי אבנר: צריך גם להבין על מה זה חל.
יצחק לוי: רק על הסעיף הזה, על ה-90 יום.
ערן יוסף: לאור התיקון שקיבלתם לגבי סעיף (2) אני מציע שגם בסעיף 10, שמדבר על לקוחות מוגבלים, לדבר על חיילים שנמצאים בשירות מילואים פעיל בשעה שהוכרז על הוצאת צווי 8.
תמי סלע: זה יחול מכיוון שסעיף (5) מפנה להגדרה "שעת חירום".
ערן יוסף: "הלקוח הוא תושב של שטח שהוכרזה לגביו שעת חירום".
ערן יוסף: צריך לתקן את ההגדרה כדי שזה יחול גם על חיילי המילואים.
תמי סלע: אז שם אולי צריך להגיד: תושב של שטח שהוכרזה לגביו שעת חירום או מי שנכלל בהגדרה של שעת חירום.
תמי סלע: להתאים את זה, שזה לא דווקא שטח.
אריה פ"ח: אני מבקש להיזהר מאוד בתיקון של סעיף 10.
אריה פ"ח: הסכמנו לתקן את שני הדברים הנוספים, אבל אם אפשר, לצמצם.
אריה פ"ח: רק אם זה ממש נחוץ.
יצחק לוי: רק חיילים שגויסו לפי צו 8 או 9, לא גיוס מילואים.
דוד רותם: סעיף (4).
תמי סלע: התנאי אומר שההרעה המשמעותית בהכנסות של אותו אדם נבעה משעת החירום, מאותו גיוס שלו, למשל, ולכן סורב השיק.
תמי סלע: צריך להתקיים קשר סיבתי.
שירלי אבנר: ההגבלה רק לאותו אדם שגויס יכולה להיות בעייתית במובן אחר, כי זה יכול להיות אדם שתלוי וכיוצא בזה.
ערן יוסף: אני רוצה להדגיש, יכולים להיות חיילים שנקראו בצווים רגילים בזמן שיש צווים אחרים.
יצחק לוי: אני חושב שאין צורך בתוספת של צו 8 וצו 9.
יצחק לוי: אני חושב שאם המפקח על הבנקים יכריז, בגלל צו 8 או צו 9, את ההוראות המיוחדות שלו, הוא יחיל על כל הארץ.
יצחק לוי: לא צריך להוסיף עוד עילות או עוד פרטים, שאנשים יוכלו לבוא לבית המשפט.
שירלי אבנר: אבל כאן מכניסים את זה להגדרה של שעת חירום.
יצחק לוי: לכן זה מספיק.
ערן יוסף: אם ההגדרה תותאם אז אין בעיה.
ערן יוסף: זה רק עניין של ניסוח, כי כרגע מדובר על תושב שטח.
יצחק לוי: תושב שטח זה אותו דבר.
יצחק לוי: המפקח על הבנקים לא יוציא צו בגין צו 8 או צו 9 על שטח מסוים, כי אין כזה דבר.
יצחק לוי: הגיוס הוא תמיד גיוס שבא מכל הארץ.
יצחק לוי: הגדודים, החטיבות והאוגדות לא מסודרים לפי אזורי מגורים.
ערן יוסף: אבל אמרנו בסעיף (2) שיהיה ניתן לבצע את הכרזת המפקח גם לגבי אוכלוסייה מסוימת.
יצחק לוי: לא אמרנו.
דוד רותם: כן, לגבי כל המגויסים.
יצחק לוי: אני אומר את דעתי, אולי לא הובנתי ולא הבנתי.
יצחק לוי: חשבתי שאוכלוסייה מסוימת זה דבר כמעט בלתי אפשרי, שהמפקח על הבנקים יוציא רשימות של אנשים.
יצחק לוי: גם לא נכון יהיה שאנשים יבואו עם צווים.
יצחק לוי: לאן הם יבואו?
יצחק לוי: כשיש גיוס בצו 8 או צו 9, ומדובר שהמפקח על הבנקים הפעיל את הסמכות שלו, זה לא גיוס מצומצם אלא גיוס רחב שיש בו פגיעה מהותית בחלקים גדולים בארץ, אז ממילא זה יהיה על כל הארץ.
יצחק לוי: אני לא רוצה להכניס את המפקח על הבנקים לדילמה של אוכלוסיות.
תמי סלע: אני מסכימה, ואם יורד עניין האוכלוסייה אין לי בעיה עם ההגדרה.
תמי סלע: זה יחול.
שירלי אבנר: הצמצום רק לאוכלוסייה מסוימת, נניח רק אלה שהוצא לגביהם צו 8, המגויסים עצמם, עלול לפגוע בתלויים שלהם ובבני זוגם.
יצחק לוי: ברור, לכן זה שטח ולא איש.
יצחק לוי: אני לא מציע להכניס את זה לחוק, אבל, למשל, מגורשי גוש קטיף זה אנשים בלי שטח ובלי בית, אבל זו אוכלוסייה.
דוד רותם: יש להם שטח, כל המדינה.
ליאור גסנר: לעניין ההגדרות, אנחנו הרי רשות מל"ח, הרשות הפיננסית הייעודית.
ליאור גסנר: מדברים על צו 8 וצו 9, אלה דברים שאנחנו לא בקיאים בהם.
