GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גדעון סער: לצד התקופה של נגיד שישה חודשים את צריכה להגדיר מהו מועד היווצרות העילה של בחירות מוקדמות.
סיגל קוגוט: אמרנו שזה מועד החלטת המפלגה.
מיכאל איתן: זה בעייתי.
גדעון סער: נגיד שהכנסת קיבלה החלטה בקריאה שנייה ושלישית על פיזור הכנסת ומרכז הליכוד מתכנס עוד שבועיים.
גדעון סער: לאנשים אסור להוציא כסף אלא בתקופת בחירות, דבר שקבענו כרגע.
גדעון סער: מה הם עושים שבועיים?
גדעון סער: הם לא יכולים לשכור מטה, הם לא יכולים לעשות כלום.
מנחם בן-ששון: ההערה של גדעון סער הייתה כבר בהקשר אחר.
גדעון סער: אתה צריך לצאת מנקודת הנחה שאם אתה מחמיר, בסדר, אני מציע להחמיר בעניין הזה.
גדעון סער: בוא נקבע שמדיניות של החמרה היא מדיניות שהולכת עד היווצרות העילה.
גדעון סער: החוק להקדמת הבחירות עבר בקריאה ראשונה, עוד אל תוציאו, אבל אם הוא עבר לקריאה שנייה ושלישית?
גדעון סער: מצד אחד את אומרת שישה חודשים אחורה, מצד שני כאן 10 ימים בחירות.
מנחם בן-ששון: יש לזה פתרון.
מנחם בן-ששון: או שישה חודשים או ביום ההכרזה.
סיגל קוגוט: והכל לפי הארוך יותר.
סיגל קוגוט: מקסימום שישה חודשים.
מיכאל איתן: לפי החוק לא יכולים להיות חמישה חודשים.
גדעון סער: לא, זה שישה חודשים או במקרה של בחירות מוקדמות, ממועד היווצרות העילה.
גדעון סער: צריך לקבוע מה זה מועד היווצרות העילה.
סיגל קוגוט: זה לא בעיה לקבוע.
גדעון סער: אני אומר שיש שישה חודשים ובמקרה של בחירות מוקדמות, ממועד היווצרות העילה.
גדעון סער: היווצרות העילה זה או הצבעת אי אמון או פיזור הכנסת או קריאה שנייה ושלישית של חוק לפיזור הכנסת.
אופיר פינס-פז: יש לנו כמה עילות.
אופיר פינס-פז: אי אמון שמוביל לבחירות, הצעת חוק להקדמת בחירות והחלטת מפלגה.
סיגל קוגוט: יש ארבע עילות.
סיגל קוגוט: אתה בעצם אומר שהמפלגה יכולה לעשות תרגיל לאנשים.
גדעון סער: זה לא עניין שהמפלגה תעשה תרגיל.
גדעון סער: המפלגות לוקחות את הזמן שלהן, הן קובעות איזו שיטת בחירות תהיה, מה יקרה, מי ייבחר וכולי.
מיכאל איתן: הן קובעות מי ייבחר.
מיכאל איתן: למשל, בישיבת מרכז קבעו שעמרי שרון נבחר.
מיכאל איתן: הוא לא נבחר בבחירות אלא בישיבה.
מנחם בן-ששון: ההערה שגדעון סער העיר קודם, עמוד 7, סעיף 28ג, לזה התכוונתי.
מנחם בן-ששון: זאת העילה הרביעית או הראשונה, לא חשוב איפה תגדיר אותה ואליה נוסיף עכשיו את העילות האחרות.
סיגל קוגוט: אני כותבת את שלושת העילות אבל לא יותר מחצי שנה לפי החלטת מפלגה.
גדעון סער: עוד פעם מפלגה נכנסה כאן?
סיגל קוגוט: גם אותה אני משאירה.
סיגל קוגוט: אני לא יכולה למעט אותה.
צבי לביא: גאידמאק רץ לבחירות, מה עם כל הכספים שהוא הוציא עד היום?
סיגל קוגוט: זה לא פריימריס.
סיגל קוגוט: גאידמק צריך פריימריס?
מנחם בן-ששון: זה חוק אחר.
מנחם בן-ששון: זה חוק מימון מפלגות של רן כהן.
גדעון סער: מה קורה בסיטואציה שהבחירות הן באמצע הקדנציה ולמעשה הן רק חודשיים ולא חצי שנה?
גדעון סער: את יוצרת כאן פרזומציה שניתנת לסתירה?
סיגל קוגוט: אמרתי שאופציה אחת היא החלטת המפלגה.
נורית ישראלי: יכול להיות שיש בעיה עם התרומות.
נורית ישראלי: אנחנו כל הזמן מתייחסים לתרומות כתרומות כסף, שמקבלים אותו בתקופה מסוימת ומוציאים אותו בתקופה אחרת.
נורית ישראלי: יש תרומות בעין ויש תרומות של שירותים, של שימוש, אותם אי אפשר לצבור ולהשתמש בהם אחר כך.
מנחם בן-ששון: אז לא.
נורית ישראלי: זה יוצר מערכת של שאלות.
אופיר פינס-פז: תני דוגמה.
נורית ישראלי: יש אדם שהוא יועץ תדמית וקמפיינים.
נורית ישראלי: הוא תורם לך את המומחיות שלו, הוא נותן לך את זה בגובה התרומה המותרת או שאין הגבלה, ואז בכלל אין בעיה.
