GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל גוטליב: המבחן כאן צריך להיות לגבי עבירה מסוג פשע או עבירה אחרת שנעברה סמוך לביצוע החקירה, מבלי לעשות אבחנה בסוגי העבירות.
יצחק לוי: אין בפני את כל עבירות העוון.
אביטל מולד: גם ברשימה שיש בפנינו אנחנו רואים שיש עבירות שזה אבסורד לחקור את הקטינים בלילה.
יצחק לוי: ההצעה שלך מאוד רחבה.
יצחק לוי: האם אפשר להוסיף לרשימה שקבענו לגבי עד את עבירות התגרה, התקיפות השונות, האיומים והסמים, כאשר אני אומר שזה רק סמוך לביצוע העבירה?
יצחק לוי: אי אפשר לקחת ילד בלילה על דבר שקרה אתמול או שלשום.
מאיר ברקוביץ: על עד אתה מדבר על רשימה שהחלטתם עליה כשזה לא היה בסמוך.
מאיר ברקוביץ: אצל חשוד אתה אומר שזה רק אם זה קרה בסמוך.
רחל גוטליב: נניח שתפסו את הקטין גונב ב12 בלילה.
רחל גוטליב: אי אפשר לחקור אותו?
יצחק לוי: להגיד עבירות עוון באופן כללי זה מאוד רחב.
יצחק לוי: אנחנו צריכים לבחון את העבירות.
יצחק לוי: מה שנשאר בפנינו כרגע זה לעשות עבודת סיווג, כלומר אלו עבירות אנחנו מוחקים, אלו עבירות אנחנו משאירים ואלו אנחנו משאירים שהן בסמוך לביצוע העבירה.
יצחק לוי: יש כמה עבירות שמחקנו, יש כמה עבירות שאנחנו רוצים להחזיר לגבי חשוד ולגבי עד.
יצחק לוי: אנחנו רוצים להחזיר את העבירות האלו בתנאי שזה סמוך לביצוע העבירה.
אביטל מולד: האם על כלי עישון שנמצאים אצל הקטין יש דחיפות לחקור בלילה?
יצחק לוי: לגבי עבירות הסמים צריך לחשוב.
אפרת רוזן: 10ז תסקיר מעצר וחוות דעת הממונה על המעונות.
אפרת רוזן: סעיף (ב) קובע חובת הגשת תסקיר מעצר בכל בקשה למעצר עד תום ההליכים לגבי כל הגילאים, ולגבי קטין שטרם מלאו לו 14, מעצר ימים.
אפרת רוזן: כשמדובר על פרק הזמן הבקשה היא ל72 שעות או יותר.
אפרת רוזן: נותר להכריע לגבי התקופה של 72 שעות.
אפרת רוזן: צריך להחליט אם הוועדה תוסיף חובת הגשת תסקיר בתוך פרק זמן קצוב, או שלא תכתוב את זה בצורה מפורשת.
אפרת רוזן: (ג) על אף האמור בסעיף קטן (ב), רשאי בית המשפט שלא להורות כאמור באותו סעיף קטן לאור פרק הזמן הקצר הנדרש למעצר, או אם סבר כי יהיה בהכנת התסקיר בעת מעצרו של הקטין כדי לעכב את השלמת חקירתו או את ההליכים בעניינו של הקטין.
אביטל מולד: נראה לי ראוי ונכון לאמץ את ה72 שעות שהוצעו על ידי ועדת רוטלוי.
אביטל מולד: כמובן שצריך לקבוע תקופת מקסימום להגשת התסקיר.
אפי ברוור: פרק הזמן קובע את איכות התסקיר.
אפי ברוור: אם רוצים קצת יותר מידע צריך יותר זמן.
אפי ברוור: בהתאם לזה יהיה גם איכות התסקיר.
רחל גוטליב: למה לקבוע מועד בחוק?
יצחק לוי: אני חושב שזה צריך להיות 72 שעות או יותר, לא לקבוע בחוק את מספר הימים.
יצחק לוי: צריך להשאיר את זה לשופט.
יצחק לוי: כדאי להשאיר כל מקרה ומקרה להכרעה.
יצחק לוי: סעיף (ג) נראה לי כמות שהוא.
מנחם בן-ששון: האם האוצר אמר את דברו באחד מהדיונים?
רחל גוטליב: ביקשנו את הצטרפותו של נציג האוצר.
רחל גוטליב: הוא אמר שהוא עומד לשלוח מכתב לוועדה.
רחל גוטליב: לא ראוי שהממשלה תבוא עכשיו ותגיד שזה עולה לה יותר.
יצחק לוי: הכוונה של ההשקעה המרובה שמשקיעים בחוק הזה היא להביא אותו לידי גמר במושב הזה.
יצחק לוי: בואו לא נבזבז זמן .
יצחק לוי: זה לא מוסרי לבוא ברגע האחרון ולהגיד שזה לא מקובל.
יצחק לוי: אנחנו כיבדנו את עמדת הממשלה.
יצחק לוי: אנחנו כמעט בכל ישיבה העלינו את הנושא התקציבי ושאלנו אם יש בעיות.
יצחק לוי: היושב-ראש עשה מאמץ מול מנכ"לים.
יצחק לוי: צריך שתהיה הגינות בחקיקה.
מנחם בן-ששון: אנחנו יכולים למצוא איזה שהוא פתרון שיקל במעט על התקציב.
מנחם בן-ששון: יש לנו פתרונות לרכך בחלק מהמהלך.
