GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שאול פרבר: נמצאים אנשים מסביב לשולחן הזה שכן יכולים לנהל עסק כזה מההתחלה ועד הסוף.
דוד רותם: אתה חושב שנושא הגיור במדינת ישראל הוא עסק.
שאול פרבר: צריך לנהל את זה כעסק.
שאול פרבר: איך מדינה יכולה להתנהל כשאנחנו משלמים 54 מיליוני שקלים לבן אדם לגייר, ועוד 100 מיליוני שקלים לפקיד שיושב מולו, בשלטון המקומי, לא לרשום אותו לנישואים?
שאול פרבר: כיום, במערך הגיור של מדינת ישראל יש שלושה אנשים שהם רושמי נישואים של מערך הגיור.
שאול פרבר: פעם היו שלושה.
שאול פרבר: זה מצב אבסורדי.
שאול פרבר: אפילו לטענת אלה שמתנגדים לגיור.
דוד רותם: אם אני רוצה להגיע לסוף דבריך, אתה רוצה לפרק את מערך הגיור ולבנות מחדש.
דוד רותם: כמה זמן זה ייקח להערכתך?
שאול פרבר: חודשיים.
שאול פרבר: אנחנו צריכים להגביל את זה בזמן.
שאול פרבר: לפני שבועיים ישבנו כאן ודיברנו איך אפשר לטפל בנושא רשמי נישואים.
שאול פרבר: זה שצריך לדבר על זה בכלל, זה אבסורד שבאבסורד.
שאול פרבר: אבל האמת, שצריך להוציא חוק מכאן, אם לא היום, בתוך שבועיים, שפחות או יותר מחייב את רשמי הנישואים לקבל את תעודות ההמרה של מדינת ישראל.
סוזן וייס: לא צריך חוק כזה, זה החוק עכשיו.
אלי בן דהן: אף אחד לא אוכף אותו.
שאול פרבר: צריך לאכוף אותו.
שאול פרבר: צריך להגיד לרשם הנישואים, שמכבדים את זכותו, שלא תחתן את הבן שלך עם הבת שלי, משום שהיא עברה גיור, זה לגיטימי לחלוטין, אבל שלא תרשום את הבת שלי?
שאול פרבר: תסלח לי, אתה עובד מטעם מדינת ישראל.
זאב אלקין: הרב פרבר, היות ויש כאן בחדר כאלה שלא קראו את הדוח, כי לפחות לחברי ועדת החוקה הוא לא הופץ- - -
דוד רותם: הדוח עדיין לא פורסם.
חיים אמסלם: אין לי מושג.
חיים אמסלם: על איזה דוח מדובר?
דוד רותם: חבר הכנסת אלקין, אני מבטיח לך שכאשר הדוח יפורסם, הוועדה הזאת תקיים דיון.
משה גפני: אדוני יושב-ראש הוועדה, עם כל הכבוד, אתמול התקשרו אלי- - -
דוד רותם: על הדוח של נציבות שירות מהמדינה.
משה גפני: עיתונאים מקריאים לי מתוך הדוח, ולנו, חברי ועדת החוקה, אין הדוח.
דוד רותם: יש הדלפות של הדוח, הוא עדיין לא חתום.
שאול פרבר: זה יוצא בשעות אלה.
זאב אלקין: לא התכוונתי לדוח נציבות שירות המדינה, התכוונתי למסמך שהזכרת.
זאב אלקין: היות ולא קראתי לפני הדיון, שאלה לי אליך: למה אתה מתכוון בתיאור הכללי שלך?
זאב אלקין: אני מניח שאדוני מכיר היטב את החלטת הממשלה האחרונה שהזכרת, שלכאורה נותנת מבנה ברור מאוד בנושא הגיור, וגם קובעת שהאחריות העליונה לנושא הגיור היא בידי הראשון לציון, הרב עמר.
זאב אלקין: האם אליו כיוונת את דבריך?
זאב אלקין: לא יעלה על דעתי, אבל לכאורה כך יוצא מאמירתך.
שאול פרבר: יש סתירות פנימיות בהחלטת הממשלה מה-6 בפברואר, לא ברור אם מדובר במנכ"ל אחד או בשני מנכ"לים.
זאב אלקין: ברור מאוד, קראתי בדיון את החלטת הממשלה.
שאול פרבר: עובד יחזקאל, מזכיר הממשלה, הוא מפרש את זה כפי ששמואל הולנדר, נציב שירות המדינה, מפרש, ומשום כך המערכת משותקת כיום.
שאול פרבר: אתם צריכים לדעת את זה.
שאול פרבר: חבר הכנסת אלקין, כיום הם לא יכולים לכנס, כי אחד מפרש שצריך להכניס מישהו חדש, מנכ"ל, שינהל את העסק.
זאב אלקין: לפי החלטת ממשלה, לא המנכ"ל הוא זה שצריך לנהל את העסק.
זאב אלקין: לפי החלטת ממשלה, לפחות כפי שאני זוכר, כפי שמזכיר הממשלה הציג אותה בדיון ארוך בוועדת הקליטה וכפי שמנכ"ל משרד הקליטה שעמד בראש ועדת חלפון הציג אותה – לפי ההחלטה הזאת, האחריות הראשית על נושא הגיור היא בידי הראשון לציון.
זאב אלקין: מתחתיו עומד ראש מערך גיור ומתחתיו עומד המנכ"ל, לכן לא נכון להגיד שהמנכל הוא זה שצריך לנהל את העסק, לפחות זה מה שכתוב שם.