ליאור גסנר: למה אי-אפשר להוסיף באחת ההגדרות של שעת חירום הפעלת מל"ח?
ליאור גסנר: אנחנו הרי רשות מל"ח.
ליאור גסנר: אולי הפעלת מל"ח קשורה לצו 8, אני לא יודע.
ערן יוסף: התייחסתי לזה קודם.
ערן יוסף: לא יכולה להיות הכרזת מל"ח בלי שיש צו 8 או אירוע אסון המוני.
ערן יוסף: לכן, מרגע שהכנסת את זה כאחת החלופות של ההגדרה ממילא קנית את הסמכות, גם אם לא הוכרז מל"ח, אין סיבה להוסיף הגדרה נוספת.
ערן יוסף: מה גם שהכרזת מל"ח לא קיימת בחקיקה, ולכן יש קושי להפנות אליה.
יצחק לוי: זה הוסבר קודם.
תמי סלע: הנוסח של ההצעה שהועברה – שכמובן אבדוק אותה מול החקיקה – זה "קריאה לשירות מילואים בנסיבות חירום כאמור בסעיף 8 לחוק שירות המילואים, התשס"ח-2008 או במצב מיוחד, כאמור בסעיף 9 לאותו חוק".
יצחק לוי: אני חושב שמיצינו את הדיון.
יצחק לוי: אנחנו מצביעים על העברות החוק לקריאה שניה ושלישית במליאה.
יצחק לוי: חוק שיקים ללא כיסוי, (תיקון מס' 7) (סמכויות מיוחדות בשעת חירום), התשס"ח-2008, מי בעד העברתו למליאה לקריאה שניה ושלישית?
יצחק לוי: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין אושר
יצחק לוי: תודה, אושר פה אחד.
יצחק לוי: הדיון הסתיים.
מנחם בן-ששון: אני הבהרתי ליועץ המשפטי והסבתי פעמיים את תשומת ליבו לבעיה.
סיגל קוגוט: צריך להבחין בעונש.
סיגל קוגוט: האם אתם רוצים ש(2) ו(3) יהיו פחות מ(1)?
מנחם בן-ששון: (3) צריך להיות פחות מ(1) ו(2).
סיגל קוגוט: (ב) מי שעשה שימוש בנכסי ציבור בניגוד להוראות סעיף 28כה4, דינו – מאסר שישה חודשים או הקנס האמור בסעיף 61(א)(2) בחוק העונשין, התשל"ז-1977" (או: דינו כאמור בסעיף 17 לחוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט-1959 (ג) מועמד שעשה אחת מאלה , דינו – מאסר ששה חודשים או קנס כאמור בסעיף 61(א)(4) בחוק העונשין: (1) לא החזיר תרומה שנתקבלה בניגוד להוראות חוק זה או בסכום העולה על סכום המרבי, או לא העביר לתורמים חזרה או למפלגה תרומה שנתקבלה בעילום שם, בניגוד להוראות סעיף 28יז; (2) השתמש ביתרת הסכום המותר או לא החזירה, בניגוד להוראות סעיף 28יח; (3) ניהל חשבונות כספי תרומות והוצאות, בניגוד להוראות סעיף 28יט; (4) לא מסר למבקר המדינה רשימה של התורמים ושל התרומות, בניגוד להוראות סעיף 28כ; (5) לא העביר דוח על תרומות שקיבל והוצאות שהוציא, בניגוד להוראות סעיף 28כא; (6) לא הגיש למבקר המדינה תצהיר לפי סעיף 28כה1; אני רוצה להוסיף כאן עבירה של שימוש בכספי תרומות שלא למטרה.
אופיר פינס-פז: את זה צריך להעלות ל(א).
סיגל קוגוט: העבירה לפי (6) לא נראית מוגזמת?
נורית ישראלי: כן.
סיגל קוגוט: אני מבינה כאשר לא מגישים דוח, אבל אני לא מבינה למה לקנוס ב200 אלף שקל כאשר לא מגישים תצהיר.
אופיר פינס-פז: יש אפשרות לבטל את כל הקנס הזה ולעבור למסלול מינהלי.
אופיר פינס-פז: אני לא בטוח שאני תומך בזה מיידית.
מנחם בן-ששון: מה לגבי (1)?
אופיר פינס-פז: השאלה מתי הוא לא החזיר.
אופיר פינס-פז: האם הוא לא החזיר מיוזמתו, או שהוא לא החזיר אחרי שמבקר המדינה הורה לו להחזיר?
מנחם בן-ששון: כל זה זה לא בהוראת המבקר.
מנחם בן-ששון: זה רק כשנודע.
אופיר פינס-פז: ואם הוא לא ידע שהיא אסורה?
סיגל קוגוט: הוא לא מחזיר כלום.
אופיר פינס-פז: המבקר קובע שהיא אסורה.
סיגל קוגוט: החובה שלו להחזיר זה כשהוא יודע שזה אסור.
אופיר פינס-פז: נניח שהוא קיבל עכשיו תרומה אסורה.
אופיר פינס-פז: על פי החוק אסור לו.
אופיר פינס-פז: היו מקרים שאנשים קיבלו תרומות אסורות.
אופיר פינס-פז: פה הוא לא צריך לחכות למבקר,הוא צריך מיד להחזיר.
