GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עו"ד אפרת רוזן: התוספת השלישית קובעת את השלב בהליך הפלילי ואת ההודעה שנשלחת לנפגע העבירה.
עו"ד אפרת רוזן: כרגע יש להם פרט 4, שאומר שצריך לשלוח לו הודעה על האפשרות שיגיעו להסדר טיעון.
עו"ד אפרת רוזן: נוסיף סעיף שצריך להודיע לו גם על פרטיו של הסדר טיעון, על הזכות שלו להביע עמדה לעניין הפרטים של הסדר הטיעון, וכן נוסיף עוד פרט שיודיע לו גם על זכותו להגיש בקשה לעיון נוסף.
עו"ד אפרת רוזן: אני מציעה סעיף תחילה דחוי של שישה חודשים.
מיכאל איתן: לא בעבירות האלה.
עו"ד אפרת רוזן: אז אוריד אותו בכלל.
יצחק לוי: אני עובר להצבעה.
יצחק לוי: אנחנו מצביעים על כל תיקון סעיף 17.
יצחק לוי: בתוך תיקון סעיף 17, בסעיף (2), מתקנים את הסעיף כך שאם הוא בן משפחה והוא כן מבקש לדעת את פרטי ההסדר, יאמרו לו.
יצחק לוי: ברור לי שיש כאן הרבה דברים פתוחים.
יצחק לוי: אנחנו מצביעים על סעיף שאומר שנפגע עבירה זכאי למסור בכתב בקשה לעיון חוזר לגורם המאשר בעניין הסדר הטיעון שהתגבש בין התביעה ובין הנאשם, בטרם אושר על-ידי בית המשפט.
יצחק לוי: אני מציע שייאמר בטרם הוגש לבית המשפט.
עו"ד אפרת רוזן: אנחנו נבדוק את הנוסח.
עו”ד דפנה בינוול: בית המשפט סוברני לגמרי, הוא יכול לא לאשר כלום.
יצחק לוי: לכן נראה לי שצריך להיות "בטרם הוגש".
עו"ד רחל הלמן: לא מציגים בכלל.
יצחק לוי: אז אתקן: בטרם הוגשה התביעה המתוקנת.
יצחק לוי: אני יכול לכתוב את זה כנאום או כדרשה, אבל יש פה אנשים שיודעים לנסח את העניין, והם ינסחו.
יצחק לוי: אבל הכוונה היא שזה לפני שזה הגיע לבית המשפט.
יצחק לוי: אנחנו אומרים פה שהגורם המאשר הוא פרקליט המדינה, פרקליט מחוז, ראש יחידת תביעות, ראש שלוחה או ראש צוות, לפי העניין.
יצחק לוי: השארנו הרבה דברים פתוחים, שנדון בהם.
יצחק לוי: אני מציע להצביע על החוק הזה לקריאה ראשונה.
מיכאל איתן: אני מבקש שתקרא שוב את סעיף הבקרה.
יצחק לוי: נפגע עבירה זכאי למסור בכתב בקשה לעיון חוזר לגורם המאשר בעניין הסדר הטיעון שהתגבש בין התביעה ובין הנאשם בטרם הוגש לבית המשפט.
מיכאל איתן: ואיפה החובה לתת פרטים?
יצחק לוי: בסעיף 17: "פרטיו של הסדר טיעון המתגבש עם הנאשם והודעה על זכותו של הנפגע להביע את עמדתו לעניין פרטיו של הסדר הטיעון האמור לפי הוראות סעיף 17 [למעט בעבירות המפורטות בסעיף 17(ב)]".
יצחק לוי: ואחר כך גם הודעה על זכותו להגיש בקשה לעיון חוזר.
יצחק לוי: כל זה יהיה בתוספת השלישית, כי התוספת השלישית זה ההודעות.
יצחק לוי: אנחנו נמצאים פה בחצי עבודה, אבל אם לא נתקדם לקריאה השנייה ולקריאה השלישית לא נסיים את העבודה.