נורית ישראלי: מתי הוא עושה את זה?
גדעון סער: אם הוא עושה את זה לפני הבחירות, זה לא לבחירות.
סיגל קוגוט: זה בדיוק מה שהם אמרו.
סיגל קוגוט: הם יצרו חזקה.
אופיר פינס-פז: אם אני אשב עם יועץ תקשורת, אני צריך לתמחר אותו לבחירות?
אופיר פינס-פז: זה רק בתקופת הבחירות.
מיכאל איתן: באותה שיטה, אדם בא ונגיד הסיע מישהו.
מיכאל איתן: ארבעה סטודנטים באו והניפו שלט.
מיכאל איתן: היום המפלגות משלמות על זה.
מיכאל איתן: יזכו אותי ויחייבו אותי?
נורית ישראלי: העליתי את הנקודה הזאת בגלל שרוב השאלות שאנחנו נתקלנו בהן, השאלות שלה מקרים הקשים, היו בקשר לתרומה בעין ותרומה של שירות.
מנחם בן-ששון: התשובה היא כזאת, וזה ענו חברי הכנסת היום, כולל אלה שהם מאוד מקפידים, שלפני תקופת הבחירות הדברים הללו אינם מוגדרים.
סיגל קוגוט: לא בטוח.
סיגל קוגוט: בשבוע הבא רציתי שתידון פעילות צד ג'.
סיגל קוגוט: פעילות צד ג' יכולה לפעול גם בתקופת בחירות וגם לא בתקופת בחירות והשאלה איך את מתייחסת לפעילות.
מיכאל איתן: היא פועלת יותר בתקופת בחירות.
סיגל קוגוט: אז נכניס זאת לפעילות של צד ג'.
סיגל קוגוט: כרגע ההחלטה העקרונית שהתקבלה היא שהמבחן הוא מבחן של זמן ואותה פעילות שנעשית בתקופה איקס לא תיחשב ואותה פעילות שנעשית בתקופה אחרת כן תיחשב.
נורית ישראלי: לכן אני חושבת שבעצם יש כאן שלושה מבחנים.
נורית ישראלי: מבחן אחד הוא מבחן השגרתיות, מבחן אחד הוא רשימת המקרים, הדוגמאות ובכלל זה קשר עם ציבור, דיווח, ארגון וכולי.
נורית ישראלי: המבחן השלישי הוא מה שכונה כאן קפ.
סיגל קוגוט: מה זאת אומרת השלישי?
סיגל קוגוט: החריג הזה של מישהו שאוסף ומשתמש בתקופת הבחירות?
נורית ישראלי: לא, אני אומרת שלמבחן הפעילות הפוליטית שלא בקשר לבחירות מקדימות, בעיני יש שלושה מבחנים מצטברים.
סיגל קוגוט: את השניים הראשונים הבנתי אבל לא הבנתי את השלישי.
נורית ישראלי: השגרתיות.
נורית ישראלי: המכסה הכספית.
סיגל קוגוט: אבל הם לא רוצים לקבוע מכסה כספית.
נורית ישראלי: הם אמרו שכן.
סיגל קוגוט: אז לא הבנתי.
מנחם בן-ששון: חבר הכנסת איתן ואני רוצים, וחבר הכנסת פינס לא רוצה אלא בסתר ליבו.
מנחם בן-ששון: הוא אומר שאם אתה הולך לזה, חברי הכנסת לא יצביעו בשביל זה.
מיכאל איתן: אז תקבע סכום שיצביעו אבל תקבע סכום.
מיכאל איתן: שיהיו כללים שווים לכולם, שנדע איפה אנחנו עומדים כי אחרת מה עשינו?
מנחם בן-ששון: תעשי את זה שלוש פעמים התקציב לבוחר.
אופיר פינס-פז: לא, אני לא רוצה שלוש פעמים.
אופיר פינס-פז: אני לא רוצה.
אופיר פינס-פז: אני לא רוצה שעכשיו יקבעו 50 אלף שקלים.
אופיר פינס-פז: תתקנו את חוק המתנות.
מיכאל איתן: זה לא שייך לחוק המתנות.
סיגל קוגוט: להכין שתי גרסאות?
מיכאל איתן: עם כל הכבוד, אתה קובע כאן כאילו אתה לבד.
מיכאל איתן: או שתשכנע אותנו או שנשכנע אותך, אבל יש כאן בעיה.
מיכאל איתן: את כל ההגיון של החוק הזה אתה זורק במכה אחת החוצה.
אופיר פינס-פז: אני מבקש לדבר על זה בישיבה הבאה.
מנחם בן-ששון: יהיו שתי גרסאות.
אופיר פינס-פז: אני מבקש שלא יהיו שתי גרסאות.
אופיר פינס-פז: אני רוצה לדבר אתך על זה לפני הישיבה הבאה.
מיכאל איתן: אני רוצה לתאר את החיים ולומר מה יקרה.
מיכאל איתן: יודיעו בעיתונים שבשבוע הבא הכנסת עומדת לדון בחוק התפזרות הכנסת בקריאה שנייה ושלישית, יושב-ראש ועדת החוקה סוף כל סוף נעתר להביא את זה למליאה, סיכמו על תאריך של עוד שלושה חודשים לבחירות.
מיכאל איתן: במשך השבוע הזה אנשים יוציאו מיליונים על כל המודעות ויעשו ממני צחוק.
מיכאל איתן: אני אעמוד כמו אידיוט.
אופיר פינס-פז: איזה כסף הם יוציאו?