אופיר פינס-פז: יש הרבה מאוד תרומות שכשאתה מקבל אותן קשה לך לדעת אם זה אישי או מתאגיד.
אופיר פינס-פז: מדובר הרבה פעמים בתרומות מחו"ל.
אופיר פינס-פז: לפעמים אתה מעמיד את רואה החשבון שלך ולוחץ את התורם בצורה מטורפת.
אופיר פינס-פז: בכל שיק שחשוד בעיני אני מבצע הרבה מאוד פעולות על מנת לוודא שהוא אכן שיק אישי.
אופיר פינס-פז: המבקר פנה אלי לפחות ב5,6 מקרים שהוא ראה אותם כגבוליים.
אופיר פינס-פז: עדיין זה נראה דומה.
אופיר פינס-פז: איך שהשיק כתוב זה דבר שיכול להטעות ולבלבל.
אופיר פינס-פז: יכול להיות שיש פה אנשים שבתום לב קיבלו תרומה מתאגיד בניגוד לרצונם ובניגוד לדעתם.
אופיר פינס-פז: הם יקבלו קנס של 200 אלף שקל?
סיגל קוגוט: זאת עבירת מודעות.
אופיר פינס-פז: אני יכול להוכיח למבקר המדינה באותות ובמופתים שעשיתי ככל יכולתי כדי לברר שהתרומה הייתה תרומה אישית, כשבסוף מסתבר שהיא הייתה תרומה מתאגיד.
אופיר פינס-פז: הוא יכתוב שזאת עבירה.
נורית ישראלי: הוא לא יכתוב עבירה, אלא עובדה.
נורית ישראלי: זה ההבדל בין הדוח במישור המינהלי לרמת הראיות או רמת ההוכחה שאתה צריך מעבר לספק סביר.
נורית ישראלי: לשם כיוונתי בדברי.
אופיר פינס-פז: אנחנו לא רוצים שתסתפקו רק ברמה העובדתית.
נורית ישראלי: מה חשיבות הכוונה אם התרומה היא אסורה?
סיגל קוגוט: מה אתה עושה?
סיגל קוגוט: את מבקשת ממנו להחזיר?
מנחם בן-ששון: מה אם נכתוב שהוא לא החזיר תרומה שנתקבלה בניגוד להוראות חוק זה ובניגוד להוראות המבקר?
אופיר פינס-פז: המבקר לא עשה אבחנה בין אנשים כמוני שהחזירו מיוזמתם שיק או שניים לאנשים שקיבלו שיקים אסורים.
נורית ישראלי: באופן שבו הדברים נכתבו היה כתוב שפלוני החזיר, לא היה כתוב אם הוא החזיר מיוזמתו או לאחר שביקש המבקר.
אופיר פינס-פז: איך מטפלים בזה?
נורית ישראלי: אני חושבת שהנקודה הזאת לובנה ונלמדה.
אופיר פינס-פז: האם את אומרת שאתם יודעים לטפל בזה בלי צורך לחוקק את זה?
נורית ישראלי: כך נדמה לי.
מנחם בן-ששון: אני חושב שיש כאן הבדל.
מנחם בן-ששון: צריך ליצור שתי דרגות.
מנחם בן-ששון: אי אפשר ששתיהן יהיו באותה עוצמה.
אופיר פינס-פז: צריך להשאיר את שתיהן, כאשר האחת 50 אלף שקל, השנייה 200 אלף שקל.
נורית ישראלי: חלק מהמצבים האלה מתעוררים כשמדובר במוסדות משפטיים שאינם מוכרים בארץ.
נורית ישראלי: אני מדברת על נאמנויות משפחתיות ועל כל מיני תאגידים רשומים.
נורית ישראלי: יש אנשים שמנהלים את חשבון העובר ושב הפרטי שלהם כמו קרן נאמנות.
נורית ישראלי: להבין אם זה חשבון אישי או משפחתי זה מאוד מסובך.
נורית ישראלי: להגיד שהאיש גיבש כוונה פלילית או שזה היה במודעות שהוא קיבל דבר אסור זה דבר מאוד קשה.
נורית ישראלי: להגיד שהוא קיבל תרומה אסורה במובן המינהלי זה דבר שאפשר להגיד.
מנחם בן-ששון: עד לנקודה שבו את אמרת לו הוא יכול להיות עבריין מינהלי או אפילו שוגה גמור.
מנחם בן-ששון: ברגע שאמרת לו הוא לא עבריין ולא שוגה, הוא פלילי.
אופיר פינס-פז: מה לגבי (2)?
מנחם בן-ששון: זה חמור מאוד.
סיגל קוגוט: בואו נעביר את (3) לעונש של 26 אלף שקלים במקום 200 אלף שקלים קנס, כי לא תהיה על דבר כזה אכיפה פלילית.
סיגל קוגוט: מי יעמיד לדין על דבר כזה?
אופיר פינס-פז: נניח שראש הממשלה קיבל במשך שנים מעטפות של כסף מזומן שאין להן זכר בדוחות הכספיים.
אופיר פינס-פז: לא יהיה על זה דין פלילי?
נורית ישראלי: זאת שאלה של מדיניות התביעה.