יצחק לוי: מי בעד העברת הצעת החוק לקריאה ראשונה?
יצחק לוי: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין תודה רבה.
דוד רותם: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.
דוד רותם: על סדר היום הצעת בתי המשפט (תיקון מס' 49) (דיון בדן יחיד בעבירת סחר בבני אדם לשם הבאתם לידי מעשה זנות).
דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית, בבקשה.
אפרת רוזן: ההצעה באה לקבוע שעבירה של סחר בבני אדם לשם הבאתם לידי מעשה זנות תידון בפני דן יחיד.
אפרת רוזן: היום, לפי חוק בתי המשפט, מדובר בעבירה שדנה בפני הרכב, מאחר שהעונש הקבוע לצידה הוא 16 שנות מאסר.
אפרת רוזן: לפי הצעת החוק, בשל טעמים שונים שהוצגו גם בהכנה לקריאה הראשונה, מבקשים להעביר את זה בפני דן יחיד.
רחל גרשוני: אקדים ואגיד שבוודאי שצריך קונספציה כללית מתי דן יחיד ומתי לא, ולא טלאי על טלאי.
רחל גרשוני: זאת הגישה הכללית של הממשלה.
רחל גרשוני: היום, אם נעיין בתוספת הראשונה לחוק בתי המשפט, נמצא עבירות של 20 שנות מאסר שנדונות בדן יחיד.
רחל גרשוני: כמו: הריגה, סיוע להתאבדות - - -
דוד רותם: שוד ים.
רחל גרשוני: הייחודיות שדורשת את התיקון הזה, למרות שהקונספציה שלנו היא לא לעשות טלאי על גבי טלאי, היא שמדובר בעובדות זרות, שחלקן רוצות לחזור לארצותיהן אחרי מה שהן עברו.
רחל גרשוני: שנית, הן קורבנות טראומה, שאינן יכולות להתחיל להשתקם אלא לאחר העדות.
רחל גרשוני: התקופה שלפני העדות היא תקופת חוסר ודאות, שאינה מספקת תנאי בסיסי הנחוץ להן כדי להשתקם.
רחל גרשוני: שלישית, בשל התהליך הטראומטי ממילא יש בעיות של זיכרון, קל וחומר ככל שעובר הזמן.
רחל גרשוני: ועוד, תהליך העדות מאוד קשה להן.
רחל גרשוני: ככל שמחכים יותר מאריכים את תקופת העינוי.
רחל גרשוני: כשיש תקופות ארוכות יש עדות שנעלמו, שלא ברור אם ברחו או הוברחו על ידי סוחרים או עושי דברם.
רחל גרשוני: התוצאה היא פגימה בתיקים הפליליים ופגיעה בקורבנות העבירה.
רחל גרשוני: כל זה משום שקשה במצב הקיים לכנס הרכבים.
רחל גרשוני: אין מספיק שופטים.
רחל גרשוני: יש מקרים שתיקים מתארכים על פני שנים.
רחל גרשוני: גם מנהלת המקלט הצביעה בפניי על התוצאות העגומות לחיי האנשים.
רחל גרשוני: זאת לא הצעה נקייה מבעיות, שכן כשיהיה תיק שבו יהיה אונס לצד הסחר נצטרך לדון בהרכב.
רחל גרשוני: אבל כשלא יהיה אונס - ואלה כנראה רוב התיקים - זה יעזור.
רחל גרשוני: ההצעה המובחרת בוודאי הייתה להוסיף שופטים, אבל אני לא רואה שזה קורה בזמן הקרוב, למרות שהיו פגישות בוועדה הפרלמנטרית של זהבה גלאון עם הנהלת בתי המשפט וכל הגורמים.
רחל גרשוני: בשלבים הקודמים התנגדתי לתיקון הזה, משום שסברתי שהרכב הוא יותר טוב כדי ליצור קורפוס של פסיקה – זאת הייתה עבירה חדשה.
