GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
תמי סלע: פרוטוקול מוקלט, שהוא גם מתומלל, זה משהו שנעשה בפיקוח בית המשפט, כאן אין שום פיקוח, יש קלטת שנשארת, אפשר לעשות בה כל שימוש.
תמי סלע: לי זה נראה לא אחראי.
יצחק לוי: גם בפרוטוקול כתוב אפשר להשתמש.
תמי סלע: פרוטוקול כתוב זה משהו שפתוח לכולם, יש איזה ביקורת של בית המשפט, וגם המילה הכתובה שחור על גבי לבן, בעיני היא שונה ממשהו שנשמע מבחינת הפגיעה שזה יכול לגרום לאנשים.
מנחם בן-ששון: כשהיועצת המשפטית קראה את סעיף 68ב, צעקתי בקריאת ביניים שזה החלק האופציונלי, וכך הבנתי את התיקון שעשה חבר הכנסת איתן.
מנחם בן-ששון: הוא עשה את זה גם מסיבות אחרות.
מנחם בן-ששון: מיד, אם הוא ירצה, הוא יסביר.
מנחם בן-ששון: לפי הבנתי, חייב להישמר עותק בבית המשפט, משום שאחר כך יהיו כל מיני טענות ומענות, לכן בו זמנית יהיו שני עותקים.
יצחק לוי: אני מסכים למה שאתה אומר, אבל זה לא כתוב פה.
מנחם בן-ששון: כך קראת את סעיף ב, אבל נשמע את חבר הכנסת שרוני.
תמי סלע: השאלה, מה רוצים באמת.
תמי סלע: צריך לנסח את זה אחר כך שזה יהיה ברור, אבל יש פה שאלה מהותית.
מנחם בן-ששון: זה חייב להיות.
משה שרוני: אנחנו לא מודעים לפגיעה שהקלטת יכולה לעשות.
משה שרוני: זה צריך להיות בידי בית המשפט, ורק בית המשפט יכול לתת את זה.
משה שרוני: לא יכול להיות שכל מאכער יבוא ויקליט, ואחר כך ישתמש בזה בצורה של ביום.
משה שרוני: זה לא יכול להיות, אני מצטער מאוד.
מיכאל איתן: חבר הכנסת לוי, מאיפה בא לי כל עניין הפרוטוקול והעניין של ההקלטה?
מיכאל איתן: אני יודע, גם כאן בכנסת, שרושמים פרוטוקול, במיוחד על ידי קצרנית, זה לא בדיוק הפרוטוקול שמשקף את הדברים.
יצחק לוי: לא שומעים את הצעקות.
מיכאל איתן: בדיוק, ואני נדפק מזה הכי הרבה, כי לא שומעים את הצעקות.
משה שרוני: ומשמיטים דברים.
מיכאל איתן: הגישה הזאת, יכול להיות שבאופי שלי יש מין גישה כפייתית שיהיה בדיוק מה שהוא אמר.
מיכאל איתן: באופי שלי יש לזה מסילות ללב שלי.
מיכאל איתן: בא בן-אדם לדיון בבית משפט, והוא רוצה לדעת שזה בדיוק מה שנאמר.
מיכאל איתן: אני נותן לו זמן לבדוק את הפרוטוקול, והוא רוצה לתקן, כי זה לא בדיוק מה שנאמר, הוא הולך להקלטה ומוכיח לבית המשפט שכך זה נאמר ולא כך.
מיכאל איתן: לכן כל הגישה שלי אל הפרוטוקול ואל ההקלטה, שעד שבית המשפט לא אישר, ההקלטה היא כלום.
מיכאל איתן: כשבית המשפט יאשר, היא הופכת להיות חלק מהפרוטוקול.
מיכאל איתן: בית המשפט צריך לשמוע.
מיכאל איתן: זה בצד של ההליך המשפטי.
מיכאל איתן: אמרה לי היועצת המשפטית, והיא שכנעה אותי.
מיכאל איתן: ואני יותר מאמין בזה היום ממנה, כי אני יודע מה ההשלכות.
מיכאל איתן: היא אומרת לי: אנחנו מדברים על בתי משפט, שמתנהלים בהם כל מיני משפטים.
מיכאל איתן: עורכי דין, למשל, מעוניינים ביחסים טובים עם הרדיו, שיקדם אותם, הם יושבים, הם חותכים את החלק הכי גרנדיוזי, שהיא בוכה, שהוא מקלל, והיא בעדנא דרתחא אמרה איזה מילה, מחר שומעים את זה ברדיו, זה לא אותו דבר כמו המילה הכתובה, עם כל הכבוד.
מיכאל איתן: תמליל אני אתן לו, התמליל של המילים שהיו שם, יהיו נחלת הציבור.
מיכאל איתן: אפשר לתת לכולם.
יצחק לוי: זה גם לא כתוב.
מיכאל איתן: המילים כן.
מיכאל איתן: אבל אנחנו נצטער אחר כך, אנחנו נבזה בני אדם שברגע של משבר בוכים.
מיכאל איתן: בתמליל לא מרגישים שהוא בוכה.
יצחק לוי: תמחק את הסעיף הזה.
מיכאל איתן: אני צריך את ההקלטה לצורך ההוכחה.
יצחק לוי: אדם שיש לו כסף, הוא יכול לממן מקליט.
מיכאל איתן: חבר הכנסת לוי, גם על זה אני עונה.