שאול פרבר: אתה מפרש את זה.
זאב אלקין: אני מנסה להבין מתוך דברי מר פרבר מי אותו אדם שלא מסוגל לנהל את העסק, ועדיין לא הצלחתי.
משה גפני: אני רואה בחומרה רבה את העניין הזה, ואני חושב שכולנו צריכים למחות על כך, שמתקשרים אלינו עיתונאים ומקריאים לנו מתוך הדוח של נציבות שירות המדינה, כשאנחנו, חברי ועדת החוקה, לא קיבלנו את הדוח.
דוד רותם: הרב גפני, כמו שאמרתי לך קודם, הדוח הזה- - -
משה גפני: הוא הקריא לי מתוך הדוח.
דוד רותם: הוא הקריא לך מתוך מה שהודלף מתוך הדוח.
דוד רותם: אתמול קראתי בעיתון מה חקרו את ראש הממשלה, זה עדיין לא דוח פורמלי.
משה גפני: זה לא אותו דבר.
משה גפני: להערכתי, יש מי שדאג להפיץ את זה.
זאב אלקין: חבר הכנסת גפני, אני מניח שבתור חבר כנסת מנוסה, אתה יודע שלפעמים אנחנו אפילו מתבשרים על הסכמי שלום שכמעט נחתמו בעיתונות.
זאב אלקין: מה אתה רוצה בנושא הזה?
משה גפני: אנחנו מתרעמים על כך.
זאב אלקין: הנושא הזה לא חריג.
משה גפני: מכפישים שם אנשים שעובדים במשרד ראש הממשלה, בלי יכולת תגובה אפילו.
דוד רותם: נגיע גם לטיפול בדוח.
משה גפני: יש עוד מחאה אחת.
משה גפני: בנושא של יום השלטון המקומי בכנסת.
משה גפני: אנחנו יושבים פה בוועדת החוקה, ואין פה אף אחד מהשלטון המקומי.
דוד רותם: אני רואה את גולומב.
משה גפני: אוי, באמת.
דוד רותם: הרב גפני, מילא שאתה מזלזל בכיפות הסרוגות, אני רגיל, אבל בגולומב לזלזל?
משה גפני: סימן שאין לי שום דבר נגד הכיפות הסרוגות.
דוד רותם: סימן שהיום החלטת שאתה לא רוצה לקיים דיון רציני, ואתה כל הזמן מוחה.
משה גפני: מכיוון שכל הדיון הזה לא רציני.
דוד רותם: רשמנו את זה כבר שלוש פעמים בפרוטוקול.
דוד רותם: לא חייבים לשבת בוועדה הזאת, בוועדת הכספים מחלקים כסף.
זאב אלקין: שם משלמים על החוק בנושא שאנחנו דנים פה.
אביגדור לויתן: אני עובד משרד הקליטה, מתפקידי לייצג את העולים החדשים.
אביגדור לויתן: אני רוצה לומר אמירה ברורה מאוד.
אביגדור לויתן: לא ייתכן מצב שעולים חדשים שעברו את תהליך הגיור, מגיעים לרשמי הנישואים בכמה מקומות, לא רושמים אותם, ושולחים אותם להביא אישור מבית דין רבני.
אביגדור לויתן: לקחתי יוזמה ודיברתי עם רשם נישואים בעיר גדולה מאוד, והוא אמר לי שזה נכון.
אביגדור לויתן: זאת פשוט שערורייה.
אביגדור לויתן: לא ייתכן להתעלל בעולים חדשים שאנחנו, ואני כמשרד הקליטה, לא אגיד כמה השקעתי בהם, הם למדו 500 שעות, למדו עשרה חודשים, עברו את כל התהליך, הגיעו לבית הדין, קיבלו תעודות המרה.
אביגדור לויתן: הם מגיעים לרשם הנישואים, והוא אומר להם שהתעודה הזאת לא מקובלת, שילכו לבית הדין הרבני.
אביגדור לויתן: אני מביע את המחאה של העולים החדשים.
דוד רותם: יש לנו כאן הרבה מחאות, רק, אנא, אל תדפוק על השולחן.
אביגדור לויתן: אני דופק בשם העולים החדשים.
זאב אלקין: בהנחיה של מי רשם הנישואים שולח אותם?
אביגדור לויתן: לא יודע, בהנחיה של הקדוש ברוך הוא.
אביגדור לויתן: אני יודע של מי?
זאב אלקין: אני מניח ששאלת.
אביגדור לויתן: הוא לא אמר לי.
דוד רותם: המחאה נרשמה.
שמעון אולמן: אני מבקש לקדם את הדברים שנאמרו על ידי אביגדור לויתן.
שמעון אולמן: במצב הנוכחי כרגע, עם כל מה שנאמר, עם כל מה שנכתב, עם כל הרחש בחש שיש בציבור, שיש בקהל, שיש בעולמם של אלה שאמורים להתגייר או רוצים להתגייר, רוצים להתחתן, אני סבור שנכון לתת לרב עמר, שלקח את הנושא הזה לידיו, להשלים את המהלך.
שמעון אולמן: לא ייתכן, ואני אדגיש, לא ייתכן שיהיו רבני עיר שמצפצפים על המערכת כולה ומצפצפים גם על מעמדם, משום שיש לנו היום ארבעה או חמישה רבני עיר שמרשים לעצמם לפסול כל מהלך שנעשה על ידי איזו מערכת משפטית דתית חוקית כלשהי, משום שלא מוצא חן בעיניהם.