רחל גרשוני: אבל עכשיו אנחנו בשלב שכבר יש קורפוס של פסיקה.
רחל גרשוני: לכן, אני חושבת שהתיקון הזה במקום, למרות הסוגיות העקרוניות שהעליתי.
דוד רותם: נציג משטרת ישראל, בבקשה.
רפ"ק יוני פולינגר: משטרת ישראל, כמובן, תומכת בהצעה הזאת מהסיבה הפשוטה שתיקי חקירה בנושא סחר בנשים נבנים בעמל רב, ואנחנו לא מעוניינים שהתמשכות התהליך תפגע בתיקים האלה.
רפ"ק יוני פולינגר: לכן אנחנו חושבים, שלטובת כל הצדדים, ככל שנקצר בהליכים הקיצור כן ייטב.
דוד רותם: זה צריך להיות בכל תיק, תיקים צריכים להיגמר מהר.
דוד רותם: לכן צריך למנות עוד כמה שופטים שלום, לעשות אותם שופטים מחוזיים.
ברק לייזר: גם אנחנו תומכים בהצעת התיקון.
ברק לייזר: יחד עם זאת יש לי הערה כללית, הימשכות ההליכים בבית המשפט היא לא - - -
דוד רותם: אנחנו לא מטילים את זה על השופטים.
דוד רותם: אנחנו יודעים שזה לא העניין של השופטים.
ברק לייזר: כך זה משתמע.
דוד רותם: לא, אנחנו באים מתחום עורכי הדין.
דוד רותם: אני יודע איך עורכי דין מושכים משפטים.
דוד רותם: חס ושלום, בתי המשפט נקיים מכל רבב.
דוד רותם: לא עלה בדעתנו - - -
ברק לייזר: גם את זה לא אמרנו.
דוד רותם: לי מותר להגיד את זה.
דוד רותם: לא עולה בדעתנו לחשוב שהשופטים הם אלה שמאריכים את המשפטים.
ברק לייזר: חשוב לציין שעצם הסמכתו של בית המשפט לדון בעבירה כדן יחיד לא בהכרח תבטיח את קיצור ההליכים.
ברק לייזר: צריך הירתמות של כלל הגורמים הממלכתיים והפרטיים כאחד לטובת העניין הזה.
דוד רותם: היא תבטיח, מסיבה אחת.
דוד רותם: לא תמיד ההרכבים שדנים בזה הם הרכבים קבועים, ולפעמים אלה שלושה שופטים שפרט להיותם בהרכב הם גם יושבים בתיקים כשופט דן יחיד, ואז לתאם בין היומנים שלהם ועם עורכי הדין – זו משימה בלתי אפשרית כמעט.
דוד רותם: לכן זה ודאי יקצר.
דוד רותם: יכול להיות שלא באותו קצב שאנחנו רוצים, אבל יקצר.
אורלי שמואל: גם משרד הפנים תומך בהצעה.
אורלי שמואל: אנחנו נכנסים לתמונה בשלב האשרות ומתן הגנה על הקורבנות.
אורלי שמואל: אנחנו בעד לייעל ולזרז את ההליך המשפטי ככל האפשר.
דוד רותם: בוודאי, כי גם אתם בעד לגרש כמה שיותר מהר.
דוד רותם: בבקשה, גברתי.
דליה אברהמוף: סברנו בשעתו שיש פתרון בחוק, וזה היה על ידי עדות מוקדמת.
דליה אברהמוף: אלא מה, מצאנו שעדות מוקדמת נגבית שלא בפני המוטב ששומע את התיק.
דליה אברהמוף: מה גם שאלה היו תיקי מעצר, ואז תוך 30 יום חייבת להיות הקראה, ולא ניתן לגבות עדות מוקדמת.