יצחק לוי: אם בית המשפט יחליט להקליט מסיבתו- - -
מיכאל איתן: חבר הכנסת לוי, גם על הבעיה הכספית אני עונה, כי הקליט צד אחד, יש תמליל של ההקלטה לשני הצדדים.
יצחק לוי: הוא רוצה את הקלטת, הוא שילם.
מיכאל איתן: בשביל מה הבן-אדם הקליט?
מיכאל איתן: בשביל מה?
מיכאל איתן: בשביל מה שהוא הקליט, אני אתן לו.
מיכאל איתן: הוא הקליט לבדוק שהמילים שנאמרו אלה המילים.
מיכאל איתן: אני נותן לו את זה.
יצחק לוי: הוא רוצה לראות את זה בבית, ואז לבדוק, לא בבית המשפט.
מיכאל איתן: בבית הוא יקבל את התמליל.
יצחק לוי: הוא רוצה לראות את הקלטת.
מיכאל איתן: הוא ישלח את המזכירה שלו לבית המשפט, והיא תקשיב.
לאה רקובר: התמלול הוא עלות אחרת לגמרי.
מיכאל איתן: הוא ישלם כסף ויקבל את התמלול.
יצחק לוי: שיעשה תמליל בלי קלטת.
יצחק לוי: בשביל מה הוא רוצה קלטת?
מיכאל איתן: מה זאת אומרת "תמליל בלי קלטת"?
יצחק לוי: לתמלל בלי קלטת.
יצחק לוי: לא קלדנית, אלא מישהו מקליט, ואחר כך הוא מתמלל.
יצחק לוי: אנחנו עושים את זה כל יום.
לאה רקובר: הוא צריך לקבל את זה כדי לשמוע ולתמלל.
יצחק לוי: אין לו התנגדות שיינתן התמליל, הוא לא רוצה שיינתנו התמונות.
יצחק לוי: בשביל מה הוא רוצה את התמונות אם הוא יכול לקבל את התמליל גם בלי התמונות?
מיכאל איתן: הוא רוצה בשביל העיתונאים, לבזות את הבן-אדם, הוא רוצה בשביל ללחוץ.
יצחק לוי: אם כל המטרה של התמונות זה בשביל לבזות בני-אדם, אני לא בעד שזה יהיה.
מיכאל איתן: אני לא מבין אותך, אני מדבר ברורות.
מיכאל איתן: יש שני צדדים למטבע.
מיכאל איתן: אני רוצה שיהיה תיעוד לאנשים קפדניים שרוצים שיומם בבית המשפט יתועד במדויק, שלא יבוא לידי סילוף מה שנאמר שם, ולכן אני רוצה לאנשים חשדניים כמוני להגיד: אתה בא לבית משפט, ואתה חושד שהפרוטוקול לא ישקף, תשלם.
מיכאל איתן: זה יהיה בבית משפט, תוכל לוודא שהפרוטוקול ישקף.
יצחק לוי: עד פה, מספיק תמליל.
יצחק לוי: לא צריך סרט.
מיכאל איתן: אין סרט, אני לא מבקש סרט.
יצחק לוי: יש הקלטה.
מיכאל איתן: מה זה תמליל?
מיכאל איתן: בואו נבין קודם כול מושגים, שאנשים יבינו מה זה תמליל.
מיכאל איתן: תמליל זה פענוח של הקלטה.
מיכאל איתן: ההבדל בין תמליל שהוא פענוח של הקלטה לבין תמליל שהוא רק קלדנית, הוא שאת הקלדנית אי אפשר לבקר ואת התמליל שיש מאחוריו קלטת יכול העורך-דין שחושד שהוא היה לא בסדר, לבוא לבית המשפט, להאזין ולוודא שאכן התמליל תואם.
מיכאל איתן: זה הדבר היחיד.
מנחם בן-ששון: הבנתי, לא צריך אותו.
מנחם בן-ששון: יש פורומים שבהם אתה לא מתמלל, אתה מקבל פרוטוקול.
מנחם בן-ששון: חייבת פרוטוקול, הוא יבוא וייקח את הפרוטוקול, יקבל אותו.
מנחם בן-ששון: אם הוא רוצה להשוות, שינהל רישום במהלך הדיון, הוא רוצה לקחת, שישלם לעורך-דין של עוד מישהו שהאסיסטנט יסכם את הדיון שם.
תמי סלע: סיכום זה לא כמו הקלטה.
מנחם בן-ששון: לא בכל מקום אתה מקבל הקלטה.
מנחם בן-ששון: אני חושש מדבר אחר.
מנחם בן-ששון: ברגע שנכניס לבתי משפט הקלטות, מחר בבוקר יהיה עלינו לחץ להכניס מסרטות, כי זה הרבה יותר מתוחכם, הרבה יותר פשוט, הרבה יותר סביר.
מנחם בן-ששון: אחד האסונות שאני רואה בכנסת היום הוא – אני לא חושב שיש בעיה, אנחנו שקופים כמו אני לא יודע מה, אבל השקיפות גורמת לכך שאתה יושב ומדבר שעה וחצי דברי טעם, מוציאים ממך את "הפנינה" וזה מה שאחרי זה נשאר לציבור מהכנסת, וזה מה שנשאר מהדיון, וזה מה שנשאר, מה שאמרת קודם, מן האישה או מן האיש שבכו בבית המשפט.
מנחם בן-ששון: אני סומך על הפרוטוקוליסטים.
מנחם בן-ששון: רבותי, אנחנו עולים שלב.