שמעון אולמן: לא ייתכן שנסכים לזה, וחייב להיות ברור שלכל אדם שגמר את מהלך הגיור בבתי הדין המיוחדים שהוקמו בשנים האחרונות, ניתנת האפשרות להשלים את המהלך.
שמעון אולמן: רוצה להתגייר – יתגייר, רוצה להתחתן – יתחתן.
שמעון אולמן: לא ייתכן שגופים כלשהם יחבלו במהלך הזה.
שמעון אולמן: אם יש אנשים שסבורים שרב זה או אחר, אין להם הסמכות או הכושר, העולה החדש הוא לא הקורבן.
שמעון אולמן: צריך לתת את הגיבוי המלא למערכת כפי שהיא פועלת היום.
שמעון אולמן: המערכת של הרבנות הראשית לישראל יכולה לטפל בכך, חייבת לטפל בכך, ואם יש מקרה שצריך לטפל בעניין של אדם זה או אחר, יש דרכים בחוק לטפל בכך.
דוד רותם: עורך הדין אולמן, הרי התופעה הזאת לא נולדה אתמול, זאת תופעה של שנה, שנתיים, שלוש.
דוד רותם: מה עשתה הרבנות הראשית עד היום?
דוד רותם: הרי אתה אומר: תשאירו לרבנות הראשית לטפל.
דוד רותם: מתי תטפלו?
דוד רותם: האם בעוד שבע שנים?
שמעון אולמן: אני לא אומר "שבע שנים".
דוד רותם: מה עשתה הרבנות הראשית בשנתיים האחרונות?
דוד רותם: אני יכול להביא דוגמה, כי פעם הייתי עורך-דין שעסק בזה.
דוד רותם: אמרו לי שבמקום ללכת לרב מסוים, ללכת לדבר עם הרב ההוא, צריך להירשם אצל מישהו אחר.
דוד רותם: האם זה פתרון?
שמעון אולמן: קודם כול, אם הפתרון הזה בוצע, הבעיה נפתרה כלפי האדם.
דוד רותם: הבעיה העקרונית לא נפתרה.
שמעון אולמן: אני מסכים שיש להבדיל בין המערכות השונות שאנחנו נלחמים בהן, ואנחנו לא מרוצים מהן.
שמעון אולמן: בסך הכול זה ארבעה עד חמישה רבני עיר שמצפצפים על המערכת.
שמעון אולמן: יש מאות ואלפי רבנים בארץ.
שמעון אולמן: בסך הכול כרגע מדובר על קבוצה של ארבעה-חמישה איש, לא יותר.
שמעון אולמן: אני לא מרוצה מזה, אני לא נהנה מזה, אנחנו מכירים את המציאות, אבל לא להגזים, יש גבול.
שמעון אולמן: לא שאני משבח את זה, אבל נדע שזה המצב.
שמעון אולמן: אני יכול לומר שלגבי אחד או שניים מאותם רבנים היו פניות, ניסו לראות אם יש דרך כלשהי לטפל ברב זה או אחר, או להגיע להחלטות בעניין שלו.
שמעון אולמן: המערכת שצריכה לתקוף אותם רבנים היא מערכת חיצונית, המערכת לא עשתה את זה, לא טיפלה בכך, ולכן יש מצב שעולה זה או אחר, במקום כזה או אחר, לפעמים צריך להגיע לעיר אחרת, ואנחנו מסייעים בכך.
שמעון אולמן: אנחנו לא ניתן שאדם לא יוכל להתחתן משום שהרב המקומי של אותה עיר התנגד לכך.
שמעון אולמן: לא יקרה מקרה כזה.
דוד רותם: בשעתו היתה החלטה של הכנסת שהגיור יעבור לרבני העיר, שהם יהיו אחראים על נושא הגיור בעירם.
שמעון אולמן: ביקשת להקים את זה, זה לא הלך.
דוד רותם: לא, היתה החלטה, יש פרוטוקול, הוא מופיע בספר 70 שנה לרבנות הראשית.
דוד רותם: כתוב שם שמועצת הרבנות הראשית מקדמת בשמחה ובברכה את הנושא הזה.
דוד רותם: האם אתה יכול להגיד מה השתנה בינתיים?
אלי בן דהן: המועצה ביטלה את זה.
אלי בן דהן: ההחלטה הזאת בוטלה.
דוד רותם: אני יודע שהיא בוטלה.
דוד רותם: אני שואל, מה קרה שהיא בוטלה.
משה גפני: ממתי ההחלטה הזאת?
דוד רותם: היא בוטלה בזמנו של הרב לאו.
משה גפני: האם היו מקרים שקרו באותה עת?
דוד רותם: אני לא יודע, לכן אני שואל.
דוד רותם: אולי מישהו יודע.
משה גפני: אז קראתי עיתונים, אז הבנתי שקרה משהו.
דוד רותם: האם אדוני יודע?
שמעון אולמן: אני יכול לומר שהיו בתי דין מיוחדים שהיו בתי דין "פרטיים".
שמעון אולמן: אחת הדוגמאות הבולטות, שזה היה הרבה יותר מפרטי, בית הדין הרבני ישב ליד המועצה הדתית בירושלים.