מיכאל איתן: יביאו מעצמם.
גדעון סער: גם יגייסו תרומות.
אופיר פינס-פז: אבל אסור להוציא את הכסף של התרומות.
מיכאל איתן: הוא יעשה למען הפעילות הציבורית של מיכאל איתן, הוא יכתוב שם כל הכבוד למיכאל איתן, השבוע בדיוק הוא עשה ככה וככה.
מנחם בן-ששון: אנחנו נדון על זה בישיבה הבאה.
מנחם בן-ששון: אני רוצה לראות האם יש לנו משהו קצר או שאנחנו עוצרים כאן.
סיגל קוגוט: כן, הסכומים.
סיגל קוגוט: בואו נגמור את הסכומים.
סיגל קוגוט: מועמד לא יקבל תרומות בשווי כולל העולה על הסכום שנקבע בסעיף זה, ולא יוציא למימון מערכת הבחירות המקדימות שלו ועד תום 14 ימים לאחר סיום הבחירות המקדימות, סכום העולה על אותו הסכום, לפי מספר בעלי זכות הבחירה לעניין אותו מועמד כאמור בהודעה שנמסרה לפי סעיף 28ג(א) כדלקמן.
מנחם בן-ששון: אני מציע להתחיל מ-(5).
גדעון סער: בגדול אין לי בעיה למרות שכתוב כאן במקום 10,000, עד 10,001 וזה צריך להיות עד 100 אלף.
גדעון סער: זאת שגיאה בהדפסה.
גדעון סער: העניין הוא סעיף (6) של עוד 5 שקלים על כל בוחר, שזה ממש מוזר והוא בלתי מעשי.
גדעון סער: כל שנייה משמיטים בוחר, מורידים בוחר.
סיגל קוגוט: אני יכולה לעשות מדרגה.
אופיר פינס-פז: תעשו עוד מדרגה.
מיכאל איתן: בשביל אדם אחד אתם קופצים במאות אלפי שקלים.
גדעון סער: אני רוצה שבין 80 ל-120 זה יהיה 500, ומ-120.
אופיר פינס-פז: 110 אלף, תלכו על עוד מדרגה.
אופיר פינס-פז: אני מציע ב-110 אלף – 450.
גדעון סער: הסכומים שנקובים כאן לפריימריס הם סכומים שבכל העולם המערבי נחשבים מגוחכים.
גדעון סער: זה סדר גודל של מאה אלף דולר.
גדעון סער: תספר את זה לכל פוליטיקאי שמתמודד בבחירות מול קהל בפריימריס, הוא יצחק.
אופיר פינס-פז: ההבדל ביני לבינך הוא שאני עשיתי את זה.
אופיר פינס-פז: אני אומר לך ש-400 אלף שקלים זה די והותר.
אופיר פינס-פז: תאמין לי.
אופיר פינס-פז: הוצאתי 400 אלף שקלים.
גדעון סער: אני בדעה שזה צריך להיות מעל 400 אלף.
אופיר פינס-פז: מעל 100 אלף.
אופיר פינס-פז: כאשר הגוף הבוחר יהי המעל 100 אלף.
אופיר פינס-פז: אני מציע שכל 10,000 נוספים, יהיה עוד.
מנחם בן-ששון: אני הייתי מכניס את זה ל-600 ו-800.
אופיר פינס-פז: לא עשית בחייך פריימריס.
מנחם בן-ששון: אבל מה זה 800 אלף שקלים?
מנחם בן-ששון: 200 אלף דולר.
אופיר פינס-פז: זה פתח לשחיתות.
גדעון סער: הכל כאן מדווח.
אופיר פינס-פז: זה מיותר.
מנחם בן-ששון: אני אומר שמ-101 ועד ל-150.
גדעון סער: במילא 150, אף אחד לא יעבור.
מנחם בן-ששון: מ-101 עד 120.
גדעון סער: זה בסדר מבחינתי לעשות את זה כך.
גדעון סער: 101 צפונה, תעשה 600.
מיכאל איתן: 600 זה הרבה.
סיגל קוגוט: זה הרבה.
גדעון סער: 101 צפונה.
גדעון סער: אם היה לך כמו שהיה פעם 300 אלף אנשים?
מיכאל איתן: אבל אם יהיו יותר?
מיכאל איתן: אני הייתי הולך לפי בוחר.
גדעון סער: כל יום המספר משתנה לך.
מיכאל איתן: אבל יש פנקס בוחרים.
גדעון סער: לא נכון.
גדעון סער: יש ערעורים וכולי.
נורית ישראלי: הקשר לא ליניארי.
מיכאל איתן: אני אומר שיש בסיס שמתחילים וממנו אתה קופץ ואתה נותן.
מנחם בן-ששון: אופיר פינס מציע כל 10,000.
סיגל קוגוט: מעל 100 אלף בוחרים, כל 10,000 נוספים, עוד 50 אלף.
מנחם בן-ששון: ב-100 אלף יש לך 400 אלף.
אופיר פינס-פז: ב-120 אלף, יש לך כבר חצי מיליון.
אופיר פינס-פז: ב-140 אלף חברים, יש לך כבר 600 אלף כמו שרצית.
גדעון סער: אני חושב שזה לא בסדר.
גדעון סער: אני חושב שזה צריך להיות יותר.
גדעון סער: אני חושב שאלה סכומים מגוחכים.
מיכאל איתן: 600 אלף זה סכום מגוחך?