מנחם בן-ששון: אני רואה את המהלך על כל סעיפיו כמהלך ראוי.
רחל גוטליב: אנחנו נקיים דיון בעוד שבועיים עם הערות לגבי המשמעויות התקציביות.
יצחק לוי: אנחנו בישיבה הבאה נסיים את נושא העקרונות.
יצחק לוי: אנחנו במהלך של עוד 2,3 ישיבות נגיע להצבעות.
מנחם בן-ששון: בוקר טוב, רבותי, אורחים, מכובדים, חברי הכנסת בוועדות אחרות בדרך כלל, יש עומס גדול שמוטל עליהם.
מנחם בן-ששון: אנחנו היום בכמה סעיפים שנותרו, חלק מהם מרכזיים בחוק, חלקם תיקונים קטנים, חלקם תיקונים משמעותיים יותר, אני מקווה שנוכל להגיע לסיום נאות עם סיום הישיבה, לפחות נגמור את שיעורי הבית שהיועצת המשפטית הכינה לנו.
דניאל וקס: אדוני, האם לא ממשיכים בנושא של ההגבלות, בנושאים שנשארו פתוחים והיו אמורים לבדוק, כמו מאגר מידע?
מנחם בן-ששון: אתה קבוע פה, אתה יודע.
מנחם בן-ששון: גומרים לעשות שיעורי בית, מחזירים לנו אותם, ואז אנחנו יושבים.
מנחם בן-ששון: 8(ד).
תמי סלע: היה סעיף אחד שכללתי בנוסח שנשלח, שכן דנו בו בזמנו, בתחילת הדיונים בהצעת החוק, מה שהיה 7(ג)(1), והוא כבר נדון, אז אין צורך לחזור עליו.
מנחם בן-ששון: אני לא חושב שהיה איזה סעיף שזכה לתשומת לב רבה כל כך כמו סעיפים 7 ו-20.
מנחם בן-ששון: היועצת המשפטית הזכירה לכולכם שבסעיף 7 כבר עברנו את הבוחן.
ענת ליברמן: אנחנו מבקשים לתקן את סעיף קטן (ד), כאשר התיקון לא מוסיף שום דבר, כי זה מה שכבר קורה היום בפועל.
ענת ליברמן: סעיף 8(ד) קובע ש"שר המשפטים רשאי לקבוע בצו הליכים אשר יינקטו על ידי הלשכה על פי בקשת הזוכה בלבד", כאשר יש סוגים מסוימים של הליכים שאי אפשר לכלול בצו הזה, כך שהם לא יכולים להינקט על ידי הלשכה על פי בקשת זוכה.
ענת ליברמן: התיקון הראשון שהתבקש, שהליכים כאלה שנוקטת הלשכה, לא יינקטו אלא לאחר שהומצאה אזהרה לחייב, ולאחר ששולמו אגרות והוצאות הכרוכות בנקיטת אותם הליכים.
ענת ליברמן: למעשה, הדבר הזה קורה כבר היום, כי הלשכה לא נוקטת הליכים כאלה, אלא לאחר שהומצאה האזהרה לחייב, ולכן התוספת הזאת רק מבהירה מה שקיים היום.
מנחם בן-ששון: אנחנו צריכים לעבור פריט-פריט, אז תגידי בקיצור, כל אחד מהם, מהו כולל.
ענת ליברמן: הוספנו את סעיף 7א(ב) שזה המידע.
ענת ליברמן: ההגבלות זה סעיף 66א, כאשר גם אותם השר לא יוכל לקבוע בצו, כך שהם לא יוכלו להינתן על ידי הלשכה לפי בקשת זוכה.
ענת ליברמן: זה משהו שצריך לעלות להחלטה של רשם, יש בקשה וזה מוסדר על ידי הרשם.
ענת ליברמן: אותם הליכים שמפורטים בסעיף, אלה הליכים שאי אפשר לקבוע בצו, כלומר, שר המשפטים לא יכול לקבוע אותם בצו, לכן הם לא יכולים להינקט על ידי הלשכה לפי בקשת זוכה.
מנחם בן-ששון: זה ברור לי, השניים שהוספתם היית צריכה לפרט, ופירטת.
מנחם בן-ששון: שאלה שנייה, האם העובדה שמקבץ הסעיפים הזה, שעכשיו הוספת אליו גם את הסיפה, "לא יינקטו על ידי הלשכה הליכים לבקשת זוכה בלבד אלא לאחר שהומצאה אזהרה", האם זה משנה מצב קיים מבחינה מעשית, זה משנה מצב קיים מבחינה חוקית?
ענת ליברמן: לא.
ענת ליברמן: זה לא משנה את המצב הקיים, גם היום כך נוהגים.
ענת ליברמן: המצב הקיים היום הוא שלא נוקטים הליכים לפני אזהרה, החריג היחיד קבוע בסעיף 7(ה), שאז זו בעצם החלטה של רשם, וכתוב "לא יוחל בביצוע פסק הדין אלא לאחר המצאת אזהרה" וכן הלאה "זולת אם ראה רשם ההוצאה לפועל שנסיבות העניין מצדיקות נקיטת הליך לפני כן".
ענת ליברמן: זה מיועד למקרים שיש חשש של הברחת נכסים, של יציאה מהארץ.
מנחם בן-ששון: זה סביר מאוד.
מנחם בן-ששון: כששאלתי את השאלה היו לה שני ראשים, דה-פקטו, ודה-יורה.