שמעון אולמן: אלה בתי דין שביצעו את כל המהלך, גם גיור, גם חתונה , הכול.
אלי בן דהן: מה פתאום, הם לא עסקו בגיור.
שמעון אולמן: הוא היה גם בית דין לגיור, אלא מאי, היה בג"ץ נגד המהלך הזה, והבג"ץ בשנת 2003 קבע שיש להפסיק כל אותם בתי דין מיוחדים.
שמעון אולמן: ומאותה שנה אותם בתי דין מיוחדים שעבדו בארץ לכל אורכה ורוחבה, היו שישה-שבעה בתי דין כאלה, הפסיקו לפעול על-פי צו בית המשפט העליון, ונגמר הסיפור.
שמעון אולמן: הצטערנו מאוד, אבל זאת היתה המציאות.
משה גפני: למה בג"ץ פסל את זה?
שמעון אולמן: משום שלא בנו נכון את כל המערך.
משה גפני: מה היה הטיעון?
שמעון אולמן: הטיעון היה שאין להם סמכות, שזה בית דין פרטי, שלא רשאי לקבוע, לכן זה בוטל.
שמעון אולמן: זה פסק דין של אהרון ברק.
יואל בן נון: ברוך השם שנפגשים אנשים שלא ראו זה את זה הרבה שנים רק בגלל סערות שמגיעות לעיתונים.
יואל בן נון: מערך הגיור משותק כבר ארבע שנים בגלל המריבות הפנימיות.
יואל בן נון: התוצאה היא הונאת הגר בהיקף של אלפים.
יואל בן נון: הונאת הגר היא עבירה חמורה בתורה, כולל התיאורים שנשמעו כאן עכשיו, שאנשים שכבר התגיירו ולא רושמים אותם לנישואים.
יואל בן נון: זאת עבירה של הונאת הגר.
יואל בן נון: אני מפנה את כל מי שרוצה לרמב"ם, לקרוא מה פירוש הונאת הגר.
יואל בן נון: מערך הגיור הוקם כדי למנוע במדינת ישראל נישואי תערובת והתבוללות בהיקף חסר תקדים.
יואל בן נון: זאת המשמעות.
יואל בן נון: את הדבר הזה מבינים היטב גדולי עולם, עד כמה שאני יודע גם הרב עובדיה מבין היטב את הדבר הזה, וכך הוא אמר לדיינים, אבל המערכת לא שומעת.
יואל בן נון: אם לא תינקט פעולה דרמטית לקראת גיור בהיקף נרחב, נישואי התערובת יאכלו בנו, ומי שחושב שזה יפגע רק בחילונים – טועה, זה יגיע לכל מקום, ואחר כך יהיה בכי גדול מאוד, והמעוות אולי לא יוכל לתקון.
יואל בן נון: מניסיוני אני יודע שכדי להביא ילד או משפחה לגיור, צריך ללוות אותם.
יואל בן נון: הם לא מסוגלים לעבור את התהליך הזה בעצמם, הם אובדי עצות, הם חסרי אונים, הם במצבים בלתי אפשריים.
יואל בן נון: ליוויתי כמה תהליכים כאלה, ואם רוצים בגיור, צריך לכל מתגייר פוטנציאלי משפחה מאמצת מההתחלה ועד הסוף.
יואל בן נון: אם תהיה משפחה כזאת וגב תומך, יש סיכוי שהגרים האלה ישמרו תורה ומצוות.
יואל בן נון: אם רק יאמרו שילך לבית ספר דתי, מזה לא ייצא כלום.
יואל בן נון: יש גר שהתגייר בסיועי בבית הדין של הרב דרוקמן המושמץ, הייתי שם וראיתי איך זה נעשה, זה לא משמועות, והכול נעשה שם בדקדוק גמור, בלי שום חוכמות.
יואל בן נון: ליוויתי את הבחור, לבחור הזה אין משפחה, הוא מאז בכל פסח אצלי, הוא שומר מצוות, אבל בלי גב, זה לא ילך, ולזה צריכים להתגייס גופים ציבוריים.
יואל בן נון: השלטון המקומי יכול לעודד את זה.
יואל בן נון: אם תנועות רציניות, גופים רציניים בהיקף רחב, בעידוד ובסיוע השלטון המקומי, יביאו למצב שלכל משפחה מתגיירת או גר מתגייר יש משפחה שתומכת בהם ומובילה אותתם לכל אורך הדרך, אז יש סיכוי.
יואל בן נון: לפחות אני יכול לדבר עם אנשים במערכת בשפה ישראלית, הם לא מסוגלים.
דוד רותם: אם נטיל את הגיור על רבני העיר שהם מכירים את העיר, רבני העיר יכולים גם לדאוג לאנשים האלה.
יואל בן נון: יכול להיות.
יואל בן נון: אם רבני העיר לא יעשו את הדבר שאני אומר עכשיו, זה לא יועיל.
יואל בן נון: קודם כול צריך שיהיה מערך אימוץ נרחב ביותר, ששום מועמד לגרות, אדם שרוצה או יש סיכוי שרוצה, לא יעמוד לבדו חסר אונים, אלא ילווה כראוי על ידי משפחה תומכת.
משה גפני: עדיין לא הבנתי איך המערכת תעבוד.
משה גפני: אנחנו לא מדברים על מקרה ספציפי שהבאת לגיור.
משה גפני: איך המערכת תעבוד?
משה גפני: אנחנו ממלכה.