גדעון סער: כן, לפריימריס ב-100 אלף איש זה סכום מגוחך.
אופיר פינס-פז: אני עשיתי פריימריס ל-200 אלף אנשים ב-400 אלף.
מנחם בן-ששון: אנחנו עם שתי הצעות כאשר הצעה אחת היא 600 אלף.
מנחם בן-ששון: כל 10,000 – 50.
גדעון סער: כמה זה יוצא ל-100 אלף?
גדעון סער: אם זה יוצא 80 אלף, זה 300.
גדעון סער: אז יוצא שהורדנו את הסכומים.
מיכאל איתן: תשנו את זה.
מיכאל איתן: אתם לא יכולים לעשות ב-400 אלף שקלים פריימריס.
סיגל קוגוט: מ-10,000 עד 50 אלף, עוד מדרגה.
אופיר פינס-פז: הטעות היא שעשינו עד 10,000 – 250 אלף שקלים שזה הרבה יותר מדיי כסף.
גדעון סער: זאת טעות.
גדעון סער: צריך לחתוך את זה לכאן או לכאן.
מנחם בן-ששון: על סדר היום תקנות העברות המינהליות (קנס מינהלי – דיג)(תיקון), התשס"ח-2008 – אישור התקנות.
מנחם בן-ששון: הגשתם בקשה לתקנות.
מנחם בן-ששון: אדון כהנא, בבקשה.
אלעד כהנא: התקנות הללו כבר נקבעו לפני כשנתיים, התיקון הזה מבקש להרחיב תחולה של שתי תקנות ולקבוע שלוש תקנות חדשות.
אלעד כהנא: הממשלה יכולה להציג את הדברים.
יפעת רווה: התקנות אכן הותקנו לפני כשנתיים, שמחתי לשמוע בשיחה מקדימה שזה הפך את האכיפה להרבה יותר אפקטיבית.
יפעת רווה: התבקשנו על ידי משרד החקלאות שני דברים שהם יחסית טכניים לתקן, הלית תוכל להציג אותם.
הלית סקפה-לנדאו: בנושא שהתבקשנו להרחיב נכחנו מהשימוש שלנו בתקנות שעשינו הפרדה בין הקנס הניתן לדיג בים כינרת לבין קנס שניתן בים תיכון, לכן סגרנו את האפשרות להטיל קנסות על דיג שלא כדין במפרץ אילת.
הלית סקפה-לנדאו: הפקודה לא עושה את ההפרדה הזו וההפרדה נעשתה רק לצורך שינוי בגובה הקנס.
הלית סקפה-לנדאו: השינוי המוצע הוא שתהיה הפרדה בין הקנס שניתן לדיג שלא כדין בים כינרת ובכל מקום אחר קנס מופחת.
הלית סקפה-לנדאו: זה לעניין התיקון הראשון.
הלית סקפה-לנדאו: לעניין ההוספה של תקנות נוספות, אלה תקנות שניתן היה להוסיף כנראה גם בהתקנת התקנות עצמן ובשוגג לא הוספו, מדובר בעברות שעניינן שיטות דיג אסורות, היות שיש בשיטות אלה כדי לפגוע בדגה פגיעה אקולוגית, לכן אנו מבקשים גם אותן להוסיף כעברות מינהליות.
הלית סקפה-לנדאו: אכן אנו רואים שהיעילות באכיפה בצורה זו, אנו רואים פנייה של דייגים להסדיר רשיונות ולנסות ולעבוד על פי הנהלים של האגף.
הלית סקפה-לנדאו: בהתכתבות שהיתה לי בשבוע החולף עם אלעד היה רצון לשנות את תקנה 47.
מנחם בן-ששון: מר אנג'וני, האם אתה רוצה לדווח כאן על האירוע האחרון בכינרת, על ההרעלה המסיבית?
מנחם בן-ששון: הייתי בתפקיד רקטור באוניברסיטה העברית והיו לנו קשיים עם כל מיני ניסיונות דגה גם בים התיכון וגם בים האדום של סקלבה - מה זה בדיוק?
חיים אנג'וני: סקלבה זה שם של שיטת דיג, דיג בהקפה, זה ספינה שמאתרת על ידי סונר את להקת הדגים, ומרגע שהיא מזהה את הלהקה היא מקיפה אותה ברשת וסוגרת מלמטה ומעלה אותה לדופן.
חיים אנג'וני: אותה שיטה בכינרת נקראת סקלבה ובמונח האתני בים תיכון זה צ'ינצ'ולה.
חיים אנג'וני: לגבי הרעלת הדגים, התופעה הזו היא אירוע חמור, מסכן את הדגה, את הסביבה הימית, את הציבור.
חיים אנג'וני: החלה תופעה כזו לפני מספר שנים למטרות דיג, בעיקר דגי אמנונים, מקום המפלט שלהם זה באזורי צמחייה בכינרת, ואז דייגים מתקשים לפרוש שם רשתות.
חיים אנג'וני: מספר מצומצם של דייגים פיתח שיטה שמפזרים רעל מקבוצת האורגנו זרחני שפועל במהירות על מערכת העצבים של הדג, וצריך כמויות מאוד קטנות שיכולות להרעיל שטח של אלף מטר מרובע דגים ולהרוג את כל מה שיש שם.
חיים אנג'וני: הדגים בורחים מאזור הרעל ואז מחכה להם רשת בצד השני.