מנחם בן-ששון: ענית לי דה-פקטו.
מנחם בן-ששון: האם גם דה-יורה זה כך?
תמי סלע: גם דה-יורה זה כך, גם סעיף 7(ה) מותנה בכך שזה יגיע לרשם, ואנחנו מדברים על הליכים שלא באים לפני רשם.
מנחם בן-ששון: אני לא שואל על סעיף 7(ה), אני שואל על כל המקבץ כאן.
תמי סלע: זה לא משנה חוקית את המצב, כי גם היום, אם היו רוצים לבצע הליכים כאלה לפני המצאת אזהרה, זה היה צריך לעבור דרך רשם הוצאה לפעול.
מנחם בן-ששון: התשובה לא מספיקה לי.
תמי סלע: בסעיף המקורי היתה גם התייחסות לתשלום האגרות וההוצאות, ולמעשה, מכיוון שיש סעיף כללי בחוק ההוצאה לפועל, סעיף 9(א), שאומר שלא נוקטים הליכים לפני שמשולמות אגרות על ידי הזוכה, אין צורך לכתוב את זה במפורש בסעיף הזה.
מנחם בן-ששון: מר גנות.
סורין גנות: לא הספקנו לראות מה היה 7א(ב) וסעיף 66א.
דלית זמיר: אלה ההגבלות והמידע.
תמי סלע: 7א(ב) זה המידע שמתבקש, אגב לא על הכתובת, הכתובת זה כן משהו שיוכל להתבצע על ידי הלשכה לבקשת זוכה בלבד, אבל מידע שהוא מהתוספות שהוספנו בזמנו, שהוא על עניינים אחרים, על ההוצאות, על ההכנסות, על הנכסים, זה כן צריך לעבור אצל הרשם.
סורין גנות: מה זה 66(א)?
תמי סלע: אלה המגבלות הנוספות שדיברנו עליהן בישיבה הקודמת – עיכוב יציאה מהארץ, הגבלת כרטיס אשראי, כל הדברים האלה, שזה בוודאי צריך לעבור דרך הרשם, שזה צו של רשם.
מנחם בן-ששון: אני מוצא בזה היגיון, רק רציתי להיות רגוע שה"מה נשתנה" במקרה הזה הוא לא בסעיף 8.
מנחם בן-ששון: סעיף 45ב.
דנה נויפלד: התיקונים שאנחנו מבקשים בסעיף 45 זה בעיקר קוסמטיקה, הם באים לעשות התאמות בעקבות חקיקת בכר, התיקונים כולם טכניים.
דנה נויפלד: הסעיף בזמנו, גם בנוסחו דהיום וגם סעיף 45(א), מנסים לייעל את משלוח ההודעות ככל שמדובר בחשבונות בנקים וקופות גמל, הם מאפשרים לשלוח הודעה במקום לקופה עצמה, או לסניף הספציפי, למרכז התאגיד הבנקאי, ואז רואים את ההודעה כאילו כבר נשלחה לסניף הספציפי או לקופה הספציפית.
דנה נויפלד: סעיף 45(ב) עוסק בקופות הגמל, כאשר נוכח חקיקת בכר, האישיות המשפטית הרלוונטית היא חברה המנהלת ולא קופת גמל, אז אנחנו מבקשים להחליף בסעיף בכל מקום שכתוב "קופת גמל" ל"חברה מנהלת", ולאפשר לשלוח את ההודעה לגוף שנותן שירותי תפעול לקופות הגמל, שהיום, למיטב הבנתי, אלה ברובם תאגידים בנקאיים, אבל זה לא מתחייב, וזה לא בהכרח יישאר כך, אפילו הנטייה לעודד שזה לא יישאר בידי התאגידים הבנקאיים.
מנחם בן-ששון: מר וקס, איך אתם חיים עם זה?
דניאל וקס: פרט לנושא של השלושה ימים.
דניאל וקס: מאחר שקופות הגמל היום כבר לא בשליטת הבנקים- - -
מנחם בן-ששון: אתם רוצים להוריד את זה מיידית או שמעבירים את זה היום באמצעים אלקטרוניים?
ציון כספי: לא כולם.
דניאל וקס: אין לנו היום שליטה ישירה בקופות שנמכרו או הועברו לגופים אחרים, ואני חושש מהחזקה של השלושה ימים, אלא אם כן נקבע לפחות חמישה ימים.
דניאל וקס: יש לי חשש שהשלושה ימים לא יספיקו לעומת המצב שהיה קיים קודם.
מנחם בן-ששון: נחזיר את החוק למצב הקיים, וזה לא יהיה לקופת הגמל, אלא בנוסח שלו, ואז זה יהיה שלושה ימים אל הבנק, אל הסניף ממש.
דניאל וקס: מדובר בקופות הגמל, לא מדובר על עיקולים בסניפי הבנק.
מנחם בן-ששון: מה המצב היום בקופות הגמל?
דניאל וקס: נכון להיום המצב לא טוב.
מנחם בן-ששון: אתה רוצה לתקן אותו, רק שאתה רוצה יותר זמן.
מנחם בן-ששון: השאלה, אם באמצעים האלקטרוניים דנו בשאלות של החרמת רכוש.
מנחם בן-ששון: בענייני טרור, אתה זוכר?
מנחם בן-ששון: אמרתם שזה באפס זמן.
מנחם בן-ששון: בסניפי בנק, שלושה ימים מספיקים לך?