משה גפני: מה המדינה צריכה לעשות?
יואל בן נון: המדינה צריכה לדאוג לזה על ידי איזה מערך.
יואל בן נון: הדבר הראשון הוא פרוייקט מסודר של ליווי משפחות, זה יכול להיות משרד ראש הממשלה, זה יכול להיות בשלטוון המקומי, זה יכול להיות על יד רבני עיר, ובלבד שזה יהיה.
יואל בן נון: איפה זה יהיה מבחינה מינהלית, זה פחות חשוב, העיקר שהדבר הזה יהיה, שהם לא יעמדו לבדם ושלא יזנחו אותם אחר כך.
יואל בן נון: דבר שני הוא קריטי לא פחות, והוא, להגיע למצב שבו חוזרים לפסוק לפי שולחן ערוך, הלכות גרות כמו בדברים אחרים.
משה גפני: זה לא נוגע לוועדה הזאת.
יואל בן נון: זה לא נוגע לוועדה הזאת.
יואל בן נון: אם לא יפסקו לפי שולחן ערוך, ואם יחמירו מעבר לשולחן ערוך, אנחנו מקבלים נישואי תערובת.
יואל בן נון: ברמב"ם, בשולחן ערוך כתובים בדיוק עיקרי הדת.
יואל בן נון: מודיעים אותו, מודיעים אותו על שכרן ועונשן של מצוות, ואין מכבידים עליו, ואין מדקדקים.
יואל בן נון: יושבת מערכת שלמה של בתי דין ועושה בדיוק להפך, מדקדקת ומדקדקת ומרחיקה את העולים.
יואל בן נון: בשולחן ערוך כתוב הפוך.
יואל בן נון: אין לי פתרון איך להביא לכך שדייני ישראל במדינת ישראל יחזרו לפסוק לפי שולחן ערוך.
יואל בן נון: אילו פסקו לפי שולחן ערוך, הרבה בעיות היו נראות אחרת, כולל בענייני גיטין.
יואל בן נון: לפי שולחן ערוך גט מעושה כשר, אבל בתי הדין מחליטים אחרת.
יואל בן נון: הערה שלישית היא בעניין רישום נישואים.
משה גפני: זה שאני לא מגיב, זה משום שהוועדה הזאת לא מוסמכת לדון על הדברים האלה.
דוד רותם: הוועדה הזאת לא תקבע לרבני ישראל ולדיינים איך הם יפסקו, זה ברור.
דוד רותם: אפילו אני מסכים לזה, הרב גפני.
יואל בן נון: הכנסת לא אמורה לפסוק הלכות, זה נכון.
יואל בן נון: אבל נשמעו כאן הרבה דברים בגדר מחאה, אז אמרתי את זה.
משה גפני: אצלי המחאות היו רק מינהליות.
יואל בן נון: הדבר האחרון הוא, שאם רושם נישואים לא מקבל תעודה של מדינת ישראל או משהו מהסוג הזה, צריך לראות אותו כמי שהתפטר מתפקידו.
משה גפני: זה אני אראה לך על כל המדינה: משרד הביטחון לא מקבל תעודות של הביטוח הלאומי; ישבתי בוועדת החינוך הבוקר, וועדת החינוך לא מיישמת את החוק של כל הדיווח על הרשויות המקומיות, הוצאת צו.
דוד רותם: הרב גפני, אתה רוצה שאני אוציא אותך?
משה גפני: לא שמעת מה הרב בן נון אמר?
דוד רותם: שמעתי מה שהרב בן נון אמר.
דוד רותם: אז הוא אמר.
משה גפני: אם יפטרו אותם, אין יותר עובדי מדינה.
דוד רותם: הרב גפני, אני מבקש.
יואל בן נון: מצוין שילכו עוד כמה הביתה, יהיה מקום לעוד אנשים.
משה גפני: זה לא עוד כמה, זה כולם.
דוד רותם: הרב קוק, בתור בעל ניסיון, בתור רב עיר, האם אפשר לבקש שבדבריו יתייחס גם לשאלה?
דוד רותם: יש פה הצעת חוק חכמה מאוד שמציעה להעביר את נושא הגיור לרבני העיר.
אברהם מיכאלי: תגיד שהמציע חכם, החוק לא חכם.
דוד רותם: החוק חכם.
דוד רותם: היה לנו כאן דיון בנושא השמיטה, והרב גפני הסביר לנו, וגם במליאה, שרבני העיר הם גדולי התורה, הם דואגים לכשרות, לעירוב, לטהרת המשפחה, ולכן אפשר לסמוך עליהם גם בנושא השמיטה.
דוד רותם: בא חבר כנסת ואמר שאפשר לסמוך עליהם גם בנושא הגיור.
הרב שמחה קוק: אני לא מנוסה בוועדות כאלה, מעט מאוד השתתפתי בהן, אבל מכיוון שאני חבר במועצת הרבנות הראשית התבקשתי לבוא לכאן.
הרב שמחה קוק: אני עושה את זה בשמחה.
הרב שמחה קוק: חלק גדול מהאנשים אני מכיר משנים קדמוניות, מרקע משותף בעבר, בהרבה תחומים של חינוך ועוד.
הרב שמחה קוק: דבר ראשון, בקשר לעולים חדשים.
הרב שמחה קוק: אין אהבה גדולה יותר מאשר אהבת העולים, הם עזבו הכול מאחוריהם, סבלו מעל 70 שנה בדיקטטורה האיומה של סטלין וכל אלה שחברו אליו יחד.