דליה אברהמוף: יצא לא פעם שהקורבן נאלצה להעיד פעמיים או המוטב ששמע את העדות המוקדמת לא שמע.
דליה אברהמוף: נדמה לי שזה דבר שיוכל להיפתר במסגרת של דן יחיד.
דליה אברהמוף: אולי אפילו השימוש בסעיף העדות המוקדמת יקבל משקל יתר ותוכן, ויהיה יותר מעשי ויעיל כי אותו מוטב שישמע בבוא היום את התיק יוכל לשמוע את הקורבן בעדות מוקדמת, מקום שהוא לא יכול להתחיל לשמוע את התיק כולו.
דליה אברהמוף: עם ההרכב שהיה קודם לכן לא ניתן היה לעשות את זה.
דוד רותם: התיק האחרון שטיפלתי בו היה חקיקה בעדות מוקדמת.
דוד רותם: אני לא בטוח שזה מסוג התיקים שמגיעים לעדות מוקדמת.
דוד רותם: אני חושב שהחוק לא קובע שזה המקרה.
דוד רותם: מה המקרה?
דוד רותם: מישהו הולך למות?
דוד רותם: אז היא תישאר בבית מלון ממוגן.
דוד רותם: הבעיה היא שמקליטים ומסריטים ואף אחד מהפקידים לא יודע בדיוק להפעיל את זה, ואחרי ארבע שעות מתברר ששום דבר לא הוקלט ומתחילים מחדש.
דליה אברהמוף: זה השתכלל.
דליה אברהמוף: אמרתי שזה עוד פן אחד.
דליה אברהמוף: בתחילה, לפני מספר שנים, סברו שהפתרון של עדות מוקדמת ייתן איזשהו פתרון מבחינת הקורבן, וגילינו שזה לא סייע.
דליה אברהמוף: לפי הניסיון שלנו, למרות מה שנציג הנהלת בתי המשפט אמר, נדמה לי שהתיקים בדן יחיד הקצב שלהם מתקדם בצורה זריזה יותר, מכל מיני סיבות.
דליה אברהמוף: לכן נדמה לנו שגם כאן זה יסייע.
אפרת רוזן: "תיקון התוספת הראשונה.
אפרת רוזן: בחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד-1984 (להלן – החוק העיקרי), בתוספת הראשונה, בחלק א', בפרט 1, אחרי "375" יבוא "377א(א)(5);" תחולה.
אפרת רוזן: הוגש כתב אישום על עבירה לפי סעיף 377א(א)(5) לחוק העונשין, התשל"ז-1977, לפני תחילתו של חוק זה, וטרם התקיימה הקראת האישום לפי סעיף 143 לחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982, יחולו על ההליך הוראות סעיף 37(ב)(1) לחוק העיקרי ופרט 1 לחלק א' בתוספת הראשונה כנוסחה בסעיף 1 לחוק זה.
אפרת רוזן: " המשמעות היא שהצעת החוק תחול רק על מי שכבר הוגש כתב אישום בעניינו, אבל טרם התקיימה ההקראה.
דוד רותם: אני חושב שזה חוק ראוי מאוד.
יצחק זיו: אבל הכנתו לא צריכה לקחת שנה.
יצחק זיו: החוק הזה הונח במרץ 2007.
דוד רותם: אדוני גם בזה צודק, אבל כמו שיש עומס בבתי המשפט - - -
יצחק זיו: חברי הכנסת למדו מבתי המשפט.
דוד רותם: אני חושב שבתי המשפט למדו מחברי הכנסת.
דוד רותם: חברת הכנסת גלאון, בבקשה.
זהבה גלאון: אני מאוד שמחה על קידום ההצעה.
זהבה גלאון: אני חושבת שהיא תיתן מענה לסחבת שהייתה.
זהבה גלאון: אולי, מעבר לסחבת, אנחנו צריכים לראות לנגד עינינו את הנשים הקורבנות.