מנחם בן-ששון: קודם לא היה פרוטוקול בחלק מבתי המשפט.
מנחם בן-ששון: עכשיו אתה מכניס פרוטוקול, כל אחד יכול לעיין בו.
מנחם בן-ששון: אתה רוצה לקפוץ עוד שלב, השלב הבא הוא השלב של ההקלטות.
מנחם בן-ששון: בואו נראה איך זה עובד, ואחרי זה נתקדם הלאה.
יצחק לוי: בסעיף 68א, בהתחלת החוק, כתוב, "ינוהל הפרוטוקול בדרך שיקבע בית המשפט" זה כולל גם תמליל.
תמי סלע: נכון, אבל הם משתדלים שלא לעשות את זה.
יצחק לוי: הם משתדלים שלא – משתדלים שלא.
יצחק לוי: יבוא אחד הצדדים ויבקש.
יצחק לוי: ייענה השופט – ייענה, לא ייענה – לא ייענה.
יצחק לוי: יש אפשרות, כלומר, אני לא סוגר את האפשרות לתמליל.
יצחק לוי: האפשרות לתמליל ניתנת- - -
מיכאל איתן: לא לתמליל, להקלטה.
יצחק לוי: אין תמליל בלי הקלטה, זה ברור.
מיכאל איתן: יש תמליל בלי הקלטה.
יצחק לוי: אין תמליל בלי הקלטה.
מיכאל איתן: תמליל זה גם מה שאנשים מדברים, ואתה מעתיק, זה תמליל של הדברים שלהם.
יצחק לוי: אתה אומר שהפרוטוקוליסטית לא כותבת כל מילה, ואתה רוצה תמליל יותר מדויק, אז יש אפשרות.
מיכאל איתן: לתמלל זה לקחת מילים ולהעלות אותם על הכתב.
מנחם בן-ששון: מיצינו.
מנחם בן-ששון: נצביע ונראה.
מנחם בן-ששון: אני אוותר אם אני אפסיד, אתה תוותר אם אתה תפסיד.
מיכאל איתן: אני מציע שנדון בזה לקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית.
מנחם בן-ששון: לא אכפת לי להשאיר את זה כך ולהתווכח איתך בשלב הבא.
תמי סלע: רציתי להעיר על העניין של המעבר לצילום בבתי המשפט.
תמי סלע: נכון שהטענות האלה כבר נטענו בעבר, היתה כבר ועדה שבדקה את זה, והרי הקלטות קיימות כבר היום, גם ביוזמת צדדים וגם ביוזמת בית המשפט, ועדיין המעבר מזה--
יצחק לוי: היתה ועדה בראשות הנשיאה שבדקה את העניין.
תמי סלע: --לצילומים אני חושבת שלא יקרה- - -
מנחם בן-ששון: מחר בבוקר.
תמי סלע: זה לא סכנה של מדרון חלקלק.
יצחק לוי: הסיכום לעניין הזה נשאר פתוח?
מנחם בן-ששון: כן, זה יהיה בדברי ההסבר.
מנחם בן-ששון: אני אנסה להוריד את זה או למצוא דרך יותר סבירה.
לאה רקובר: אחרי שהבנתי עכשיו את הכוונה של הסעיף, אני רק רוצה להעיר לגבי המשמעויות התקציביות שלו לגבי מערכת בתי המשפט: זה לשמור, זה לבוא לשמוע אצלנו.
מיכאל איתן: תבדקי, ולקראת הקריאה השנייה והקריאה השלישית נבדוק.
שחר קטוביץ: אני מבין שהבעיה היא אופן האחסון של החומר- - -
לאה רקובר: לא רק.
שחר קטוביץ: היום אנחנו הולכים לתחום הדיגיטלי, אני לא יודע איך זה משתלב.
שחר קטוביץ: אפשר לשאוב את החומר באמצעות האינטרנט.
מנחם בן-ששון: אדוני, זה ברור.
שחר קטוביץ: הערה, שהיא יותר עקרונית, מתייחסת לנושא של אפשרות הערעור על ההקלטה.
שחר קטוביץ: לפי סעיף 68ב, במצב שבו דחה בית המשפט את הבקשה להקליט, אם המדובר בהקלטות בערכאות נמוכות, יש אפשרות לערער כמו על כל החלטה.
שחר קטוביץ: הבנתי מפרוטוקול הדיון הקודם שעיקר קצפו של חבר הכנסת איתן מופנה לנושא של בית המשפט העליון.
שחר קטוביץ: אני לא יודע אם גם לשם מכוון סעיף ההקלטה, אבל אם בית המשפט העליון מסרב, אין בחוק שום הוראה שמאפשרת לערער, לא בפני הנשיא, לא בפני שופט אחר.
יצחק לוי: אין מעל העליון שום אינסטנציה, מה לעשות.
מנחם בן-ששון: אנחנו מצביעים על סעיף 68ב כמות שהוא בשלב הזה, וכותבים בדברי ההסבר שעל כך אנחנו עוד נדבר.
מנחם בן-ששון: הנושא יישקל שנית, ואתה תגיד את זה כשאתה מציג את הצעת החוק.
מנחם בן-ששון: מי בעד הצעת החוק בצורה הזאת, ירים את ידו.
מנחם בן-ששון: הצבעה בעד – פה אחד אושר להעלות את הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – פרוטוקול הדיון), התשס"ו-2006 לקריאה הראשונה במליאה.