הרב שמחה קוק: נסעתי שלוש פעמים בשנה באופן קבוע לרוסיה, סיכנתי את עצמי, ואמרו לי: אל תבוא בבגדים כאלה, מיד אתה נוסע לסיביר.
הרב שמחה קוק: לא שיניתי את התלבושת, והדבר הזה קירב אותי אליהם, הם מאוד-מאוד שמחו לראות אדם עם מגבעת שחורה, עם זקן, מבינים שהוא רב, בארכיפובה במוסקבה ועוד.
הרב שמחה קוק: ברוך השם יש לנו ישיבה ברחובות, וכמעט בכל שנה בשנים האחרונות יש חתונה של גר צדק.
הרב שמחה קוק: תדעו שאת השמחה בחתונה הזאת אין לשער.
הרב שמחה קוק: יש הרבה חתונות בשנה, יש מאות בחורים בישיבה, כל שנה מתחתנים כמה וכמה.
הרב שמחה קוק: החתונה השמחה ביותר, שאין דומה לה, היא חתונה של גר.
הרב שמחה קוק: כשהגר מתחתן כולם מחותנים, מפני שאין לו משפחה, כולם המשפחה שלו.
הרב שמחה קוק: כשאני מזמין אלי הביתה בלילות שבת בחורים, עדיפות ראשונה היא לגרי הצדק, ובאמת יש אהבה עצומה כזאת.
הרב שמחה קוק: הרי התורה מצווה עלינו למעלה מ-40 פעמים "ואהבתם את הגר".
הרב שמחה קוק: כאן דיברו שלא עוסקים בענייני הלכה, אבל בהלכה הזאת כולם יסכימו שצריך לעסוק, כי שמעתי דברים מרים מאוד בשם עולי רוסיה.
הרב שמחה קוק: אני רוצה לדבר בשם עולי רוסיה שהכרתי אותם ברוסיה, הם שאלו: למה אתם מביאים גויים לארץ?
הרב שמחה קוק: הם אמרו לי את זה, הם באו אלי בטרוניה.
הרב שמחה קוק: הרב גרוסמן ואני השתתפנו לפני שלוש שנים בישיבת ועדת הקליטה, ודיברנו על הדבר הזה.
הרב שמחה קוק: אמרתי: רבותי, אתם עושים נזק נורא, העולים מרוסיה סובלים מהם, הם משמיצים אותם, קוראים להם במרכזי קליטה, שעכשיו הם כבר פחתו, "ג'יד" ו"ג'ידובקה", מקללים אותם, הם אומרים שהבאנו עליהם לכאן את כל הרדיפות של רוסיה.
הרב שמחה קוק: למה אתם עושים את זה?
הרב שמחה קוק: אנחנו לא יודעים מה קרה בתקופה האחרונה עם צלבי קרס?
הרב שמחה קוק: עולי רוסיה עשו את זה?
הרב שמחה קוק: לא נכון.
הרב שמחה קוק: עולי רוסיה לא עשו את זה, הם האחרונים שיעשו דברים מחפירים כאלה, עשו את זה גויי רוסיה, לא יהודי רוסיה.
הרב שמחה קוק: ועדת הקליטה הוקמה כדי לקלוט יהודים, ואם צריך לגייר אותם, צריך לגייר אותם.
הרב שמחה קוק: אני לא גיירתי?
הרב שמחה קוק: ישבתי בבית הדין.
הרב שמחה קוק: עשרות שנים, ברוך השם, בעצמי גיירתי, ואני כל כך מאושר בכל אחד מהם שהתגייר.
הרב שמחה קוק: אני יושב עם זוג לקראת חתונה, אני לא מוותר על ישיבה עם זוג שבוע, שבועיים, חודש לפני חתונה, ואם אחד הצדדים גר, למשל בעל שהאישה שלו גיורת, אני אומר לו: אתה יודע, הרמב"ם פוסק: אוהבה כגופו, מכבדה יותר מגופו, על אשתו.
הרב שמחה קוק: אתה והיא אותו דבר, שניכם יהודים, אבל היא גיורת, אתה צריך לאהוב אותה 40 פעם יותר.
הרב שמחה קוק: למה?
הרב שמחה קוק: יש 40 מצוות "עשה" לאהוב את הגר.
הרב שמחה קוק: לא רק אוהבה יותר מגופו, אלא לכבדה יותר מגופו.
הרב שמחה קוק: אתה צריך לכבד פי כמה יותר, היא גיורת.
הרב שמחה קוק: אתה יודע מה זה גיורת?
הרב שמחה קוק: כמה אתה חייב לה על זה שהיא עזבה אלוהים אחרים ובאה להצטופף בחצרות השם, כמו רות המואביה?
הרב שמחה קוק: ריבונו של עולם, על מה אנחנו מדברים?
הרב שמחה קוק: כל ההיסטוריה שלנו.
הרב שמחה קוק: על רבי עקיבא אומר הרמב"ם בהקדמה שלו לספר מצוות: ואביו היה גר, אחרים אומרים: בן גרים.
הרב שמחה קוק: הרמב"ם אומר שאבא של רבי עקיבא היה גר, יסוד כל שורש תורה שבעל-פה.
הרב שמחה קוק: ודאי שהם אהובים עלינו, מה השאלה בכלל.