זהבה גלאון: הנשים האלה מאוימות, הן חוששות, הן שוהות כאן לפרקי זמן ארוכים, ארוכים מדי.
זהבה גלאון: אני מאוד מקווה שזו התייעלות של המערכת, והמערכת המשפטית קשובה לצורכי היום-יום.
דוד רותם: אני קורא בעיתונות מפעם לפעם שאחרי שהסוחרים נשפטים הנשים האלה מגורשות מהארץ ומוצאות דרך לחזור חזרה.
זהבה גלאון: בודדות.
זהבה גלאון: אבל יש גם מקרים כאלה.
רחל גרשוני: אם הן חוזרות אז או שיש תופעה של re-traffic, שסוחרים תופסים אותן שם ואומרים להן: עדיין לא שילמת את מלוא מה שאת חייבת; או שהן לא השתקמו, ולכן הן הפנימו את היחס של הסוחרים: את אפס, את זונה, והן חוזרות.
דוד רותם: מי בעד הצעת החוק?
דוד רותם: הצבעה בעד – 3 נגד – אין הצעת החוק אושרה
דוד רותם: תודה, ההצעה התקבלה פה אחד.
דוד רותם: אני נועל את הישיבה.
תמי סלע: בישיבה הקודמת הוספנו שני עניינים, שהייתה הסכמה לגביהם והם גם משקפים את המצב הנוהג בהוצאות משפט ושכר טרחת עורכי דין.
תמי סלע: הייתה שאלה על ידי נציג לשכת עורכי הדין לגבי רבית הסכמית, בטענה שזה מגיע לסכומים הרבה יותר גדולים.
תמי סלע: זה לא בהכרח, אבל יכול להיות.
תמי סלע: גם כי בצורה יותר מובהקת זה סעד נוסף ועילה נוספת בין הצדדים ולא חלק מהסעד הכללי שבית המשפט פוסק, בלי קשר אם הצדדים ביקשו אותו או לא.
תמי סלע: הוא לא ביניהם, אלא נועד גם לשמור על ערך הכסף וגם לפצות על הזמן של ההליך שיפוטי, כשהכסף לא היה אצל אחד הצדדים.
תמי סלע: הטענות שעלו מנגד הן שאחד השיקולים הם שבעת הגשת התביעה היא עמדה בסמכות של בית משפט השלום, אי אפשר היה להגיש אותה לבית המשפט המחוזי.
תמי סלע: לא ניתן לדעת מראש כמה זמן ההליך יימשך, ואין ציפייה שהאדם יידע להעריך את הזמן.
תמי סלע: מצד שני לא רוצים להגיד לאדם שלא יקבל את מלוא הסעד או, לחלופין, שיקבל חלק מהסעד ואז יגיש תביעה נוספת על ההפרש.
תמי סלע: אלה לא דברים שהמחוקק רוצה לעודד, זה לא יעיל כמערכת.
תמי סלע: עלתה שאלה עם דברים שלא קוראים להם רבית, אבל הם מתפקדים כמו רבית.
תמי סלע: למשל, יש הסכם בין הצדדים ויש שם סעיף שאומר שאם החוב לא משולם, על כל חודש שבו החוב לא משולם נוסף סכום, ולא קוראים לזה רבית, אלא זה סוג פיצוי.
תמי סלע: ניסיתי לדבר עם עורכי דין שנמצאים בשטח והבנתי שאין דבר כזה.
תמי סלע: בדרך כלל זה יהיה על דברים חדשים, שקרו אחרי מועד הגשת התביעה.
תמי סלע: עובדות שלא נכללו בכתב התביעה המקורי, ולא הצטברות על משהו שכבר קרה ונגמר.
תמי סלע: אם זה כן משהו שמצטבר, בדרך כלל זה ייקרא רבית.
תמי סלע: אולי יש בשוליים הסכם שלא חשבנו עליו כרגע, אבל לא שווה כנראה בשביל זה לעשות אבחנות ולסבך כללי סמכות, שאמורים להיות כמה שיותר פשוטים וברורים.