נורית ישראלי: השאלה היא אם בעבירת שוחד מעמידים לדין על אי רישום תקבול לפי חוק מס ערך מוסף, לפי חוק מס רכישה וכיוצא באלה.
נורית ישראלי: אנחנו אומרים שיש לנו את העבירה העיקרית והיסודית.
נורית ישראלי: זה עניין של מדיניות התביעה.
נורית ישראלי: זה הכל בשיקול דעת.
נורית ישראלי: כל מקרה לפי נסיבותיו.
נורית ישראלי: אלה דברים מאוד מורכבים.
סיגל קוגוט: לא מסר דוח זה דבר חמור.
סיגל קוגוט: את העניין של התצהיר צריך למחוק.
אופיר פינס-פז: אני לא מסכים שזאת לא תהיה עבירה.
אופיר פינס-פז: התצהיר אומר שהאדם נושא באחריות לכל מה שקרה.
מנחם בן-ששון: תשימי את זה בדרגה 2.
סיגל קוגוט: (ד) מפלגה שלא הודיעה לרשם ולמבקר המדינה על מועד בחירות מקדימות שפרק זה דין בהן או על מספר בעלי זכות בחירה בניגוד להוראת סעיף 28ג או על סכומים מרביים בניגוד להוראות סעיף 28ט דינה – כפל הקנס כאמור בסעיף 61(א)(4) בחוק העונשין.
חנה רותם: הסעיף פה כורך את ההודעה על קיום הבחירות עם גודלו של הגוף הבוחר.
חנה רותם: אם מפלגה הולכת לעשות בחירות מקדימות ביוני ועדיין רשימת הבוחרים לא סגורה היא לא יכולה להודיע לנו את שלושת הדברים האלה יחד.
סיגל קוגוט: תוך 3 ימים היא צריכה להודיע.
חנה רותם: 3 ימים מהחלטת הוועדה.
אופיר פינס-פז: במשפט מובלע בתוך סעיף (ד) צריך להיות X זמן אחרי היווצרות הדבר.
סיגל קוגוט: צריך שיהיה שינוי בחוק העיקרי.
סיגל קוגוט: ההוראה שקבענו פה שצריך להודיע תוך 3 ימים היא לא הוראה הגיונית.
סיגל קוגוט: צריך לשנות אותה.
נורית ישראלי: יש 3 מועדים שונים.
סיגל קוגוט: ספר בוחרים וסכומים זה אותו דבר.
סיגל קוגוט: בחירות מקדימות זה מועד אחר.
אופיר פינס-פז: רק מועד קיום מועד הבחירות זה 3 ימים.
סיגל קוגוט: אני מורידה את הקנס.
אופיר פינס-פז: ל-26 אלף.
סיגל קוגוט: 28כז(א) נעשה מעשה או מחדל בידי מי שהוסמך על ידי מועמד לפעול לקידום מועמדתו בבחירות המקדימות, או בידי מי שפעל מטעמו כאמור, שאילו נעשה על ידי המועמד היה עבירה על פי פרק זה, רואים את אותו אדם כאחראי לעבירה.
סיגל קוגוט: (ב)(1) מועמד חייב לפקח ולנקוט בכל האמצעים הסבירים בנסיבות העניין למניעת עבירה מן העבירות המנויות בסעיף 28כו בידי מי שהוסמך על ידו או פעל מטעמו, לקידום מועמדותו בבחירות המקדימות; הפר המועמד חובתו זו, דינו – שישה חודשי מאסר או קנס כאמור בסעיף 61(א)(2) בחוק העונשין.
סיגל קוגוט: (2) נעברה עבירה מן העבירות המנויות בסעיף 28כו בידי מי שהוסמך על ידי מועמד או מי שפעל מטעמו, לקידום מועמדתו בבחירות המקדימות, חזקה היא כי המועמד הפר את חובתו לפי פסקה (1), אלא אם כן הוכיח המועמד כי נקט בכל האמצעים הסבירים בנסיבות העניין כדי למנוע את ביצוע העבירה.
סיגל קוגוט: "
אופיר פינס-פז: אנחנו מאפשרים פה למועמד לברוח מאחריות.
אופיר פינס-פז: זה עומד בסתירה להצהרה של המועמד שאומר שהוא אחראי לכל.
אופיר פינס-פז: אם הוא לא נקט בכל האמצעים ופיקח כדי שלא תיווצר עבירה זה אומר שהוא נושא באחריות.
אופיר פינס-פז: המשמעות של זה היא מאסר.
אופיר פינס-פז: 6 חודשים זה לא מאסר.
מנחם בן-ששון: תעלה את העונש.
סיגל קוגוט: אם היועץ המשפטי יצליח להוכיח שזאת לא הייתה עבירת פיקוח אלא עבירת שותפות, אז ממילא הוא יואשם בעבירה המרכזית.
אופיר פינס-פז: יש מועמדים שנוח להם שהאנשים שעובדים איתם הם קרימינאלים באופיים.
אופיר פינס-פז: אני חושב שסעיף כזה ירתיע פוליטיקאים להעסיק אנשים שיכולים לסבך אותם.
אופיר פינס-פז: 6 חודשי מאסר לא מספיקים.
סיגל קוגוט: זה לא סעיף מרתיע.
מנחם בן-ששון: אתה רוצה שנה?