מנחם בן-ששון: רבותי, הישיבה נעולה.
מנחם בן-ששון: תקנות לביצוע אמנת האג שיש בהם הקלה לאזרחים.
מנחם בן-ששון: אני שמח על התיקונים שקיבלתי ובנוסח המעודכן.
מנחם בן-ששון: היועצת המשפטית, את צריכה להקריא את הכל מהתחלה?
אפרת רוזן: אני אקריא את התקנות.
אפרת רוזן: בתקנות לביצוע אמנת האג (ביטול אימות מסמכי חוץ ציבוריים), התשל"ז-1977, אחרי תקנה 5 לתקנות העיקריות יבוא: אגרת תעודה.
אפרת רוזן: המבקש תעודה לפי האמנה ישלם בעדה אגרה בסכום של 30 שקלים חדשים לתעודה.
אפרת רוזן: סכום האגרה הנקוב בתקנת משנה (א) יעודכן מדי שנה ב-1 בינואר של כל שנה (להלן - יום העדכון), לפי שיעור השינוי של המדד החדש לעומת המדד היסודי.
אפרת רוזן: סכום שעודכן כאמור, יעוגל לשקל החדש השלם הקרוב וסכום של חצי שקל יעוגל כלפי מעלה.
אפרת רוזן: המנהל הכללי של משרד המשפטים יפרסם בהודעה ברשומות את שיעור האגרה כפי שעודכן ועוגל לפי תקנות משנה (ב) ו-(ג).
אפרת רוזן: בתקנה זו – "מדד" – מדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה; "המדד החדש" – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון; "המדד היסודי" – המדד שפורסם לאחרונה לפני יום העדכון הקודם ולענין יום העדכון הראשון שלאחר תחילתן של תקנות לביצוע אמנת האג (ביטול אימות מסמכי חוץ ציבוריים) (תיקון), התשס"ח-2008 והמדד שפורסם בחודש ינואר 2008.
אפרת רוזן: זאת התוספת של תקנה 5א בתיקון מהנוסח הקודם שסכום האגרה ירד מ-42 ש"ח ל-30 ש"ח.
אפרת רוזן: תקנה 5ב.
אפרת רוזן: בקשה לעובד המדינה שמונה בידי שר המשפטים וממלא תפקיד בבית משפט להוצאת תעודה לפי האמנה, תוגש בבית המשפט במחוז כהגדרתו בצו בתי המשפט (הקמת בתי משפט שלום ואיזור שיפוטם), התש"ך-1960, בו רשומה כתובת משרדו של מגיש הבקשה או מקום הוצאת התעודה, זולת אם מנהל בתי המשפט הורה אחרת.
אפרת רוזן: תוקנה מאז הדיון הקודם בועדה לאור בקשת חבר הכנסת רותם והוספה בו גם האפשרות של סמכות מקומית לפי מקום הוצאת התעודה.
אפרת רוזן: תקנה 2, תחילה.
אפרת רוזן: תחילתן של תקנות אלה שישים ימים מיום פרסומן.
מנחם בן-ששון: אני מודה לכם גם על תיקון זה וגם על הורדת השער, זה נראה שולי אבל זאת הורדה משמעותית כשמורידים מ-42 ל-30, האם את מרשה לי להצביע?
מנחם בן-ששון: זה עבר פה אחד.
מנחם בן-ששון: הצבעה בעד תקנות לביצוע אמנת האג (ביטול אימות מסמכי חוץ ציבוריים) (תיקון), התשס"ח-2007 התקבל פה אחד
מנחם בן-ששון: הצעת חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2), התשס"ז-2007.
מנחם בן-ששון: אנחנו צריכים להשלים את העבודה היום.
אפרת רוזן: אני מציעה שהועדה תתחיל מדיון בסעיפים שעדיין לא דנו בהם.
אפרת רוזן: הסעיף הראשון זה סעיף 6 להצעת החוק, שבא לתקן את סעיף 25 לחוק.
אפרת רוזן: אני אקריא את הסעיף.
אפרת רוזן: יש פה גם גירסה חלופית לדיון.
אפרת רוזן: בסעיף 25 לחוק העיקרי אחרי סעיף קטן (ב) יבוא (ב)(1) על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) רשאי המתלונן להיות נוכח בדיון משמעתי, אלא אם כן החליטה ועדת המשמעת מטעמים שירשמו שלא להרשות לו להיות נוכח בדיון או בכל חלק ממנו.
אפרת רוזן: מתלונן שלא נכח בדיון משמעתי בשעת מתן פסק הדין רשאי לקבל לפי בקשתו הודעה בדבר ועדת המשמעת אלא אם כן החליטה ועדת המשמעת מטעמים שירשמו שלא לתיתה.
מנחם בן-ששון: אני מעדיף את הגירסה החלופית, שהנטל מוטל על הועדה להודיע.
אפרת רוזן: אני אקריא את הגירסה החלופית.
אפרת רוזן: על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) רשאי המתלונן להיות נוכח בדיון משמעתי, אלא אם כן החליטה ועדת המשמעת מטעמים שירשמו שלא להרשות לו להיות נוכח בדיון או בכל חלק ממנו.
אפרת רוזן: הודעה בדבר החלטת ועדת המשמעת תשלח למתלונן שלא נוכח בדיון משמעתי בשעת מתן פסק הדין, אלא אם כן החליטה ועדת המשמעת מטעמים שירשמו שלא לתיתה.