דניאל וקס: בסניפי בנק, שזה תחת שליטתי – כן.
דניאל וקס: אם אני צריך להעביר את המידע לקופות גמל שאינן בשליטתי, אני חושש שאני לא אצליח לעשות את זה בתוך שלושה ימים.
ליאור שפירא: יש עוד בעיה עם העניין.
ליאור שפירא: יש סברה שהתשובה לעיקולים ניתנת במדיה, כפי שאדוני הסביר, אבל יש בעיה, כי אין התאמה בין התשובות שנותנים הבנקים וחברות הביטוח במדיה לבין התשובה שהם באמת רוצים לתת כאשר הם כותבים את זה על נייר.
ליאור שפירא: לכן, לדעתי, השלושה ימים לא יספיקו להם לתת את התשובה כפי שנדרש על-פי החוק.
ליאור שפירא: עורך הדין וקס, במקרה הזה צודק.
מנחם בן-ששון: מבחינתי זה שקוף, אבל השאלה במקרה הזה היא לתועלת הזוכה.
דלית זמיר: זה עניין של בחירה, הרי קופת הגמל רשאית להודיע שימציאו את זה דרך הבנק.
דלית זמיר: מובן שהיא רשאית גם לא להודיע, ושימציאו לה ישירות.
דלית זמיר: אם הם לא יכולים לעמוד בתקופה של השלושה ימים, אפשר לא לבקש ולהעביר את זה דרך הגוף המתפעל, ושההודעות יימסרו ישירות.
מנחם בן-ששון: כאן, כשאת נותנת את ניסוח החוק, את צריכה לשאול את עצמך, האם במקרה שאת פונה לקופת הגמל היא צריכה יותר זמן.
דלית זמיר: יכול להיות שזה עניין של זמן, שהם צריכים עוד זמן להתארגן.
דלית זמיר: השאיפה שהכול יהיה ממוחשב, אני לא מניחה שזה יישאר ידני.
מנחם בן-ששון: ההבדל בין שלושה ימים לחמישה ימים זה לא רק הבדל של יומיים, אלא זה הבדל של שניים על חמש, שזה כמעט הכפלת הזמן.
מנחם בן-ששון: אם אתה בסוף שבוע, יצרת שבוע נדיב.
מנחם בן-ששון: לדברים הללו יש משמעות רק במשחק האמיתי, והמשחק האמיתי הוא משחק היעילות.
מנחם בן-ששון: במקומות שאתה עובד אלקטרונית, ואתה רוצה אחר כך להגיע לכל מיני משאבים שאתה מגיע אליהם באמצעים אלקטרוניים, לזמן יש משמעות, שלא לדבר על התחמקויות.
גרייב רג'ואן: אני מאגף שוק ההון במשרד האוצר, אנחנו מפקחים על קופות גמל.
גרייב רג'ואן: כפי שדנה נויפלד ממשרד המשפטים התחילה לומר, רוב קופות הגמל מתופעלות על ידי גופים בנקאיים.
גרייב רג'ואן: בינתיים זה משהו שחקיקת בכר אפשרה להם לתת את השירותים האלה, וכפי שציינו אמור להיות הכול ממוחשב, גם הקשר אמור להיות באופן ישיר בין הגוף המתפעל לבין הגוף המוסדי, או החברה המנהלת, מבחינתנו כל האחריות מוטלת על החברה המנהלת ולא על הגוף המוסדי.
גרייב רג'ואן: זאת אומרת, מבחינתנו הכתובת היא החברה המנהלת, אבל אנחנו יודעים שכל השירותים ניתנים על ידי גוף מתפעל, אז הממשק צריך להיות אלקטרוני בין החברה המנהלת לגוף המתפעל, כדי שיוכלו לעמוד בהוראות הדין, אם זה מבחינת שליחת מסרים או הודעות על עיקולים, אם אלה דברים שאנחנו מבקשים מהגוף המוסדי, והגוף המוסדי אוטומטית או החברה המנהלת- - -
מנחם בן-ששון: אתה מסביר יפה מה קרה במערך בכר.
מנחם בן-ששון: אגב, כמו שאמרת בזהירות, זה עדיין לא רץ.
מנחם בן-ששון: כאזרח ולא רק כמחוקק, אני מרגיש את זה בעבודה מול הקופות.
מנחם בן-ששון: תניח רגע את השאלה הזאת.
מנחם בן-ששון: אני שואל, מה הנזק שייגרם למערך ההוצאה לפועל אם ניתן עוד יומיים, ואז ירוויח מי שצריך להרוויח?
גרייב רג'ואן: אני פחות מתמצה בנושא הזה.
גרייב רג'ואן: מבחינה טכנית לא צריכה להיות בעיה בתוך שלושה ימים או שלושה ימי עסקים, כי הממשק און-ליין, כל יום יש הידברות בין הגוף המוסדי לבין הגוף המתפעל, כל יום הם אמוריים להיות בקשר.
דניאל וקס: הבעיה היא מה המצב כאשר תקרה תקלה לא במרכז הבנקאי, אלא בקופת הגמל.
דניאל וקס: אין לי שליטה לגבי תיקון אותה תקלה, לגבי תקלה במחשב.
מנחם בן-ששון: הבנתי את הבעיה.
רפי רוס: אין בעיה עם זה.
רפי רוס: הבעיה עם הניסוח, שהוא מטעה.