מנחם בן-ששון: יהיו 2 נוסחים להצבעה, האחד חצי שנה, השני שנה.
סיגל קוגוט: לא עושים עבירת פיקוח עם אותו עונש כמו של עבירה עיקרית.
סיגל קוגוט: (ד)(1) נעשתה תרומה בכרטיס חיוב כהגדרתו בחוק כרטיסי חיוב, התשמ"ו – 1986, מוסמך במקר המדינה, במסגרת ביקורת מערכת החשבונות של המועמד, לדרוש ממנפיק פרטי זיהוי של בעל הכרטיס ושל מספר החשבון שלו בתאגיד בנקאי, ולדרוש מתאגיד בנקאי פרטי זיהוי של בעל חשבון שממנו נמשכה התרומה, ושל מורשה חתימה בחשבון; לעניין זה, "פרטי זיהוי" – שם ומספר זהות (2) דרישה כאמור בפסקת משנה (1) תהיה בכתב ותכלול את מספר כרטיס החיוב שבו נעשתה התרומה, וכן שם ומספר זהות של בעל הכרטיס; מנפיק וכן תאגיד בנקאי ימסרו למבקר המדינה את פרטי הזיהוי המבוקשים, המצויים בידם.
אופיר פינס-פז: למה אי אפשר לכתוב שאסור לתרום בכרטיס אשראי?
נורית ישראלי: זה איסור לא סביר.
נורית ישראלי: זאת דרך גבייה מאוד פופולארית, מאוד נוחה.
נורית ישראלי: זה משהו שהוא מאוד שכיח וזמין.
נורית ישראלי: הכי פשוט לאסור את זה לחלוטין.
נורית ישראלי: אנחנו מצאנו שיש תופעה כזאת.
נורית ישראלי: הדרך הפשוטה להתמודד עם זה הייתה לאסור את זה לחלוטין.
נורית ישראלי: חשבנו שזה לא מידתי.
סיגל קוגוט: בגלל שאת כל האינפורמציה הזאת מקבלים לפי חוק איסור הלבנת הון, שזה חוק שאנחנו מאוד משתדלים שלא תהיה זליגת מידע, איגוד הבנקים ביקש לתת את פרטי הזיהוי, לא את בעלי השליטה.
סיגל קוגוט: אם יסתבר לכם שמדובר בתאגיד, אז ממילא תוכלו לברר את פרטי התאגיד ברשם החברות.
סיגל קוגוט: חשבתי שאפשר להיענות לדרישה שלהם.
סיגל קוגוט: יש את העניין של דיווח און ליין.
סיגל קוגוט: כיוון שהוועדה בחרה פה במודל שמאפשר לאסוף תרומות כל העת, אז הדיווח על התרומות חייב להיות און ליין.
סיגל קוגוט: יהיה כתוב כך: "מועמד ימסור למבקר המדינה הודעה על כל תרומה שקיבל מתורם ועל כל תרומה שהחזיר לתורם באותה מערכת בחירות עם מתן התרומה לו את החזרתה על ידיו; מבקר המדינה יפרסם את המידע עם קבלתו.
אופיר פינס-פז: למה אין לוח זמנים?
מנחם בן-ששון: אמרנו שזה יהיה מיידי.
נורית ישראלי: האם הפער בין הנתינה להחזרה לא מאפשר איזו שהיא תופעה שבה נמצא תרומה לא מדווחת והוא יגיד שהוא שקל להחזיר אבל היה הרבה טורח סביב זה?
סיגל קוגוט: אני לא חושבת שהוא יכול לטעון את זה לפי הנוסח הזה.
אופיר פינס-פז: אם הוא קיבל תרומה שהוא רק רוצה לבדוק את צריכה לתת לו זמן לבדוק.
אופיר פינס-פז: זה לא שהוא מפקיד אותה ומדווח.
אופיר פינס-פז: אולי הוא רוצה להחזיר אותה מיד.
נורית ישראלי: אני מנסה לחשוב מה יכול להתעורר.
אופיר פינס-פז: אני מציע שנקבע 10 ימים.
מנחם בן-ששון: אני מציע שזה יהיה בתוך 14 ימים.
חנה רותם: יש מועמדים שמקבלים את הדיווח על התרומות שהם מקבלים באמצעות כרטיסי האשראי רק אחרי חודש.
סיגל קוגוט: זאת שאלה משפטית לגבי מתי נחשב שהתרומה התקבלה.
סיגל קוגוט: כאן מדבר מהרגע שהוא קיבל.
אופיר פינס-פז: זה אומר שהוא לא מבצע את הפיקוח לפי הסעיף הקודם.
נורית ישראלי: על ידי השבועיים האלה מאבדים את המידיות.
מנחם בן-ששון: זה חייב להיות בתחום הסבירות.
מנחם בן-ששון: נעשה את זה שבועיים.
סיגל קוגוט: 28יא.
סיגל קוגוט: תמורה חומרית שמקבל מועמד לצורך פעילותו השוטפת, אף אם נעשה בה שימוש במערכת הבחירות, לא יראו אותה כתרומה או כהוצאה, ככל שהיקפה אינו עולה על זה שהיה לפני תקופת הבחירות.
סיגל קוגוט: תמורה חומרית – העמדת רכב או הוצאות רכב, משרד או שירותי משרד.