אפרת רוזן: החליטה ועדת המשמעת שלא לתת הודעה בדבר החלטתה למתלונן, תשלח הודעה על כך למתלונן.
אפרת רוזן: ההבדל המשמעותי בין שתי הגירסאות הוא שבגירסה הראשונה האפשרות לקבל הודעה בדבר ההחלטה היא אפשרות שהנטל מוטל על המתלונן עצמו, הוא רשאי לקבל רק לפי בקשתו ואילו לפי הגירסה החלופית זה חובה שמוטלת על ועדת המשמעת ובגירסה החלופית יש גם אפשרות, על מנת שהמתלונן לא ידע בכלל מה קורה, שאם מחליטים לא לתת לו את ההחלטה חייבים להודיע לו שלא נותנים לו.
מנחם בן-ששון: אבל את ההחלטה בסוף הוא צריך לדעת, מה החליטו בגינו, אחרת מה הוא ידע.
מנחם בן-ששון: כל סיפור נשק החרם בחברות מסורתיות עובד בכלל לא בגלל העובדה, זה רק הדבר החיצוני, חושבים שבגלל זה שאתה לא מדבר עם האיש או לא קובר אותו בקבר העדה הדתית שלך ולא מתחתן איתו, זה ממש הקצה הקטן של הקרחון, החרם עובד משום שבאיזה שהוא מקום בעולמות העליונים אתה מנדה את האדם מהעדה.
מנחם בן-ששון: אז אם זאת התכלית פה שאנחנו הפעלנו עליו נשק סודי אבל הוא לא יודע, ברור שהוא צריך לקבל החלטה.
אפרת רוזן: אני חושבת שזה משהו שנעשה בתיאום עם משרד המשפטים.
אבישי פדהצור: ההערות של היועצת המשפטית התקבלו, מקובל עלינו שהנטל הוא צריך להיות לא נטל, אלא שההחלטה ליידע על סיום ההליכים היא של הועדה ולא של המתלונן שגם כך לא בהכרח יש לו סטנדינג אז שלא ירוץ אחרי זה לשאול מה יצא בסופו של יום.
מנחם בן-ששון: אנשי לשכת שמאי המקרקעין?
ארז כהן: אין הערות.
אפרת רוזן: בסעיף קטן (ג), במקום בסעיף קטן (ב) יבוא בסעיפים קטנים (ב) או (ב) (1).
אפרת רוזן: אני מציעה שנעבור לסעיף 8 להצעת החוק.
מנחם בן-ששון: כן, כי הוא בזיקה קשורה חזרה ל-43.
אפרת רוזן: סעיף 7 קשור חזרה ונגיע לזה, סעיף 8 זה משהו נפרד.
אפרת רוזן: סעיף 8 מוסיף את סעיף 42 א רבא לחוק העיקרי שעניינו שיפוט משמעתי של נבחן לפני ההתמחות ואני אקריא אותו.
אפרת רוזן: נבחן שנהג במהלך בחינה שנערכה בטרם החלה תקופת התמחותו באופן הפוגע בטוהר הבחינות, עבר עבירת משמעת.
אפרת רוזן: אני מקריאה את מה שבסוגריים האדומים, ואם החליטה המועצה או הועדה לפי סעיף 11 א על פסילת אותה בחינה ואסרה על הנבחן להמשיך ולהיבחן בבחינות המועצה, יהיה הנבחן כפוף לשיפוט המשמעתי לפי חוק זה לענין עבירה זו.
אפרת רוזן: הסוגריים רלוונטיים רק אם אכן יוחלט להשאיר את סעיף 11 א רבא.
אפרת רוזן: ועדת המשמעת רשאית בשל עבירת משמעת כאמור לפסול את הנבחן מלהירשם כמתמחה או לפסלו מלהירשם בפנקס לתקופה קצובה שלא תעלה על חמש שנים ויחולו לענין זה הוראות סעיף 42 ג בשינויים המחוייבים.
מנחם בן-ששון: זה מחייב אותנו לחזור ל-11 א, השאלה מה אנחנו עושים עם העבירות.
אפרת רוזן: זה לא בהכרח, יכול להיות שהועדה תחליט לא לאשר את 11 א ועדיין יש מקום לאשר את הסעיף.
מנחם בן-ששון: בואו נחזור ל-11 א ונחזור אחר כך לכאן.
אפרת רוזן: סעיף 11 א, זה במסגרת סעיף 4 להצעת החוק, פגיעה בטוהר הבחינות.
אפרת רוזן: האפשרות להסמיך את המועצה או ועדה שהיא מינתה לתת מעין סעד ראשוני כלפי נבחן שנהג,
מנחם בן-ששון: השאלה מה ביררתם, האם אתם מסוגלים להרים את הועדה הנוכחית, לגייס אותה או לשלוח אותה לדרך לעבודה חזרה.
מנחם בן-ששון: אמרתי בפעם הקודמת, לא נוח לי שלא הועדה המיועדת לכך עוסקת בכך.
אבישי פדהצור: אין ספק אדוני, העלינו את זה בישיבתנו עם יושב ראש המועצה והמאמצים שנעשים לאתר יושב ראש ועדה ראוי אינם נפסקים.
אבישי פדהצור: השוקת עדיין שבורה אבל זה לא ישאר ככה לנצח, אבל הקושי הוא עדיין קושי מבחינתנו.