דוד רותם: אין מצב שיש פיצוי מוסכם מראש שעשוי להתפרש כריבית.
דוד רותם: יכול להיות שיהיה פיצוי מוסכם שאומר: על כל חודש של פיגור יהיה תשלום של 50,000 שקלים, אבל אז זה חודשים חדשים, וזה פיצוי ולא רבית.
דוד רותם: הסיכוי שיהיה כתוב בחוזה שעל כל חודש שלא תפנה בזמן תשלם רבית בשיעור של כך וכך לא קיים.
דוד רותם: אין דבר כזה בחוזים.
ניסן סלומינסקי: פיצוי אנחנו ודאי לא מכניסים.
דוד רותם: זאת עילה.
תמי סלע: אלה עובדות חדשות.
תמי סלע: אתה יכול לתקן את כתב התביעה, אבל לא לחרוג מגבול הסמכות.
דוד רותם: או שתבקש להגיש תביעה עד היום, ומה שיצטבר אחר כך תבקש להגיש בתביעה נפרדת.
תמי סלע: זה מה שעושים היום.
ניסן סלומינסקי: אם מישהו לוקח הלוואה בבנק, רבית הסכמית, בגובה 10%.
ניסן סלומינסקי: בתום התקופה הבנק אומר: אתה להחזיק את הכסף עוד יותר, למרות שיש תביעה, תמשיך לשלם את אותם 10% כל חודש.
ניסן סלומינסקי: זה נקרא רבית?
דוד רותם: זו רבית.
לאה רקובר: צריך להדגיש שביום הגשת התביעה כל סכומי הרבית שהיו אמורים להיווסף נוספו, נכנסו לסל.
לאה רקובר: אנחנו מדברים רק על תוספות לאחר הגשת התביעה.
לאה רקובר: כלומר, רק מקרים גבוליים.
ניסן סלומינסקי: גם את שכר טרחה בית הדין - - -
דוד רותם: אנחנו מדברים על הרבית.
דוד רותם: נאמר שלקחת הלוואה של שני מיליון שקלים.
דוד רותם: אתה צריך להחזיר אותה כעבור זמן מסוים בתוספת רבית של 10%.
דוד רותם: זה הגיע ל-2.2 מיליון ביום הגשת התביעה.
דוד רותם: 10% ממשיכים לרוץ כי עדיין לא שלמת, אז יכול להיות שכשבית המשפט יפסוק זה כבר יהיה שלושה מיליון.
דוד רותם: ברגע שיש רבית הסכמית אין רבית לפי החוק.
דוד רותם: זה לא שלבית המשפט יש שיקול דעת בנושא.
תמי סלע: גם זאת סיבה לא לעשות את האבחנה הזאת, כי אז אני יוצרת אפליה מסוימת.
ניסן סלומינסקי: ובית המשפט לא נותן רבית על רבית.
דוד רותם: כתוב במפורש בחוק שאסור.
תמי סלע: עוד דבר שהוספתי פה ולא היה בקריאה הראשונה הוא הוראות תחולה, שמבהירות שזה יחול גם על תביעות שתלויות ועומדות.
תמי סלע: "1.
תמי סלע: תיקון סעיף 51.
תמי סלע: בחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד-1984 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 51(א)(2), במקום "שערוך או הצמדה" יבוא "שערוך, הצמדה, ריבית, הוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין".
תמי סלע: זה אומר שבסוף הסעיף הקיים, שמגדיר את הסמכות ייאמר: תביעות אזרחיות שסכום התביעה או שווי הנושא אינו עולה על 2.5 מיליון שקלים חדשים ביום הגשת התובענה והוא אף אם עלה הסכום או השווי לאחר מכן מחמת הוספת שערוך, הצמדה, ריבית, הוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין.
תמי סלע: "2.
תמי סלע: תחולה.