מנחם בן-ששון: תמחקו את כל הסעיף הזה.
מנחם בן-ששון: זאת ממש תמורה.
מנחם בן-ששון: אם אני מקבל משרד ורכב אני באופן אוטומטי צריך לגלם את זה בתמורה שקיבלתי.
מנחם בן-ששון: זאת תמורה אמיתית.
סיגל קוגוט: זה רחב מידי.
מנחם בן-ששון: אני חושב שכל מה שאדם מקבל מעבר למה שהוא צריך לקבל צריך להיספר.
אופיר פינס-פז: אסור לך לקבל רכבים ליום הבחירות.
אופיר פינס-פז: זאת לא תרומה שמותר לך לקבל.
סיגל קוגוט: לא מדובר כאן על מישהו שיעמיד לך צי רכב, אלא על דברים שהיו לך לצורך הפעילות השוטפת שאתה משתמש בהם גם אחר כך.
סיגל קוגוט: מי ישווה בין תקופת הבחירות למה שהיה לפני זה?
מנחם בן-ששון: אני בעד למחוק את הסעיף הזה.
סיגל קוגוט: אני מציעה למחוק את הסיפא.
סיגל קוגוט: אין לי בעיה להגיד שהעמדת רכב לרשותו של אדם במשך כל השנה לא תיחשב כתרומה, אבל שירותי משרד זה דבר שנראה לי בעייתי.
מנחם בן-ששון: מה יקרה אם נמחק את הסעיף?
מנחם בן-ששון: אם אני מוחק את הסעיף אני יוצר איסור ולא היתר.
מנחם בן-ששון: אם תיסע פי שניים קילומטרים אף אחד לא יעמוד ויגיד שיש בעיה.
חנה רותם: יש מצבים שבהם משתמשים בשירותיהם של עוזרים אישיים לניהול מערכת הבחירות.
מנחם בן-ששון: זה אסור לפי חוק.
מנחם בן-ששון: אני רוצה שתורידי את הסעיף.
סיגל קוגוט: הוחלט שמותר לקבל התנדבות בתקופת בחירות שלא עולה על 50 אלף שקל ושהיא לא במשלח ידו של האדם.
סיגל קוגוט: בגלל שהסעיף הזה מוחל גם על הפעילות השוטפת, עולה מהסעיף שאסור לאדם לקבל התנדבות.
סיגל קוגוט: אני לא רוצה להתעסק עם דיני ההתנדבות בכנסת, אבל אם רוצים להתיר בפעילות שוטפת לקבל התנדבות צריכים לקבוע את השיעור שלה.
מנחם בן-ששון: אני מציע שזה יהיה בשיעור של 50 אלף.
אופיר פינס-פז: אני מבקש לא להכניס את זה להצעת החוק.
סיגל קוגוט: עלתה סוגיה בחוק לגבי מועמד שהוא חבר קיבוץ.
סיגל קוגוט: כאן צריך להקל.
סיגל קוגוט: האם נראה לכם שקיבוץ של המועמד רשאי לתת עד 50 אלף שקל?
אופיר פינס-פז: אני מקבל את זה, בתנאי שמדובר בקיבוצים שלא הופרטו.
אופיר פינס-פז: המדינה יודעת מה הוא קיבוץ בהפרטה.
נורית ישראלי: אולי במקום להיכנס לשאלת ההפרטה הוא יצטרך להוכיח שהוא לא הביא מהבית סכום נוסף.
סיגל קוגוט: נניח שיש לו אח שעזב את הקיבוץ והוא נותן לו משהו.
סיגל קוגוט: בגלל זה הקיבוץ לא ייתן לו?
אופיר פינס-פז: אני מציע שזה יהיה 15% ממה שמותר לו להוציא.
סיגל קוגוט: בעמוד 19 יש את אותו עונש מינהלי, כלומר 15% מסך ההוצאות הבחירות גם אם לא מסרו לכם דוח וגם אם איחרו.
נורית ישראלי: זה שיקול דעתי.
סיגל קוגוט: זה בנסיבות מיוחדות.
סיגל קוגוט: האיחור לא מצדיק את אותה חומרה של אי מסירת דוח.
אופיר פינס-פז: תלוי איזה איחור.
נורית ישראלי: אם אין שום נימוק שמתקבל על הדעת והוא רק משקף רשלנות.
סיגל קוגוט: מה אם זה איחור של 7 ימים?
אופיר פינס-פז: נניח שפניתי למבקר, ביקשתי אישור לאחר והוא אישר לי.
נורית ישראלי: הוא לא זקף את זה לחובתך.
אופיר פינס-פז: ברור שאם אדם יאחר בחודשיים הוא צריך להיענש.
נורית ישראלי: בעיני זה סעיף של שיקול דעת ראוי.
נורית ישראלי: לא היו בעיות עם זה.
נורית ישראלי: זה הולך בצורה טובה ומדתית.
אופיר פינס-פז: האם את מי שלא הגיש קנסתם ב15%?
סיגל קוגוט: זה נראה לי קנס קל.
סיגל קוגוט: יש עכשיו בחירות לרשויות המקומיות.
סיגל קוגוט: נניח שהחוק הזה נכנס לתוקף באוגוסט.
סיגל קוגוט: הייתם רוצים שהוראת השעה הקודמת תמשיך לחול על כל אלה שעושים פריימריז לרשויות, או שזה לא משנה לכם?