אבישי פדהצור: עדיין יש לנו את הצורך, גם אם ימצא יושב ראש ההרכב במקרה הזה, יש כאן כנראה בעיה מתמשכת למצוא אנשים טובים שיסכימו לעשות את המלאכה הזאת שבסופו של יום היא מלאכה ששכרה מועט עד מאוד בצידה.
מנחם בן-ששון: ולהוריד את הסעיף בצורה הזאת ולשלוח אותו רק לועדת המשמעת?
ארז כהן: זה להשאיר את הבעיה.
אבישי פדהצור: זה יותר טוב מכלום.
מנחם בן-ששון: יש לך עצה טובה?
אפרת רוזן: אני חושבת שזאת שאלה ערכית, מבחינה משפטית אפשר לעשות תיקונים ככה שהמועצה תדון בצורה שנבטיח איזה שהם כללי צדק טבעי שיהיו בדיון המשמעתי, השאלה היא שאלה ערכית, האם נכון בגלל בעיות ביצועיות, של יישום, של אופן תפקוד של הגוף שנכון שידון בענייני משמעת, האם בגלל זה יש מקום לעשות תיקון נורמטיבי ולשנות את הנורמה הנוהגת.
מנחם בן-ששון: התשובה שלי היא לא.
מנחם בן-ששון: אני מתקשה להבין מדוע אי אפשר לבחור, אתם בעולם של משפטנים, זה לא עולם של הסטוריונים או כלכלנים, אנשים שמלאכתם בכך, היתכן שלא ימצאו שלושה או חמישה אנשים.
אבישי פדהצור: אנחנו רצים ומחפשים.
אבישי פדהצור: ענין שבעובדה, יתכן או לא יתכן, ענין שבעובדה אנחנו מחפשים וזה לא חיפוש אקראי.
מנחם בן-ששון: אני חושב שאני לא יכול לאשר את זה.
מנחם בן-ששון: זאת בעיה ערכית, אין פה שום בעיה פרוצדוראלית, לא איכפת לי שיקחו את הנושא לכל מיני מקומות אבל אני לא יכול לקבל את זה.
אבישי פדהצור: אנחנו התחבטנו בזה לא מעט, אצלנו המעשיות גברה על הערכיות, המנדט של הועדה הוא לאשר את מה שהיא מוצאת לנכון, אנחנו את ההכרעה שלנו גילמנו בהצעת החוק.
מנחם בן-ששון: לשכת שמאי מקרקעין, יש לכם ועדה אתית?
ארז כהן: כן.
מנחם בן-ששון: ספר לנו עליה.
ארז כהן: הועדה האתית שלנו דנה יותר בעניינים מקצועיים.
ארז כהן: אני חייב להודות ולהתוודות בפני הועדה המכובדת שגם ועדת האתיקה שלנו הפעילות שלה יחסית מאוד מעטה.
מנחם בן-ששון: איך לשכת עורכי הדין מצליחה למצוא את האנשים?
אבישי פדהצור: קודם כל יש להם הרבה יותר עורכי דין שמחוייבים לדין המשמעתי של המקצוע עצמו מעבר לזה שברמה המעשית גם יש איזה שהוא ביטוי של כבוד לעורך דין שהוא חבר בבית הדין המשמעתי של השלכה.
אבישי פדהצור: יקר רב ימצא אבל לא כבוד בלהיות חבר בית דין משמעתי אחר.
מנחם בן-ששון: מי הממונה, זה השר ומנכ"ל משרד המשפטים?
אבישי פדהצור: השר ומנכ"ל משרד המשפטים ויושבת ראש המועצה.
מנחם בן-ששון: אני לא יכול לאשר את זה, אם אני גומר להצביע על החוק אני אצביע על החוק, אני אתן לכם זמן עד מחר להציג הסתייגות, אני אביא את זה למליאה כמובן, ואני אדבר עם הגורמים הממונים שלכם שינסו להעניק תוכן לגוף שאתם, 11 א בא לפתור בעיה קיימת, כי החוק הוא מצויין אלא שאין מי שיממש.
אפרת רוזן: יש בעייתיות בועדת משמעת, זה שהיא לא מתכנסת זה משפיע לא רק על נבחנים שפגעו בטוהר הבחינות אלא על כל המערכת.
מנחם בן-ששון: לפי הבנתי, אני אומר את זה מתוך חוסר הבנה, זה בעיה של הרכב האנשים המכהנים היום שם ואפשר יהיה למצוא אנשים.
אבישי פדהצור: ראש ההרכב פרשה ומאז לא מצאנו לה תחליף.
אבישי פדהצור: זאת הבעיה היחידה.
אבישי פדהצור: ההכרעה הערכית של אדוני ברורה לחלוטין.
מנחם בן-ששון: זאת התשובה שלי לקטע הזה, אני לא אוכל לאשר.
מנחם בן-ששון: הלכתי לראות את הגורמים הבודקים גם במוסד כמו האוניברסיטה, כמו גופים משמעתיים אחרים, מאוד מקפידים שהגוף הזה שיש לו סמכות, זה לא חצי משפטית, זה גוף עם סמכויות משפטיות בתוך המערכת.
אפרת רוזן: הועדה לא מאשרת את סעיף 11 א רבא המוצע ולכן גם נכון למחוק את סעיף 7 להצעת החוק שעניינו תיקון סעיף 42.
אפרת רוזן: אני פונה לסעיף 8 להצעת החוק, שיפוט משמעתי לנבחן שאותו הקראתי קודם למעט הסוגריים האדומים, המשמעות שלו זה לאפשר החלה של הדין המשמעתי גם על נבחנים לפני ההתמחות.