חיים אנג'וני: בהתארגנות יחד עם המשרד לאיכות הסביבה ונציבות המים או רשות המים הקמנו ועדה, תקצבנו ניטור מוגבר ואנו מנטרים את הדגים והמים שנמצאים בתוך כל סירה – זה הפחית את המקרים מכמה עשרות למקרים בודדים בשנה.
חיים אנג'וני: המקרה האחרון היה כנראה סגירת חשבונות בין דייגים על שטחי דיג.
חיים אנג'וני: היה איום מפורש של אחד החשודים שנעצר אחרי זה להרעלה, ואכן זה מה שהוא עשה כנראה באזור המרינה של טבריה.
מנחם בן-ששון: זה מוכרח להיות מקצוען שיעשה את זה?
חיים אנג'וני: נכון.
מנחם בן-ששון: ברשימה בתוספת הראשונה, תקנה 6, יש לכם רשימת דגים עם שמות לטיניים.
מנחם בן-ששון: האם המכנה המשותף של הדגים האלה הם דגים שנחשבים כשרים על ידי מי ששומר כשרות?
חיים אנג'וני: לא בהכרח.
אלעד כהנא: פסקה (1) מבקשת לתקן את סעיף 3(4) לפקודת הדיג ו-3א(1), שהיום קובעים עונשים על דיג ללא רשיון, בים כינרת יש עונשים יותר גבוהים ובים התיכון עונשים נמוכים יותר.
אלעד כהנא: רוצים להרחיב את העונשים של הים התיכון גם על מקומות אחרים.
אלעד כהנא: פסקה (2) מבקשת להוסיף שלוש תקנות חדשות, הראשונה בהם היא 4(7).
אלעד כהנא: קורא את התקנה.
אלעד כהנא: הקנס שמשרד החקלאות הציע הוא אלף ₪, חשבנו, והבנתי שהממשלה מסכימה, שצריך להיות 750 ₪.
מנחם בן-ששון: ברור למה.
אלעד כהנא: אפשר לפצל, שבכינרת זה יהיה אלף.
מנחם בן-ששון: את זה רציתי להציע לכם.
הלית סקפה-לנדאו: בסדר.
מנחם בן-ששון: אגב, למה אתם לא מגדירים את ים סוף כאזור אקולוגי רגיש?
חיים אנג'וני: לפני שנתיים תיקנו תקנות שהפסיקו את רוב הדיג במפרץ אילת.
חיים אנג'וני: אישרנו שיטות שמאופיינות היום על ידי חמש קבוצות דיג קטנות, הפסקנו את הדיג מהחוף, כמעט אין דיג במפרץ אילת, בעיקר כל נושא הדיג ברובים – זה נאסר לחלוטין.
קריאה: האם עם רובים מותר איפשהו היום?
חיים אנג'וני: דיג ברובים מותר אך ורק בים תיכון, בצלילה חופשית.
חיים אנג'וני: אנו גם הולכים עכשיו לאסור את הדיג לתקופה של תקופת הטלה של דגי הלוקוס, וזה יהיה איסור מוחלט, לדוג עם רובים, בכל שיטה.
אלעד כהנא: לעניין סעיף 10(5) לפקודת הדיג, הוא הרבה יותר רחב – קורא את הסעיף.
אלעד כהנא: כלומר אפשר רק לעניין הזה, בעל הרשיון שאינו מקיים את תנאי הרשיון – זה חל על יותר מקומות מאשר תקנה 4(7).
הלית סקפה-לנדאו: זה לא הוכנס מלכתחילה כסעיף 10(5) מאחר שהוא נראה לנו כסעיף כללי שלא יוכל להיות עברה מינהלית, אבל אם אפשר לסייג אותו, מבחינתנו, כמובן, זה רצוי.
אלעד כהנא: וכמובן, עם אותה הבחנה של עונשים, אלף ו-750.
אלעד כהנא: שתי העברות האחרות הן עברות שהקנס שמוצע לקבוע להן הוא 3,000 ₪, זה 4(17) ו-10א לפקודה.
אלעד כהנא: קורא את הסעיפים.
מנחם בן-ששון: זה התחום שלכם, צמחייה?
הלית סקפה-לנדאו: כמובן, פגיעה בצמחייה יש בה פגיעה גם בדגה במקומות האלה.
חיים אנג'וני: הצמחייה משמשת את מקורות ההטלה של הדגים.
אלעד כהנא: העברנו את זה גם להתייחסות המשרד לאיכות הסביבה ולא היו להם הערות.
מנחם בן-ששון: זה עובר פה אחד, אני מצביע, מאשר את התקנות ומקווה שתמשיכו להגן על איכות המאכל וגם על איכות החיים.
אלעד כהנא: התקנות אושרו עם השינוי שהוצע במקום תקנה 4(7), סעיף 10(5) עם הפרדה כמו בסעיפים האחרים לפקודה בין הכינרת למקומות אחרים.
מנחם בן-ששון: על סדר היום הצעת חוק שמאי מקרקעין (תיקון מס' 2), התשס"ז-2007.
מנחם בן-ששון: זה בעצם לקט, מה שיש לנו כאן.
מנחם בן-ששון: נורא משונה בעיניי, שזה ברמת פירוט כזו.
אבישי פדהצור: יש מתח תמיד בין מידת התמצות שאתה יכול לקבוע בחוק למספר ההסמכות.
מנחם בן-ששון: חברים, אני ב-12:00 צריך ללכת, יכול להיות שחבר הכנסת מיכאלי יישאר אתכם.