נורית ישראלי: אם נחיל את החוק הזה באופן מיידי יצא שהבחירות הנוכחיות יהיו תחת שני משטרי דינים שמתחלפים באמצע.
נורית ישראלי: אי אפשר לעשות שני משטרי דינים על אגד אחד של בחירות.
אופיר פינס-פז: זה יהיה לפריימריז הבאים שהם לא לרשויות מקומיות.
סיגל קוגוט: אם עד אוגוסט יהיו פריימריז באחת המפלגות לכנסת אני יכולה להגיד שפריימריז שהתחילו לפי הוראת השעה ייגמרו לפי הוראת השעה, כאשר מה שלא התחיל לפי הוראת השעה יהיה לפי המשטר החדש.
אופיר פינס-פז: אני מציע לקבוע מועד הצבעה לעוד שבועיים.
מנחם בן-ששון: אני מקבל את ההמלצה.
מנחם בן-ששון: אני לא מתחייב לתאריך.
עמירה דותן: בוקר טוב וברוכים הבאים.
עמירה דותן: אנחנו מקיימים בימי חמישי בבוקר את ישיבות ועדת החוקה, חוק ומשפט כאשר יושב-ראש הוועדה, פרופסור מנחם בן-ששון, ידידי, חברי ורעי, נתן לי את הזכות לנהל את הישיבות האלה.
עמירה דותן: היום הנושא שלנו הוא יישום חובת התיעוד החזותי והקולי לפי חוק סדר הדין הפלילי (חקירת חשודים).
עמירה דותן: אני מאוד מודה על התקציר ועל האינפורמציה שקיבלתי שהיא כל כך רבה ומפורטת שהשכלת לשים אותה בארבעה עמודים ואני מודה לך.
עמירה דותן: חלק מהאנשים אני מכירה מדיונים קודמים וחלק אני מניחה שנכיר בדיון הזה.
עמירה דותן: שאלתי האם השאלות כאן הועברו לנוכחים ואני מבינה שאכן כך.
עמירה דותן: אני חושבת שכדאי לקפוץ ישר למים ולהתחיל בשאלות, ודרכן להתקדם ולראות איפה אנחנו עומדים והאם יש משהו שאנחנו צריכים לטפל בו.
עמירה דותן: לאלה שלא מכירים אותי, שמי עמירה דותן, אני לא מחברי הכנסת המפורסמים אבל אני בין חברי הכנסת שעובדים כך שלא סתם אני יושבת כאן.
אפרת רוזן: אני חושבת שנציגי המשרד לביטחון פנים יוכלו לתת סקירה על חובת התיעוד החזותי ואיפה אנחנו עומדים היום בנושא.
מאיר ברקוביץ: אני אתן פתיח וכל אחד יציג חלק מהנושא.
מאיר ברקוביץ: כמו שיפורט בהמשך, אני מקווה ומניח שזה יהיה מדיוני המעקב היותר טובים כי במידה רבה עברנו איזושהי כברת דרך בשנה האחרונה, אחרי שאנחנו יודעים שהדבר הזה קרטע תקופה והיה קשה לביצוע.
מאיר ברקוביץ: לפחות מאז כניסתה של ראש חטיבת החקירות לתפקידה לפני כשנה, ורדה שחם, הנושא נלקח כנושא שחייב להתקדם גם מבחינת החובות החוקיות וגם באופן מעשי.
מאיר ברקוביץ: זה לא דבר פשוט, זאת אומרת, זה שזה לא התקדם עד אז, זה לא בגלל מחדל של אדם כזה או אחר, אלא הביצוע של זה משתף חלקים רבים בתוך המשטרה, דבר שכל אחד מבין שלא תמיד זה פשוט להגיע כאשר מדובר גם בבינוי, גם בטכנולוגיה, גם באנשים שעוסקים בחקיקה, גם באנשים שעוסקים בכסף ועם כולם צריך להגיע לשורה התחתונה שבסופו של דבר תעמיד את החדרים שצריך.
מאיר ברקוביץ: שלי, ראש מדור חקירות, טיפלה בנושא בשנה האחרונה כדי להוציא את זה מהכוח אל הפועל, גם את התוכנית וגם את סימון החדרים והיא תפרט לגבי העניין הזה.
מאיר ברקוביץ: לגבי שאלות שקשורות לדיווח קודם, אני אתייחס אליהן.
מנחם בן-ששון: גברתי, זאת הייתה דוגמה שגם גברתי וגם הוועדה אני מניח היו ביקורתיים כלפי חוק ההסדרים.
מנחם בן-ששון: הביאו לנו את זה כחבילה כדי לדחות עוד פעם, אבל הוועדה אמרה – מה שהיא אומרת כדרך קבע כאשר מניחים לפניה דבר, דווקא בגלל שהוא בחוק ההסדרים – שאנחנו רוצים להסתכל לתוכו.
מנחם בן-ששון: הוועדה אמרה שאנחנו מוכנים לקבל שאי אפשר לקבל את כל החוק, אבל תראו לנו התקדמות בסעיפי החוק.