מנחם בן-ששון: זה סביר בעיני.
מנחם בן-ששון: זאת היתה הערה של חבר הכנסת מיכאלי אבל אני עדיין חושב שזה סביר.
אפרת רוזן: זה צורה מיוחדת של הבחינות של שמאי מקרקעין.
אבישי פדהצור: ההחלה היא רק להקשר הזה, הוא עדיין יכול לנהוג "ככל האדם" בהתנהגותו שאינה קשורה לבחינות.
מנחם בן-ששון: תיקון סעיף 43.
אפרת רוזן: תיקון סעיף 43 אושר בדיון הקודם, גם תיקון סעיף 45 אושר בדיון הקודם, הסעיף היחיד שנשאר זה תיקון סעיף 13.
אפרת רוזן: לענין הנוסח שמוצע פה משרד המשפטים העיר ויכול להיות שהנוסח לא מבטא את ההסכמות שהיו בדיון הקודם, אז נבדוק את זה מול נסחית החוק.
אפרת רוזן: מה שנשאר פתוח זה ענין של גובה הקנסות וביקשת שנעשה איזה שהיא בדיקה.
מנחם בן-ששון: כן, אמרתי שיש לי תחושה שאתם משיתים קנסות לא קטנים.
אפרת רוזן: עשיתי בדיקה של חוקי הסדרת העיסוק שמצאתי, אי אפשר להגיד שיש אחידות בנושא הזה.
מנחם בן-ששון: דיברנו על מדרג סביר.
אפרת רוזן: יש חוקי הסדרת עיסוק שנוגעים למשל למנהלי תיקי השקעות שבהם הקנס שמוטל הוא קנס גבוה פי כמה וכמה ממשה שקבוע פה.
אפרת רוזן: יש חוקים כמו החוקים שמסדירים את העבודה של עובדים סוציאליים ופסיכולוגים שהקנס שם הוא קנס שנמוך בשתי דרגות, חוקרים פרטיים זה נמוך בשלוש דרגות, לעומת זאת יש נוטריונים שיש שם מאסר של שלוש שנים ולכן זה גבוה יותר, כלומר אין אחידות בנושא הזה.
מנחם בן-ששון: את שקטה במדרג?
מנחם בן-ששון: זאת השאלה שלי.
אפרת רוזן: אני חושבת שזה מצדיק בחינה נוספת, אני לא חושבת שצריך לעשות את זה אגב הדיון פה, אבל אני חושבת שנכון לבדוק את הנשוא בכלל של גובה הקנסות שמוטלים וגובה העונשים בחוקי הסדרת עיסוק.
מנחם בן-ששון: אז את משאירה את הקנס לפי זה.
ארז כהן: לנו אין התנגדות שהקנס יהיה גדול יותר.
אפרת רוזן: אנחנו אישרנו את כל סעיפי הצעת החוק בתיקונים של הועדה, למעט סעיף 11 א רבא שהועדה לא אישרה ובהתאמה התיקון לסעיף 42 ואפשר להצביע על זה.
אבישי פדהצור: רק הערת נוסח, אם כבר הזכרת את התיקון של סעיף 13, לענין זה לא יבוא מי שרשיונו הותלה, בכל מקרה המינוח המקצועי אצלנו זה מי שרישומו הותלה כי אצלנו אין רשיונות אלא רישום בפנקס.
מנחם בן-ששון: זה עבר פה אחד, אני מודיע שהחוק עבר ואני אביא אותו לקריאה שניה ושלישית.
מנחם בן-ששון: הצבעה בעד הצעת חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2), התשס"ז-2007 התקבל פה אחד
מנחם בן-ששון: גבירותיי ורבותיי, עם כל הטקסיות הראויה, אני שמח לעסוק בשינוי התוספת לחוק המיסוי על יבוא ויצוא, סיוע למדינות חוץ, הפעם אנחנו עוסקים בטיוואן.
מיכאל איתן: אני רוצה בראשית הישיבה, זה אומנם יום שמחה, אבל אני חושב שאני צריך לצאת מהישיבה, אני יושב ראש השדולה למען יחסי הידידות עם טיוואן, ומצד השני אני חבר בוועדת החוקה.
מנחם בן-ששון: אתה מציע לי להצביע במקומך?
מיכאל איתן: אני לא יודע אם בכלל מותר לי להשתתף בישיבה.
מנחם בן-ששון: האינטרס של אדוני הוא להטיב את הקשרים.
מיכאל איתן: מי שרוצה לשפר את הקשרים עם טיוואן, נניח לרגע שייעלמו עין מחקיקה לא נאותה, אדוני יושב ראש ועדת החוקה, אני יכול להחמיר, אני מחמיר איתם על מנת שמישהו לא יבוא ויגיד.
מנחם בן-ששון: היועץ המשפטי, אין בעיה של ניגוד אינטרסים?
אייל זנדברג: אני היום קצר בדיבור, אני בטוח שח"כ מיכאל איתן יודע לעשות את הדבר הנכון והוא לא זקוק לעצתי.
מיכאל איתן: אני חושב שלהצביע אני לא צריך.
מיכאל איתן: להשתתף - אני לא יודע.
מנחם בן-ששון: אדוני יפעיל את שיקול דעתו.
מיכאל איתן: אני בזה אסיים את דבריי.