הרב שמחה קוק: אבל היה כאן משגה, באותה ועדת קליטה ישבה נציגת משרד הפנים, לא אישה דתית, היא אמרה: רבותי, הרבנים צודקים במה שהם אומרים, ידוע לנו שעלו למטוס גויים וירדו בשדה התעופה בן-גוריון, אין לנו מחשב שם.
הרב שמחה קוק: כשמישהו נכנס למטוס, אנחנו לא יכולים למחשב אם הוא יהודי או גוי ולהעביר מיד לתחנת הקליטה בארץ, אז עולים גויים – היא הצביעה על עובדות – ויורדים מהמטוס יהודים.
הרב שמחה קוק: הם מביאים שתי תעודות, שם לא אכפת להם, יותר נוח להם עם גויים, הם באים לארץ ורוצים את התעודה של יהודים.
הרב שמחה קוק: כל כך רבים כאלה לצערנו.
הרב שמחה קוק: יש יישוב גדול וחביב של עולי תימן בחלקם הגדול, יישוב בני עייש, יש שם הרבה כנסיות, וצריך לתת להם את זה, הם נוצרים, הם רוצים להתפלל בכנסייה, אני יכול לכפות עליהם שיתגיירו?
הרב שמחה קוק: כולם צריכים להתגייר?
הרב שמחה קוק: הם לא רוצים.
הרב שמחה קוק: רבותי הנכבדים, זאת נקודה ראשונה, שצריך להכניס לפרופורציות הנכונות.
הרב שמחה קוק: האהבה קיימת, האהבה מלווה אותנו דורות, דוד בן ישי הוא נכדה של רות המואביה, הוא לא בוש בזה, הוא גאה בזה שהוא נכד שלה, נקרא שמה "רות", שיצא ממנה דוד, שריווה את הקב"ה בשירות ותשבחות.
הרב שמחה קוק: נקודה אחת.
הרב שמחה קוק: נקודה שנייה.
הרב שמחה קוק: אמרו כאן "הלכה".
הרב שמחה קוק: יש חוק שקיבלה הכנסת, חוק זכויות האזרח וחירותו, נאמר שם סעיף אחד, שאסור לו שיפגע בהלכות של עם ישראל.
הרב שמחה קוק: אני לא זוכר את הניסוח המדויק, אבל קיים שם סעיף כזה.
משה גפני: ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.
הרב שמחה קוק: ברוך השם זכינו שמדינת ישראל הגיעה לגיל הששים שלה.
הרב שמחה קוק: בן ששים לזקנה.
הרב שמחה קוק: מסביר המהר"ל מפראג – זקנה זה קנה חוכמה.
הרב שמחה קוק: הוא אומר שמכיוון שאדם בן ששים כבר נחלש מבחינה פיזית יותר מאשר אדם בן ארבעים, ועוד עשרים לרדוף, אבל לרדוף כבר אין לו כוח – בן ששים, ולכן החוכמה גדלה והולכת.
הרב שמחה קוק: בזקנה יש שתי אפשרויות, או שהיא תגדל ותלך – זקני תלמידי חכמים, ככל שהם מזקינים, דעתם מתווספת עליהם.
הרב שמחה קוק: יכולה להיות גם תופעה הפוכה, שהזקנה לא כל כך מביאה ברכה בעקבותיה.
הרב שמחה קוק: אנחנו רואים את הדבר הזה, בפרט רבנים שמעורים בחיי החברה ובחיי הקהילה, ודאי הם רואים לנגד עיניהם כמה צריך עזרה לזקן.
הרב שמחה קוק: אני מקווה שמדינת ישראל בגיל הששים שלה תיקח את החיובי שבזקנה ולא, חלילה, אחרת.
הרב שמחה קוק: הבאתי רק חוברת אחת קטנה של הרב סולובייצ'יק מארצות-הברית, וכאן הוא מראה דוגמה כל כך נוגעת ללב.
הרב שמחה קוק: הוא אומר שמקבלים תורה ומצוות פעמיים, פעם בבית הדין בפני שלושה, ואם לא היו שלושה – זה פסול.
הרב שמחה קוק: אם זה היה בלילה – פסול.
הרב שמחה קוק: זה צריך להיות ביום, זה דין לכל דבר.
הרב שמחה קוק: אם חתמו חתימה שלא כהלכה – גם פסול.
הרב שמחה קוק: צריך שיהיה הכול כדין.
הרב שמחה קוק: מה כתוב פה?
הרב שמחה קוק: יש צורך לקבל מצוות פעם שנייה.
הרב שמחה קוק: מתי?
הרב שמחה קוק: הגר צדק נכנס למים, והמים מגיעים אליו עד צווארו, כמעט עד פיו, הוא רוצה להתכופף, להיכנס לתוך המים, הוא נכנס לא יהודי, נכנס גוי, יוצא יהודי.
הרב שמחה קוק: הטבילה הזאת היא ה"מכה בפטיש" המסיימת את התהליך של הגיור, שהוא קיבל מצוות לפני כן בפני דיינים, בבית דין, עם כל המשמעות של הדבר, בחנו אותו ויודעים שאכן הגרות היא גרות אמת.
הרב שמחה קוק: הוא שואל, מדוע יש צורך כשהגר עומד בתוך המים לומר לו עוד פעם: תזכור, אל תשכח, עכשיו אתה מקבל עליך מחדש את כל המצוות שבתורה?