רפי רוס: הכוונה פה לגוף מתפעל, לא למרכז תאגיד בנקאי, וזה מה שמטעה.
רפי רוס: אם הבנק נותן שירות מתפעל, אם הבנק הוא חברה מתפעלת, אין שום בעיה עם זה, בשלושה ימים אפשר לעמוד בלי בעיה.
סורין גנות: גם ליאור שפירא חוזר בו מהצעתו להוסיף יומיים.
סורין גנות: ליאור שפירא דיבר על התשובה, והסעיף לא מדבר על התשובה, אלא על תחולת צו העיקול.
סורין גנות: רבותי, שלושה ימים זה אפילו הרבה מדי.
מנחם בן-ששון: זאת ההבחנה היפה.
מנחם בן-ששון: חברים, אנחנו משאירים שלושה ימים, אני לא רוצה להוריד את זה ליומיים.
ענת ליברמן: סעיף 64 – השינוי שבו, שאם היום מי שקובע את מועד הפינוי זה רשם לשכת ההוצאה לפועל, השינוי הוא שמי שיוסמך לעשות את זה יהיה מנהל לשכת ההוצאה לפועל.
ענת ליברמן: חשוב להגיד שמדובר במשהו טכני לחלוטין.
מנחם בן-ששון: אל תגידי טכני לחלוטין על שתי רשויות.
ענת ליברמן: קביעת המועד היא טכנית, לא השינוי.
סורין גנות: אני חוזר לסעיף 45ב.
סורין גנות: לכאורה, מה אכפת לי אם אינני מוסר, אם יש מישהו שמוכן לקחת על עצמו אחריות, מבחינתי זה היינו הך אם זה הגוף המנהל הזה או גוף מנהל אחר.
סורין גנות: הבעיה שלי, שלא כל הגופים המנהלים יצרו מעמד של צד ג' לצורך מדיה מגנטית, ואז הוא מודיע למנהל בתי המשפט.
סורין גנות: מבחינת מנהל בתי המשפט, אם הם שולחים את העיקול, הם יודעים.
סורין גנות: אני לא יודע, אני יודע "קופת גמל יהבית", אני יודע שזה בנק יהב, בינתיים פורסם ב"כלכליסט" – לא תמיד אני קורא – שהיא נמכרה לקרן "מרקסטון" למשל, סתם לדוגמה.
סורין גנות: אני לא יודע איפה קרן "מרקסטון" יושבת, ואם היא לא התחברה למדיה.
סורין גנות: זה חשוב, לכן צריך ליצור לינקייג'.
סורין גנות: צריך את הלינקייג' שחברה מנהלת – היא יכולה להודיע להנהלת בתי המשפט, אין בעיה – רק בתנאי שהיא התחברה לממשק, אחרת לא נדע, ואז ניפול בין הכיסאות.
מנחם בן-ששון: זה לא עניין זמני, זה או-טו-טו, הרי אנחנו נמצאים בתקופת מעבר, לא כולם התחברו.
ציון כספי: זה עניין זמני, ואנחנו לאט-לאט מחברים את החברות האלה.
מנחם בן-ששון: עד שנגמור את החוק, כולן יחוברו?
ציון כספי: אני לא מניח, אבל יש גם אינטרס לחברות, כי אם הן לא מחוברות בצורה אלקטרונית על עיקולים, הן לא מקבלות תשלום עבור העיקולים.
ציון כספי: העיקולים מתבצעים ידנית, וזה מכביד עליהן.
ציון כספי: לאט-לאט אנחנו מעבירים, וככל שאנחנו מעבירים, אנחנו מודיעים ללשכת עורכי-הדין, וזה מתפרסם אצלם.
ציון כספי: זה תהליך.
מנחם בן-ששון: האם יש לכם רשימה מי עדיין לא מחובר לממשק?
ציון כספי: הם מקבלים מאיתנו.
סורין גנות: מי זה "הם"?
ציון כספי: לשכת עורכי-הדין.
סורין גנות: אני מצטט מהרס"ר שלי בשירות הסדיר, שכל דבר זמני בצבא הופך לקבוע.
סורין גנות: אם אתה עומד יותר מדי זמן, צובעים אותך בסיד לבן, כי חושבים שאתה עץ.
מנחם בן-ששון: חברים, תנו לי רשימה מי לא מחובר, נראה באיזה היקף זה, יכול להיות שאי אפשר לחוקק את זה.
מנחם בן-ששון: אם אנשים עובדים עם סוס ועגלה, זה נחמד, יש בזה אווירה נעימה אפילו...
דלית זמיר: זה לא רלוונטי לסעיף הזה.
דלית זמיר: כל מה שהסעיף אומר, שקופת גמל – אגב, קופת גמל זו לא אישיות משפטית, בעצם זו רק חברה – אי אפשר להמציא צו עיקול, לא ידני ולא ממוחשב.
דלית זמיר: הסעיף הזה לא מדבר על העניין הממוחשב או הלא ממוחשב, כל מה שהסעיף הזה אומר, שחברה מנהלת יכולה גם להודיע שאפשר להמציא דרך הגוף המתפעל אותה.
דלית זמיר: זה נכון שהרבה יותר קל לנהל את הדברים בצורה ממוחשבת, והלוואי שכולם יתחברו, אבל בלי שום קשר, גם אם הכול ידני, לחברה המנהלת הזכות להודיע לגוף המתפעל שנמציא דרכו.