מנחם בן-ששון: מר פדהצור, בבקשה.
אבישי פדהצור: הצעת החוק הזו היא סוג של לקט תיקונים שהם פרי הפעלה של חוק שמאי מקרקעין החדש, הוא מופעל זה ארבע-חמש שנים.
אבישי פדהצור: במהלך ההפעלה שלו מצאנו לנכון לתקן כל מיני הסדרים, ככל שלא הוסדרו בחקיקה לכתחילה או שמצאנו לנכון לתקן הסדרים שקיימים בחקיקה.
אבישי פדהצור: לגבי ההסדרים עצמם, סעיף 1, לפי החוק היום, ההתמחות בשמאות מקרקעין, תקופת ההתמחות קצובה ומוגבלת לארבעים שעות במשך שנה אחת.
אבישי פדהצור: בחוק במתכונתו הקודמת היו שני מסלולים מקבילים, שאפשר היה לבחור ביניהם.
אבישי פדהצור: בעבר היו שני מסלולים מקבילים שאפשרו איזו גמישות, כי ההנחה היא שמי שבא ללימודי שמאי מקרקעין שהם לא לימודים שלפחות היום נובעים מתואר, הוא גם מישהו שיכול להיות מבוגר, רכש לו מקצוע אחר, ולכן הכתבה של מסגרת של ארבעים שעות התמחות לשנה לשיקול דעת המועצה היא מגבלה קצת צרה, לכן רצו להוסיף את המסלול שהיה קיים בעבר, של לפרוס את ההתמחות לתקופה של שנתיים תוך הפחתה של מספר השעות השבועיות לעשרים, מה שיאפשר במקביל להתמחות עצמה להמשיך לעבוד גם במקצוע אחר.
אברהם מיכאלי: בואו נשווה את זה לתחומים אחרים דומים.
אברהם מיכאלי: כמה היום חובה בהתמחות למשפטים?
אבישי פדהצור: לשכת עורכי הדין זה 36 שעות שבועיות כמינימום.
אפרת רוזן: כנראה, האוכלוסייה של שמאי המקרקעין זו אוכלוסייה של אנשים שעובדים במקביל.
אפרת רוזן: כנראה, זה מאפיין אותה יותר מאשר המתמחים בלשכת עורכי הדין.
מנחם בן-ששון: 40 חלקי 2, בזמן זה לא עשרים, זה יכול להיות אולי 22, 24, משום שכיוון שזה נמרח על שנתיים, יכול להיות שאתה צריך השלמות ותזכורות.
מנחם בן-ששון: מאידך, כשידוע שעורכי דין מסתפקים ב-36, תמצאו את הדרך להשלים להם את החומר, ותשאירו את זה בארבעים או עשרים חלקי 2.
אברהם מיכאלי: שמאי המקרקעין הפכו לקבוצה דומיננטית וחשובה במשק מבחינת ההשפעה שלהם לגבי תחום הנדל"ן, באופן מיוחד.
אברהם מיכאלי: השדרוג שלהם צריך להיות שדרוג לטובה.
אפרת רוזן: קוראת סעיף 1.
אבישי פדהצור: לגבי סעיף 10, זה הנושא של הוראת המעבר.
אבישי פדהצור: הרעיון הוא אותו רעיון, אותו הסדר.
אפרת רוזן: קוראת סעיף 10.
מנחם בן-ששון: נעבור לאגרה תקופתית.
אבישי פדהצור: זה סעיף שבא להקל.
אבישי פדהצור: היום מי שרישומו מותלה או מבוטל ומבקש לחדשו, צריך לשלם אגרה, בין שהוא מחדש את הרשיון בתחילת השנה או באמצע השנה.
אבישי פדהצור: עלתה דרישה מהשטח והמועצה קיבלה את זה, לפיה יש מקום להגמיש את זה.
אבישי פדהצור: אגרה מעצם המהות שלה משתלמת עבור מכלול.
אבישי פדהצור: המועצה החליטה על מנת ללכת לקראת ציבור השמאים, בין שהם מותלים מרצון, ובין שהם הותלו מכוח פעילות של ועדת משמעת, להקל עליהם.
אבישי פדהצור: אם הדין ישונה, מי שיחדש את רישומו בפנקס באמצע השנה לא ישלם אגרה על שנה שלמה אלא את החלק היחסי.
מנחם בן-ששון: הסברה שעומדת אחרי זה, זה לגרום לאדם שהתלה או הותלה רשיונו, לחזור מהר ככל האפשר למערכת הנורמטיבית, לכן הרעיון הוא נכון לדעתי.
אבישי פדהצור: סעיף (ג) הוא סעיף משלים.
אבישי פדהצור: אגרה מעצם מהותה משתלמת עבור סל שירותים, בין שאתה צורך אותו במלואו, בין שלא.
אבישי פדהצור: לפי הדין היום, אין שום הסדר, לכן כשם שאין לי הכוח לגבות אגרה יחסית, כך אני גם לא חייב להשיב לאדם אגרה במידה שרשיונו הותלה באמצע השנה.
אבישי פדהצור: הוספנו את הסעיף הזה כדי לחדד את זה.
אבישי פדהצור: לדעתי גם בלי שהסעיף הזה יוסף, הפרשנות הסבירה אומרת שאלא אם כן יקבע במפורש אגרה, אינה צריכה להיות מוחזרת, אך רצינו להוסיף את זה כדי להסיר ספק, כי הסעיף הזה, ככל שהוא אולי בר ויכוח לגבי מי שמתלה את רישומו בפנקס מרצון, אני חושב שלא נכון בכל מקרה לקבוע את זה לגבי מי שוועדת המשמעת למשל מבטלת את רישומו.