הרב שמחה קוק: הכוונה, לכל הדעות, שצריך את כל המצוות לקבל, אם לא, זה חסרון בגיור.
הרב שמחה קוק: הוא אומר: שיהיה ברור לגר, מה כרוך בכלות קדושת ישראל, ולכן הוא צריך ללמוד את המצוות כשהוא בא, ואז הוא היה אומר: אני טובל לשם גרות, אם הוא יגיד כך הוא לא יצא.
הרב שמחה קוק: מה הוא צריך להגיד?
הרב שמחה קוק: שהגר אומר: אני מקבל עלי את המצוות כולן בתוך המים.
הרב שמחה קוק: רגע לפני שיחול עליו, הוא מכניס את הראש לשנייה, יוצא מהמים, הוא יהודי, לדעת את ההרגשה העצומה הזאת, עוד שנייה אחת אתה שייך לעם היהודי, ואתה הרי חלמת על זה, התכוננת לזה שנה, שנתיים, לפעמים יותר.
הרב שמחה קוק: קבל עליך עכשיו, ואתה יוצא אדם חדש.
הרב שמחה קוק: גר שמתגייר מצד ההלכה כקטן שנולד.
הרב שמחה קוק: ובמים עוד פעם, כדי שברגע האחרון, שלא יגיד שהוא לא זכר, כן זכר, אולי הוא באמת יטעה בדברים, שלא יהיו ספקות.
הרב שמחה קוק: זאת היתה עמדתו של הרב סולבייצ'יק.
הרב שמחה קוק: אני אקרא לכם מספר מעט מהרבה.
הרב שמחה קוק: יש כאן הלכות מילה וגרות, וזה גם נדפס בספר שהדפיסו בית הדין של שפיר, הם הדפיסו חלק מהתשובות.
הרב שמחה קוק: הוא אומר כך: "בעניין שהדבר מתברר, שאין דעתם לקיים ולהיזהר מאיסורי תורה", מדובר כאן על גיור ילד קטן שהוריו לא רוצים לקבל עליהם את התורה, "דפשיטא דלא עדיפא מסירתם מאילו מסר א"ע לגרות במילה וטבילה".
הרב שמחה קוק: מדוע?
הרב שמחה קוק: אם חסרה קבלת המצוות אין זו גרות כלל, "וה"נ כן מדין ק"ו".
הרב שמחה קוק: עוד תשובה.
הרב שמחה קוק: אם אדם אומר שאחרי שהוא יתגייר הוא יעבור על מצוות התורה, אין כאן ולא שייך לומר שאנו עושים דבר גדול, מפני שאנחנו לא עושים דבר גדול, עושים דבר גרוע.
הרב שמחה קוק: יש שיטה בראשונים שבית דין חייב להיות שליח של אלה הסמוכים, שהם איש מפי איש עד משה רבנו, סמכו אותם כהלכה, שראויים לשבת בסנהדרין.
הרב שמחה קוק: אין לנו אותם היום, אז איך אנחנו יכולים לגייר בכלל?
הרב שמחה קוק: ויש הרבה הלכות שבאמת לא ניתן בבית דין, גם בממונות צריך אותו דבר.
הרב שמחה קוק: מה התשובה?
הרב שמחה קוק: יש תקנה שאנחנו שלוחים שלהם.
הרב שמחה קוק: אומר הרב קוק: אנחנו שלוחים של דורות קודמים, שלוחים של אלה שיד אחת, והם עצמם יד שנייה אוחזת בידו של משה רבנו, אוחזת בשני לוחות הברית ושומעת את הד קולם של עשרת הדברות כל הזמן.
הרב שמחה קוק: ועכשיו, אם אנחנו עושים שלא כהלכה, איך אנחנו יכולים להיות שליחים שלהם?
הרב שמחה קוק: הם לא נותנים להם להיות שליחים שלהם, הם לא רוצים שליחים כאלה, הם רוצים שנהיה שליחים ונקיים את ההלכה.
הרב שמחה קוק: לכן אני אומר על מה שהרב בן נון אומר, שמחתי מאוד, אין לי כמעט מה להוסיף אחר כך.
הרב שמחה קוק: הוא אומר הלאה: כיוון ששליחותא דקמאי, ודאי הוא אומר שאין לחוש לקדושין שלהם, ומותר, כשבאים להתגייר בין איש בין אישה, אפשר בנפרד, אבל לבוא ולגייר אותם במצב הזה?
דוד רותם: הרב קוק, אין ויכוח שהגיור צריך להיות גיור.
דוד רותם: השאלה היא, לגבי הגופים המגיירים, ולכן ביקשתי שהרב גם יתייחס לשאלה בעניין רבני עיר, שהם בעצם אלה שדואגים לכל נושא היהדות שלנו, למה לא למסור את זה לידיהם?
הרב שמחה קוק: מיד.
הרב שמחה קוק: מה שרואים בלשונו של הרב קוק, שהוא כל כך זהיר בכבודו של כל אדם, ולמרות שקוראים להם רבנים, הוא מכנה אותם בצורה כואבת, "דמתקריין רבנים שעוברים בשאט נפש על דברי חכמים, שחייבים כל ת"ח ורבנים מובהקים לאזור חיל ולמד נגד הפרצה, ולהשתדל- - -יתד שלא תמוט- - -ואשרי למי שעומד בפרץ לשמור על טהרתן של ישראל, תבוא עליו ברכת טוב".