סורין גנות: תוסיפי את המילה "גם" לפני המילים "לגוף הנותן שירותי תפעול", שיהיה חלופי.
דלית זמיר: היא רשאית.
סורין גנות: היא רשאית, אבל זה מחייב, אתה לא מוסר לקופות גמל.
דלית זמיר: זה מטיל אחריות על הגוף המתפעל.
מנחם בן-ששון: מה יהיה אם החברה לא הודיעה לבית המשפט?
מנחם בן-ששון: תחפש את החבר'ה שלה עם סוס ועגלה.
תמי סלע: הזוכה הרי מבקש בקשה לעקל כספים בקופת גמל מסוימת, הוא לא יודע מי מנהל אותה.
תמי סלע: השאלה, מה קורה אם הוא מגיש בקשה לעיקול בשם של קופת הגמל.
דנה נויפלד: אין משמעות לקופת הגמל, קופת הגמל זה קרן שיש לה כסף.
תמי סלע: מה קורה היום?
דנה נויפלד: אין לה אישיות משפטית.
תמי סלע: אם זוכה מבקש לעקל כספים בקופת גמל, מה קורה היום?
דנה נויפלד: אין משמעות לקופת הגמל, זאת קרן שיש בה כספים.
דנה נויפלד: התיקון הזה במהותו טכני.
דנה נויפלד: באה חקיקת בכר ואמרה כולכן, לא משנה איך תקראו לה, האישיות המשפטית הרלוונטית היא החברה המנהלת, היא הכתובת, אליה צריך לפנות.
דנה נויפלד: זה הכול.
תמי סלע: אם יש בקשה כזאת, לא עושים איתה כלום?
דנה נויפלד: אין לזה משמעות, זה כמו לכתוב לירח.
דנה נויפלד: האישיות המשפטית הרלוונטית היא החברה המנהלת.
תמי סלע: האנשים לא תמיד יודעים, הם יודעים את השם של קופת הגמל.
תמי סלע: השאלה, מה עושים היום עם בקשה כזאת.
תמי סלע: לא עושים איתה כלום?
תמי סלע: המערכת מאתרת את האישיות המשפטית הרלוונטית?
דנה נויפלד: איך נעשית דרך האיתור, אני לא ידועת.
דנה נויפלד: חבל שרג'ואן הלך.
ליאור שפירא: נדמה לי שבמסגרת ההסכם שהקופות נמכרו, התחייבו הבנקים להעביר את המידע בתקופת המעבר.
ליאור שפירא: זה מה שאמרו לי בתביעה הייצוגית.
תמי סלע: נשמע לי שזה סוג של מידע שנגיש לציבור, שהוא באתרי האינטרנט איזה קופה מנהלת על ידי איזה חברה.
מנחם בן-ששון: לא חבל שהלך גרייב רג'ואן שהלך, אפשר להחזיר אותו.
מנחם בן-ששון: אם זה חשוב, תחזירו אותו, נברר.
מנחם בן-ששון: זה לא משנה ולא כלום, כולם יודעים כאן את כל הפרטים.
מנחם בן-ששון: יש כאן תקופת מעבר, השאלה, מה יקרה ביום החקיקה.
מנחם בן-ששון: סורין גנות, תעשה כוכבית, תראה אם יש לך דוגמה שיכולה לחבל במהלך תקין של גבייה ותגיד לי.
מנחם בן-ששון: אותו דבר אתה, ציון כספי, תנסה לדמיין לעצמך מה המהלך של הדיאלוג בין קופת הגמל שלא קיימת היום, ויש שני גופים שמנהלים אותה, הבנק לתקופת הביניים, והחברה המנהלת לעתיד לבוא ולאחרית הימים.
מנחם בן-ששון: אם יש לך בעיה בתקופת הביניים, נעשה הוראת מעבר.
מנחם בן-ששון: אני לא רואה בזה איזה סיפור היסטרי.
סורין גנות: או פשוט לפתור את הבעיה הזמנית ולכתוב: רשאית החברה להודיע גם לגוף הנותן, זאת אומרת, שזה יהיה בנוסף.
סורין גנות: ברור שאני לא אמציא פעמיים, אני לא רוצה לבזבז על שליח פעמיים.
סורין גנות: אם כתוב "גם" נפתרה הבעיה, לא צריך כוכבית, לא הוראת מעבר, לא כלום.
דלית זמיר: זה דווקא לא רצו, רצו לחסוך.
דלית זמיר: היא יכולה לבחור למי היא רוצה להמציא את הצו, שלא יהיו המצאות כפולות.
דלית זמיר: זה גם עניין של קופות הגמל, של הבנקים, הרי אם היא מודיעה, אתם לא רוצים להסתבך עם עוד המצאה ואחר כך יגידו: את הודעת, יפה מאוד, אבל אני רוצה להמציא לחברה המנהלת.
דלית זמיר: זה נועד לחסוך.
סורין גנות: קיימת חזקת מסירה.
סורין גנות: יש שני גופים, מספיק למסור לאחד מהם.
דלית זמיר: מבקשים לעשות את זה בצורה יעילה כמו שהיום זה נעשה דרך הבנקים, רק דרך הגוף המנהל.
סורין גנות: איך את פותרת את הבעיה?
סורין גנות: למשל, היום קרן מרקסטון החליטה שהיא רוצה שמהיום והלאה זה לא יהיה לפי הוראת המעבר לבנק, ועד היום הודיעו, למשל לבנק הפועלים, כי היא קנתה מבנק הפועלים, אלא עכשיו יודיעו לה, והיא מודיעה למנהל בתי המשפט.