מנחם בן-ששון: ועוד שנה תבוא אלינו ותגיד שבכל זאת אתה רוצה לתת לו לשלם רק את החלק היחסי כי הסתבר שזה גורם בעיות, או אנשים יקבלו את זה?
מנחם בן-ששון: למשל, אדם שמשלם את כל האגרה מראש בתחילת השנה, ואחרי זה הותלה רשיונו.
מנחם בן-ששון: אתה יוצר מצב שאתה אומר: אדוני, שילמת.
אבישי פדהצור: זה גם המצב החוקי כיום.
אבישי פדהצור: זה קיים כמעט בכל אגרה שאני מכיר אותה.
אברהם מיכאלי: אני מציע להשוות את זה למנגנון בלשכת עורכי הדין.
אברהם מיכאלי: שם יש עניין של יוזמה מרצון של החבר.
אפרת רוזן: רוצים לעודד אותם, שהם יוכלו לחזור בלי לשלם את האגרה על מלוא השנה אלא רק בחלק יחסי לשנה שעוד נותר.
אפרת רוזן: מה ההבדל בין (ג) ל-(ד)?
אפרת רוזן: איזה מצבים זה ביטול רישום?
אבישי פדהצור: ביטול רישום זה רק בהחלטה של ועדת המשמעת, כאמצעי משמעתי.
אבישי פדהצור: התליה יכולה להיות מרצון, אבל התליה יכולה להיות גם פועל יוצא של החלטה של ועדת משמעת.
אבישי פדהצור: לוועדת משמעת בין יתר הסמכויות יש סמכות או להתלות את הרישום, שזה לתקופה קצובה, או לבטל אותו.
אפרת רוזן: לא יכול להיות מצב שאדם אחרי שבוטל רישומו, יחזור להירשם בפנקס?
אבישי פדהצור: הוא יכול.
אפרת רוזן: אז למה לא לקבוע לגביו את אותו הסדר ב-(ד)?
אבישי פדהצור: כי אני חושב שיש להבדיל מבחינה פוזיטיבית בין מי שעבר את הסנקציה החמורה של ביטול רישום לבין מי שהרישום שלו הותלה כסנקציה משמעתית לבין מי שהרישום שלו הותלה מרצון.
אבישי פדהצור: אני נוטה ללכת לקראת מי שמרצונו התלה את הרישום ולאפשר לו לשוב מאשר לגבי מי שבגין חטא מקצועי שלו הוצא- -
אפרת רוזן: אבל (ד) זה הותלה רישום.
אפרת רוזן: קוראת את הסעיף.
אפרת רוזן: לפי הנוסח, סעיף (ד) מתייחס לכל סוגי ההתליות.
אפרת רוזן: סעיף (ג) מתייחס גם לכל סוגי ההתליות וגם לביטול, ואז השאלה, למה נכון להבחין, אם סעיף (ד) כולל את כל סוגי ההתליה, בין התליה לביטול?
אבישי פדהצור: כנראה שזו שגגה ברישום.
אבישי פדהצור: הרצון היה שבמקרים של התליה מרצון, תהיה הקלה.
אבישי פדהצור: האמת שגם (ג) מפנה אותנו גם לאותם למקרים של התליה משמעתית.
מנחם בן-ששון: רק ב-8א .
מנחם בן-ששון: אתה יוצר את ההבחנה.
מנחם בן-ששון: בשני הסעיפים הללו זה לא כתוב.
אפרת רוזן: כרגע סעיפים (ג) ו-(ד) ככל שהם מתייחסים להתליה, מתייחסים גם להתליה לפי 32א(4)- -
אבישי פדהצור: מטעמים של קוהרנטיות זה צריך להתייחס לנושא של ביטול רישום, לגבי (ג).
אבישי פדהצור: (ד) מתייחס רק למי שהתלה מרצון.
אפרת רוזן: נפנה לסעיפים של התליה מרצון.
אפרת רוזן: קוראת סעיף 3.
אפרת רוזן: קוראת סעיף 5.
מנחם בן-ששון: זה מתייחס ל-13, נראה מה כתוב שם.
אפרת רוזן: קוראת סעיף 13 לחוק.
מנחם בן-ששון: 200 אלף ₪ זה מדרג סביר?
אבישי פדהצור: הרעיון שלנו היה כאן להוסיף מוסד של התליית רישום מרצון כפי שהוא קיים היום למשל בחוק לשכת עורכי הדין.
אבישי פדהצור: לפי הדין הנוכחי, אדם אינו יכול כפי שהדין מאפשר לו להודיע למועצה שהוא מתלה את הרישום שלו בפנקס וחודל לשלם אגרה עד שהוא חוזר.
אבישי פדהצור: מה שקורה היום לפי סעיף 8, ברגע שאדם מפסיק לשלם אגרה, הוא עלול ללקות בתשלום יתר כחלק מהמנגנון החוקי של רישום בפנקס.
אבישי פדהצור: יש חובת תשלום אגרה, מי שלא משלם אגרה, לוקה בכך שהוא צריך לשלם אותה עם תוספת כזו או אחרת או לא.