תמי סלע: הוראות החוק העיקרי כנוסחן בחוק זה יחולו גם על תובענות אשר היו תלויות ועומדות בפני בית המשפט ביום תחילתו של חוק זה".
דוד רותם: אני מעלה את הצעת החוק להצבעה.
דוד רותם: מי בעד?
דוד רותם: מי נגד?
דוד רותם: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין הצעת החוק אושרה
דוד רותם: תודה רבה, זה אושר.
ניסן סלומינסקי: מתי זה עולה למליאת הכנסת?
דורית ואג: ביום שני הבא או ביום השני שאחריו.
דוד רותם: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.
דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט בנושא הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מספר 25) (איסור הגשת משקאות משכריטם), התשס"ח-2007 של חבר הכנסת ואל חסון, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
תמר אדרי: חבר הכנסת מבקש לצמצם את האיסור כך שימשיך לחול במלוא תוקפו לגבי אוכל ויצומצם לגבי משקאות כאשר מדובר רק במשקאות משכרים, כך שתתאפשר הגשה של משקאות קלים באסיפות בחירות.
דוד רותם: בכל מקום?
תמר אדרי: לא בבתים פרטיים.
תמר אדרי: בבתים פרטיים כבר היום זה מותר.
תמר אדרי: הוא טען שהטעם לכך הוא שמדובר בגזרה שקשה לעמוד בה, האקלים החם של מדינת ישראל שמצדיק את זה וכן הלאה.
תמר אדרי: הגדרה של משקה משכר, הפנינו להגדרה בחוק העונשין וזה הנוסח שהיה בקריאה הראשונה.
דוד רותם: מה עמדתכם המשפטית?
תמר אדרי: מדובר בהחלטה של הוועדה.
תמר אדרי: זה עומד להכרעת הכנסת.
דוד רותם: איפה נציג משרד המשפטים?
דורית ואג: משרד המשפטים לא נוהג להתערב בחקיקת בחירות.
דוד רותם: מה העמדה המשפטית שלכם?
דוד רותם: אני נוטה להצביע נגד זה.
דוד רותם: אני חושב שמכיוון שאי אפשר לפקח על זה, אחרי כן יבואו גם הגרעינים והבוטנים, ואחר כך יבואו הכריכים הקטנים, ואחר כך יבוא הקוויאר.
אפרת רוזן: אחר כך יבואו עוד בקשות לצווי מניעה אצל השופט.
דוד רותם: אני חושש מזה.
אפרת רוזן: כמובן שכל אחד מהדברים שציינת מצריך תיקון חקיקה.
דוד רותם: הבעיה הגדולה היא שאחר כך ישאלו אם גרעינים ובוטנים זה דבר מאכל או שאלה חטיפים.
דוד רותם: על הדברים האלה אי אפשר לפקח.
דוד רותם: עד היום לא פיקחו על זה אלא שהם רוצים לפתוח את זה.
דוד רותם: עוד מעט יהיה לנו עשיר גדול שירוץ לבחירות והוא יעשה סעודות פאר.
דוד רותם: הוא יאמר שהוא לא מגיש אוכל אלא רק משקאות וחוץ מזה הוא קנה את המלון, כך שהוא בכלל שלו וזה הבית הפרטי שלו.
דוד רותם: למה יואל חסון לא בא?
דורית ואג: זה מה שאנחנו מנסים לברר.
דורית ואג: תיאמתי את זה עם עוזרו שאישר שתיאמתי את זה אתו.
דוד רותם: אני לא אצביע.
דוד רותם: אני אפיל לו את החוק.
דורית ואג: אפשר לבקש רביזיה?
דוד רותם: אני אבקש מיד רביזיה ואצביע נגד הרביזיה.
דוד רותם: את הפטנט הזה כבר למדתי.
דורית ואג: התכוונתי שהוא יבקש.
דוד רותם: הוא לא יוכל אחרי שביקשתי רביזיה.