סורין גנות: מה הבעיה?
סורין גנות: כל אותם מאות אלפי זוכים לא יודעים את זה, הם ממשיכים לשלוח לבנק הפועלים.
סורין גנות: מבחינת החוק, הוא לא תפס שנה חייב, הוא אומר: הוא טמבל, הוא לא קרא את הכוכבית הקטנה.
סורין גנות: אני רץ, יש לו חשבון גם בבנק הפועלים, אני אומר לו: תשמע, קיבלת עיקול על זה וזה, במקרה יש לו חשבון, כי בדרך כלל מי שעשה קופת גמל יש לו גם חשבון שם, הוא רץ לחברה המנהלת, מושך את כל הכסף, מעביר את זה על שם אשתו, ובאה גאולה לציון.
סורין גנות: לכאורה, דבר קטן ואזוטרי הופך לדבר מהותי.
סורין גנות: איך זה נפתר?
דלית זמיר: זה גם היום.
דלית זמיר: גם היום, לפי נוסח החוק, קופות הגמל רשאיות להודיע שיעשו את זה דרך הבנק.
סורין גנות: היא לפחות מודיעה לי, ואז אני יכול לקרוא להם לחקירה לפי סעיף 47.
דלית זמיר: אם היא לא הודיעה?
מנחם בן-ששון: לכן שאלתי מה נשתנה.
מנחם בן-ששון: תקופת הביניים של העברת קופות הגמל היא לא מהיום, אנחנו חיים בה כבר שנתיים.
מנחם בן-ששון: אתם מנהלים את התביעות, ולכן שאלתי אתכם.
מנחם בן-ששון: אתם יודעים איך אתם מנהלים את התביעות בתקופה הזאת, כשהקופה יכולה להיות בשלושה מקומות בו זמנית.
סורין גנות: יש לי בעיה.
מנחם בן-ששון: קח את הסעיף הזה, תנסח אותו באיזו צורה שתסגור את המצב, שלא יברחו הסוסים, כי אף אחד מאיתנו לא רוצה שהם יברחו, לא החייבים, לא הזוכים ולא מערכת בתי המשפט.
מנחם בן-ששון: מר כספי, האם אני טועה?
ציון כספי: אני רק רוצה להדגיש שאנחנו בשיתוף עם הממונה על שוק ההון, וזה מורכב – ועדת בכר, כשהיא עשתה את השינויים, היא לא חשבה על ההוצאה לפועל, היא חשבה על דברים אחרים, וזה בסדר – אנחנו ממפים כל הזמן מי שייך למה, הגופים המנהלים, ואילו קופות שייכות להם.
ציון כספי: כן, קיבלתם מאיתנו מיפוי אחד לפחות, מאוד מפורט.
סורין גנות: פעם אחת כן.
ציון כספי: קודם אמרת "מה פתאום".
ליאור שפירא: הוא אמר שהיו שינויים.
סורין גנות: היו שינויים מאז, אתה יודע, תספר, ולא קיבלנו אותם.
ציון כספי: נכון, יש שינויים, אבל בסך הכול יש מיפוי.
ציון כספי: צריך להבין שמי שמבקש את העיקול זה הזוכה.
ציון כספי: אתה צריך להגיד מה לעקל, למי לעקל, לכן אתה צריך להיות מעודכן כל הזמן בשינויים ובמיפוי.
ציון כספי: אני אשאל אותך האם בטוח שזה התפקיד של ההוצאה לפועל להודיע או שהממונה על שוק ההון צריך להודיע, זה לא בדיוק ברור כרגע.
מנחם בן-ששון: יש לי תשובה לזה.
מנחם בן-ששון: כיוון שאנחנו נמצאים בעיצומו של מהלך שאנחנו רוצים שיביא תיקון לעולם, מן הדין שהממשלה תיתן את ההגנה המרבית ואת מיטב המידע למי שעתיד לגבות, כדי שהוא יוכל לגבות, אחרת, מה עשינו בסעיף 7א או בסעיף 20 של המסלול המהיר?
מנחם בן-ששון: מציעה היועצת המשפטית הצעה נבונה, היא לא פותרת את הבעיה, יהיה עוד כלי, היא לא סוגרת לך סגירה הרמטית.
מנחם בן-ששון: מציעה היועצת המשפטית שתכניס שהודעה על כך תהיה באתר האינטרנט.
מנחם בן-ששון: חברות שנכנסו, שנתנו לכם את ההודעה, ההודעה תפורסם לציבור.
מנחם בן-ששון: באופן אוטומטי אני יודע עכשיו שהחברות שאני מתעסק מולן כבר נמצאות בהסדר הזה, בתוך שלושה ימים אני יכול לקבל את ההודעה.
מנחם בן-ששון: זה לא פותר את הבעיה של מר גנות, הבעיה שלו תישאר עדיין.
סורין גנות: הבעיה נפתרת, ויש המסלול המקוצר, ולהבדיל מהזוכים, המדינה מעודכנת בכול, כי יש מדינה ויש אזרח.
סורין גנות: הרי המטרה היא שהמכנה יהיה משותף ככל האפשר.
מנחם בן-ששון: חברים, אם יש למישהו אפשרות לשכלל את הסעיף הזה בכיוון שאלתו של מר גנות - בבקשה, אם לא – בינתיים נשאיר את זה כך, נשמע הצעות.