אבישי פדהצור: נתקלנו בבקשה כן לאפשר מסלול של התליית רישום בפנקס מרצון שיש עם הוויתור על תשלום האגרה, לכן הוצע התיקון הזה שהוא די דומה ברוחו לסעיף 52ב מחוק לשכת עורכי הדין, שגם מאפשר התליה מרצון, שבתמורה אתה מקבל פטור מתשלום האגרה אך מוותר על אותם כוחות שיש לך מכוח העיסוק במקצוע, שזה עיסוק בנושאים שיוחדו לך.
אפרת רוזן: בדומה להסדר בחוק לשכת עורכי הדין, גם פה הוראות החוק ממשיכות לחול על האדם שהוא שמאי מקרקעין שהתלה את הרישום שלו מרצון, כלומר כל הוראות האתיקה, הדין המשמעתי ממשיכים לחול עליו במשך תקופת ההתליה.
אפרת רוזן: סעיף 13א קובע שתי נורמות שיכול להיות שאפשר לפצל מבחינת נוסח.
אפרת רוזן: אפשר להפריד, להשאיר את 13א רק את הרישא שקובעת את הכלל, ואת סעיף 13 עצמו לתקן כך שיהיה ברור שזה מתייחס לאדם לרבות לשמאי מקרקעין שהתלה את הרישום שלו מרצון.
אבישי פדהצור: צריך לראות את הנוסח עצמו, אך הרעיון הוא מקובל.
מנחם בן-ששון: למה זה כל כך יקר – 200 אלף ₪?
אבישי פדהצור: שאלה טובה.
אבישי פדהצור: הנורמה נקבעה בחוק ב-2001.
מנחם בן-ששון: אבל הם העבריינים הגדולים שהיה צריך להשית עליהם עונשים כאלה?
אפרת רוזן: השאלה אם השיתו עליהם.
אפרת רוזן: השיתו?
ארז כהן: לא ידוע לי.
מנחם בן-ששון: אם נגמור להצביע היום, יש לכם 200 אלף עד הפעם הבאה, שמתקנים את החוק.
מנחם בן-ששון: אם לא נגמור להצביע היום, אני רוצה לבדוק את זה.
אבישי פדהצור: צריך להפריד פה בין כמה עניינים; יש קודם כל השאלה האמפירית, מה קורה בפועל, האם וכמה כתבי אישום הוגשו ומה היו התוצאות שלהם.
אבישי פדהצור: למיטב ידיעתי ומהיכרותי את המטריה בשנתיים שאני מלווה את פעילות המועצה, לא הוגשו כתבי אישום בגין הסעיף הזה.
אבישי פדהצור: זה אחת מהצעקות של אנשי המקצוע עצמו, מעבר למועצה, של הלשכה, שטוענים שגבולם מושג ושצריך להגיש כתבי אישום.
אבישי פדהצור: אנו לא מכירים כתבי אישום.
אבישי פדהצור: יש השאלה הנורמטיבית, האם נכון שיהיה עונש זה בסעיף כפי שהוא.
אבישי פדהצור: זו שאלה ערכית.
אבישי פדהצור: אני אישית לא חושב שהעונש פה צריך להיות חמור ממה שקיים במקומות אחרים.
אבישי פדהצור: וכמובן, מבחינה פרוצדורלית, האם וכיצד יכול או צריך הנושא הזה להתברר עכשיו.
אבישי פדהצור: הוא לא היה חלק מהצעת החוק הממשלתית, אין לי עמדת ממשלה ביחס לנושא הזה של הפחתת הענישה, אני לא מוסמך לייצג את הממשלה.
אבישי פדהצור: לתחושתי, זה נושא מהותי, הוא לא תיקון של נוסח.
אבישי פדהצור: לכן יכול להיות שזה עולה עד כדי נושא חדש, מה שמקשה עלינו את היכולת לדון בו מבחינה פוזיטיבית לפחות.
מנחם בן-ששון: אני לא רואה בזה בעיה.
ארז כהן: אמנם לא מוגשות תלונות, אך קיימת התחקות לתת מחירים לאנשים, וכולם מכירים את מחירון הרכב המפורסם, שהיום יש כזה מחירון שמשתמשים בו לדירות, שנקנה במדפים.
ארז כהן: היו בזמנו שיחות עם המועצה בנושא והתלונה בפועל לא הוגשה, אך הבעיה קיימת.
מנחם בן-ששון: אני רוצה לומר משהו מהניסיון האישי שלי; בשנה האחרונה בנסיבות הטראגיות שהוריי נפטרו וגם הורי אשתי נפטרו, עסקנו בסוגיית שומת המקרקעין וביקשנו שומת מקרקעין.
מנחם בן-ששון: אין לזה שום משמעות.
אפרת רוזן: פניתי השנה לשמאי מקרקעין, זה היה האדם היחיד הנחמד שהיה בעניין.
אברהם מיכאלי: לדעתי, יש להם השפעה אדירה על עסקות גדולות בשוק.
אברהם מיכאלי: חוות דעת של שמאי מקרקעין בעסקאות גדולות משנה תמונה לגבי משקיעים.
מנחם בן-ששון: בחברות הממשלתיות אני יודע את זה.
מנחם בן-ששון: אני גם רואה את זה בחברה להצלת נכסי נספי שואה.
אברהם מיכאלי: היום בשעה טובה ומוצלחת אישרנו בוועדת העלייה והקליטה את החוק המפורסם של הפיצויים.
אברהם מיכאלי: הישג גדול לממשלה.
ארז כהן: לגבי דירות מגורים, השוק מדבר.