רוברט אזוף: הטיפול לחוק היבוא והיצוא, סיוע למדינות חוץ, נחוץ בגלל היחסים שלנו עם סין.
רוברט אזוף: לא מתייחסים לטיוואן כמדינה, אין לנו יחסים דיפלומטיים נורמליים.
רוברט אזוף: לפי ההנחיות של משרד החוץ כדי לחתום על הסכם הינו צריכים להוסיף את טיוואן לתוספת לחוק מיסוי יבוא ויצוא, סיוע למדינות.
רוברט אזוף: כדי לתקן את התוספת הייתי צריך החלטת ממשלה שקיבלנו.
רוברט אזוף: עכשיו כדי לתקן את התוספת הייתי צריך את הסכמת שר החוץ ושר המשפטים, ואת זה קיבלנו.
רוברט אזוף: עכשיו אנחנו זקוקים לאישור של וועדת החוקה של הכנסת כדי ששר האוצר יוכל סוף סוף לתקן את החוק, מה שקוראים החוק הקטן ואז נוכל לחתום על ההסכם.
רוברט אזוף: ההעתק של ההסכם קיבל את האישור של הממשלה כבר, זה רק עניין פורמלי לאשר את התוספת ולחתום.
מנחם בן-ששון: אדוני, אם זה היה רק עניין פורמלי, חבר הכנסת מיכאל איתן לא היה נזהר כל כך.
מנחם בן-ששון: מה שיעשה את הדברים תקפים, זה בדיוק מה יתרחש כאן בדקות הקרובות.
אייל זנדברג: אני רוצה לבקש מנציגי הממשלה, כיוון שזה בעצם צו, גם על זה צריך לדבר, שבא מטעמם שיסבירו מה המשמעות, אומנם במישור הפורמלי מה שנעשה זה תיקון לתוספת לחוק, זה אקט שמתקין שר האוצר, אני רוצה להבהיר שמדובר בצו, בעצם זו חקיקת משנה שמשנה את התוספת לחוק.
אייל זנדברג: כדי שהוועדה תבין מה המשמעות הנגזרת של שינוי התוספת, צריך לומר מה אומר החוק ומה תהיה המשמעות של שינוי התוספת, ולו בקצרה זה לא רק להוסיף שורה, אבל יש לזה משמעויות של סמכויות בארץ, סמכויות כלפי אזרחים, יחסי חוץ וכן הלאה.
מנחם בן-ששון: מבחינת מה נשתנה לעומת מה שהיה קודם.
רוברט אזוף: החוק הזה במקור, נועד בתחילה לנו, ליישם הסכמים לשיתוף פעולה בענייני מכס, זו מטרת החוק.
רוברט אזוף: זאת אומרת כשיש לנו הסכם למשל עם האיחוד האירופי, יש לנו הסכם עם מדינות האיחוד: איטליה, הולנד, אבל זה הסכם, כדי ליישם את ההסכם אנחנו צריכים את החוק הזה.
רוברט אזוף: מה ההסכמים אומרים?
רוברט אזוף: ההסכמים מסדירים את היחסים בין רשויות המכס, בעצם הן המיישמות אותם.
רוברט אזוף: היום התפקיד של המכס נעשה יותר ויותר תפקיד של שיטור, לא רק כדי לגבות את מיסי הייבוא כמו שצריך, אבל גם כן לשמור על הפעולות של כל מדינה, זה משהו כלל עולמי.
רוברט אזוף: החשיבות בהסכמים האלה היא למשל, אם לישראל יש שאלות לגבי יבואן מרוסיה, יש לנו הסכם עם רוסיה, אנחנו יכולים לפנות לשלטונות המכס ברוסיה והם יעשו לנו, הם יבצעו את החקירה בשבילנו ויעבירו לנו מידע כדי לעזור לנו באכיפת דיני המכס ודיני היבוא ויצוא בישראל.
רוברט אזוף: החוק הזה, אם מסתכלים בחוק הזה, זה מאפשר לנו להעביר מידע.
רוברט אזוף: למשל, לערוך חקירות למען רשות מכס אחרת, כפי שהסברתי קודם, בגלל המצב בין ישראל לטיוואן, אנחנו צריכים להוסיף את טיוואן לתוספת.
רוברט אזוף: טיוואן היא כח כלכלי מאוד חשוב בעולם, וברגע שאנחנו רואים שהסחר גודל עם מדינה, זה חשוב מאוד שיהיה שיתוף פעולה בין רשויות המכס, כדי שאם יהיו בעיות נוכל לעזור אחד לשני לאכוף את דיני המכס, דיני יבוא ויצוא.
אייל זנדברג: רק דבר אחרון, להבהיר, הכוונה שהרשות מבחינת המשמעות שלה, שינוי התוספת לגבי אזרחי המדינה, שתהיה סמכות לרשות המס, לרשויות המיסים בארץ לאכוף כלפי אזרחים ישראלים, עבירות או דינים שבעצם נחקקו בטיוואן.
אייל זנדברג: זו בעצם המשמעות, זה לא רק העברת מידע.
רוברט אזוף: אני מדגיש שזה דו סטרי.
אייל זנדברג: אבל מבחינת האזרחים פנימה, זאת המשמעות.
רוברט אזוף: אתה יודע למשל, היבואן הישראלי אם הוא מבצע יבוא בלתי חוקי שהמקור בטיווואן, המכס בטיוואן יעזור לישראל, למכס הישראלי, לחקור את הנושא וגם להיפך כמובן.