סורין גנות: אולי תוסיף את המילה "גם".
דלית זמיר: לא צריך לכתוב את זה בחקיקה, הם מוכנים להעלות את זה לאתר, זה אולי לא כל כך מתאים לחקיקה.
מנחם בן-ששון: אולי לא, אבל אני רוצה שתזכרו שזה יעלה לאתר.
סורין גנות: או לפחות לעשות תנאי, שכדי שחברה מנהלת תודיע, שהיא תהיה מחוברת.
מנחם בן-ששון: מר גנות, מה שאמרה היועצת המשפטית, שהוא שולי, ולפי דעתי הוא לא שולי, ועכשיו אני מבין שאנחנו מסכימים שהוא שולי אולי בעניין הזמן, אבל הוא לא שולי בעניין הפרסונה.
ענת ליברמן: כשאמרתי "טכני", הכוונה שלי היתה לקביעת המועד, שהוא עניין טכני, משום שיש פסק דין שקובע מבחינה מהותית את פינוי המקרקעין ויש כבר החלטה, לכן הקביעה של המועד מתי יתבצע הפינוי היא קביעה טכנית, וגם היום היא נעשית על ידי המוציאים לפועל כשזה רק עולה לחתימה של רשם, אבל מי שמסדר את הדברים מול כל הגורמים הרלוונטיים, משטרה וכן הלאה, זה המוציא לפועל.
מנחם בן-ששון: גברת ליברמן, אני רוצה להסביר למה זה לא שולי, אבל יכול להיות שגברת שדה תתקן אותי.
מנחם בן-ששון: כשהתכוננתי לדיון שאלתי אם יש מקרים רבים, ומסתבר שלא מדובר במקרים רבים מאוד, אז אנחנו לא מדברים על עומס שיסתום את מערכת בתי המשפט.
מנחם בן-ששון: אבל אם יש לי שתי אישיויות, הרי אם אנחנו קוראים את סעיפים 1 עד 5 ברפורמה, אלה הם הסעיפים שעוסקים במבנה החדש.
מנחם בן-ששון: יש כאן מהלך שיש לו נפקותא לגבי הוצאת אדם ממקרקעיו, על כל המשמעויות של זה.
מנחם בן-ששון: כשאתה מוציא אדם ממטלטליו זה השלב האחרון, וקביעת המועד הוא השלב האקזקוטיבי, זה השלב שאתה חותך את האדם ממקרקעיו, מן הנדל"ן שלו, זה שלב קשה, זה שלב כואב.
מנחם בן-ששון: קודם היו לנו ייסורים גדולים כשהגנו לסעיף 38, מטבע הדברים עדיין אין הסכמה מסביב לשולחן למה שהצענו בהצעות, וכאן את אומרת שזאת החלטה מינהלית, ואת עוד משנה מהמצב הקיים.
מנחם בן-ששון: מילא, היית אומרת מצב קודם, ניחא.
מנחם בן-ששון: המצב הקיים לצורך היעילות, במקרים שהם שוליים, בהחלטה שנראית שולית, אבל היא משמעותית, כשאתה אומר שיש לך עוד קמצוץ של זמן.
מנחם בן-ששון: יספר לך השר לביטחון פנים איזה עולמות נכנסים במרחב הקטן הזה שהוא צריך לפנות אנשים ממקרקעיהם, מה עוד אפשר לעשות כדי לעצור את ההוצאה ממקרקעין.
מנחם בן-ששון: יכול להיות שלשכת עורכי-הדין באמת רוצה שזאת תהיה החלטה אדמיניסטרטיבית.
מנחם בן-ששון: יכול להיות שלכם זה לא אכפת, אני לא רואה בזה עניין שולי.
סורין גנות: עוד פעם הערכת אותנו לא נכון.
דבי שדה: אני מסכימה, אדוני, עם ההבחנה הזאת.
דבי שדה: אנחנו מתנגדים ככלל להעביר סמכויות מהותיות ופוגעות בזכויות לסמכות מינהלית.
דבי שדה: צריך לבצע פה את הבדיקה.
דבי שדה: אין לי מה להאריך, כי הדברים כבר נאמרו.
דבי שדה: כדי להסיר את הספק, אם לרגע חשבת שנתנגד לדברים, אנחנו מסכימים לדברים.
מנחם בן-ששון: אתם חושבים כמוני?
דבי שדה: אנחנו חושבים כמוך.
בקי כהן קשת: דבר אחר שאני מפנה אליו.
בקי כהן קשת: יש כאן הנחיה שמדברת גם על החייב, אבל גם על צד שלישי, שבידיעתו של אותו מנהל הוצאה לפועל או ראש הוצאה לפועל הוא מחזיק באותם מקרקעין.
בקי כהן קשת: ממה נפשך?
בקי כהן קשת: יש לנו פסק דין מלפני חמש שנים, בינתיים השכירו לדייר אחר בתום לב, בתמורה, שהוא שוכר, שהוא גר.
בקי כהן קשת: אני לא יודעת מה קרה מאז אותו פסק דין שניתן.
בקי כהן קשת: האדם הזה מעולם לא קיבל פסק דין נגדו, הוא לא יודע מאומה, יום בהיר אחד איש פלוני אלמוני, מנהל בתי המשפט, מוציא לו תוך X ימים שהוא מתפנה מהמקום שלו.
מנחם בן-ששון: התיאור שלך קצת פושר מדי, משום שזה מנגנון אוטומטי.