מנחם בן-ששון: לכן אני חושב שהדברים עליהם דיבר מאיר ברקוביץ הם חשובים כי אם המשטרה באמת מילאה את התוכנית המדורגת שהיא קיבלה על עצמה, כולל 16(א) שהוספנו בחקיקה, סימן שלא טעינו ואני מקווה שלא טעינו במהלך הזה ואפשר להתקדם הלאה.
מנחם בן-ששון: אז תבואי אל הוועדה ותאמרי שאולי נמשיך בעוד דברים בסוגיה הזאת.
שלי דלל: אני אתחיל במה שהצלחנו לעשות בשנת 2007.
שלי דלל: כיום מותקנים 34 חדרים ביחידות שונות ברחבי הארץ.
עמירה דותן: אפשר לשמוע על הפריסה?
שלי דלל: אין לי כאן את הפריסה של שנה שעברה.
עמירה דותן: זה בכל המחוזות?
שלי דלל: העדיפות הייתה ליחידות שמטפלות בעבירות החמורות של רצח והריגה, כי החוק מחייב כבר עכשיו להשתמש בחדרים האלה לעבירות האלה, והיחידות הגדולות ביותר, תחנות משטרה כמו זבולון, כמו נתניה, כמו באר-שבע, שהיקף העשייה שלהן והפעילות שלהן הוא גדול.
עמירה דותן: החקירות ברצח והריגה נעשות במקום מסוים?
עמירה דותן: לגבי העבירות אני יודעת, אבל מה לגבי המקום?
שלי דלל: למשל, יחידות המרכזיות, המחוזיות או המרחביות, הן יותר מטפלות בעבירות האלה של הרצח וההריגה, בעוד שתחנות המשטרה פחות מטפלות בתיקים האלה כי התיקים האלה דורשים משאבים, דורשים כוח אדם, דורשים אורך רוח, לפעמים אלה תיקים שלוקחים מספר חודשים לחקור אותם וכולי.
שלי דלל: התיקים בדרך כלל מועברים ליחידות המחוזיות או המרחביות ולכן נתנו להן עדיפות בשנת 2007 בחדרים.
שלי דלל: שניים מתוך החדרים האלה הם חדרים שהוקמו בבתי הספר שלנו לצורך הדרכה של החוקרים לשימוש בכלי, כי לבצע חקירה שמוקלטת ולבצע חקירה שלא מוקלטת נדרשים לפעמים כישורים שונים, אולי נבצע תשאול, תרגילים וכדומה.
עמירה דותן: ה-32 שישנם היום, אנחנו לא יודעים כרגע היכן הם.
שלי דלל: אנחנו יודעים.
שלי דלל: אנחנו יכולים לשלוח לכם את הרשימה.
עמירה דותן: תשלחו, כדי לראות כמה בתל-אביב, כמה בזבולון, כמה בבאר-שבע וכולי.
שלי דלל: אין בעיה.
שלי דלל: החדרים עובדים.
מאיר ברקוביץ: זה נראה לי דבר שהוא לא נכון לחשוף אותו בצורה הזאת.
מאיר ברקוביץ: אנחנו יכולים לומר לכם כמויות, לומר כמה חדרים יש בכל מחוז.
עמירה דותן: מה זאת אומרת לא נכון לחשוף?
מאיר ברקוביץ: למה זה צריך להיות מפורסם באיזה תחנה יש?
עמירה דותן: שלח את זה באופן חסוי ליושב-ראש הוועדה.
שלי דלל: למה הנתון הזה דרוש?
עמירה דותן: כדי לדעת איפה הדבר הזה נמצא.
עמירה דותן: קשה לי מאוד להסתפק במלים שעבורי הן מלים בעלמא.
עמירה דותן: יש 32 חדרים ואני לא יודעת היכן הם.
עמירה דותן: זאת אומרת, יכול להיות ש-30 בזבולון ושניים במקום אחר.
מאיר ברקוביץ: אני אתן לך את הפריסה לפי מחוזות.
עמירה דותן: ככל שאתם מתגדרים יותר ב-לא, אני לא מבינה אותו ונעשה לי יותר רע.
עמירה דותן: זה סודי?
מאיר ברקוביץ: אנחנו חושבים שזה נתון שהציבור לא חייב לדעת אותו.
עמירה דותן: לא הציבור.
עמירה דותן: אנחנו כנסת ישראל.
עמירה דותן: אם אתם רוצים, זה יהיה סודי ביותר ויישלח ליושב-ראש הוועדה.
עמירה דותן: אף אחד לא יראה את זה חוץ ממנו.
מאיר ברקוביץ: במסגרת של סודי ביותר, אין בעיה.
דורית ואג: למה זה סודי?
עמירה דותן: אני לא מבינה.
עמירה דותן: קודם כל, הציבור לא נמצא כאן.
עמירה דותן: אם אתם רוצים שהדבר הזה לא יצא החוצה מהחדר הזה, זאת בקשה מקובלת, אבל אני לא מבינה איך אפשר לומר שהמשטרה אומרת לוועדה בכנסת, לוועדת החוקה, שאי אפשר להעביר את זה.
קרן גלאון-לחנו: יושבים כאן גם נציגי הסנגוריה כמובן.
דורית ואג: לא הבנתי מה אתם לא יכולים לומר.
קרן גלאון-לחנו: אם הנתון חיוני, הוא יימסר.
עמירה דותן: לי הוא חיוני.