דוד רותם: אני מנהל דיון עם עצמי.
דוד רותם: עם כל הכבוד, זאת בדיחה.
דוד רותם: יש המלצה של כבוד השופטת בייניש או מישהו?
תמר אדרי: יש המלצות לתקן את כל חוק הבחירות.
דוד רותם: את זה אני יודע, אבל אני שואל לגבי הנקודה הזאת.
תמר אדרי: לא.
דוד רותם: אף פעם לא המליצו?
תמר אדרי: יהודית נאות זיכרונה לברכה לקחה פעם את ההמלצות של מצא ופירטה את הדברים.
דוד רותם: הגיע הזמן שנבטל את כל החקיקה הזאת כי אנחנו יודעים שאף אחד לא משכנע את הבוחרים.
דוד רותם: את הבוחרים משכנעים חודש קודם.
דוד רותם: לכן יש הצעה לקצר את כל התקופה.
תמר אדרי: אנחנו לא עושים פיקוח, אבל אם באה בקשה לצו מניעה, השופט מבקש תגובות, ואם זה בניגוד, הוא מוציא צו לא לעשות הלאה.
תמר אדרי: מה שהיה, כבר היה.
דוד רותם: אף פעם לא הגשתם תלונה במשטרה.
דוד רותם: נכון?
תמר אדרי: אנחנו אף פעם לא מגישים תלונה למשטרה.
דוד רותם: מי צריך להגיש את התלונה במשטרה על הפרת חוק הבחירות?
תמר אדרי: אתה יכול להגיש.
דוד רותם: אני יודע מה אני יכול אבל אני שואל למה לא הוועדה.
דוד רותם: כתוב יושב-ראש הוועדה, הוועדה או כל חבר מחבריה.
תמר אדרי: יכול.
תמר אדרי: לשופט יש סמכות לתת צו מניעה.
תמר אדרי: אם קיבלת צו והפרו אותו, למי שביקש יש אפשרות לתבוע אצל השופט בגין בזיון בית המשפט.
דוד רותם: אם אני רואה שמישהו הדביק שלטים באופן לא חוקי?
תמר אדרי: השופט כשופט לא יגיש תלונה.
דוד רותם: כתוב שם שיכול יושב-ראש הוועדה להגיש תלונה.
דוד רותם: אני יכול להגיש אפילו כתב אישום.
תמר אדרי: יכול, וגם אסור לסגור אותו מחוסר עניין לציבור.
דוד רותם: אני יכול להגיש את כתב האישום ישירות.
תמר אדרי: נכון, ואסור גם לסגור אותו.
תמר אדרי: היה פעם אחת עורך-דין משינוי שעשה את זה בהרצליה.
תמר אדרי: לוועדת הבחירות אין כוח לפקח על הכל.
תמר אדרי: השופט לא ילך ויגיש נגד אחד שבמקרה נודע לו על מעשיו כי עוד 50 אלף עושים את זה.
דוד רותם: אם אני נוסע בדרך ואני רואה שלט בלתי חוקי, אני יכול לנסח כתב אישום ולהגיש אותו ככתב אישום.
דוד רותם: אני לא צריך להגיש תלונה במשטרה.
תמר אדרי: נכון.
תמר אדרי: אני יודעת שהיחיד שהגיש היה דוד ששון בהרצליה.
דוד רותם: בואו נבטל את חוק דרכי תעמולה כי אין אף מפלגה שעומדת בחוק הזה.
דוד רותם: השילוט הוא לא חוקי, שמים מנורות, שמים מוזיקה וכולי.
תמר אדרי: כל שופט שכתב דוח כתב שצריך לשנות אותו מן היסוד.
תמר אדרי: בישיבה הקודמת אמרתי למנחם בן-ששון שמתקנים פה ושם נקודה, אבל כל השופטים אומרים שצריך לעשות בזה רביזיה.
דוד רותם: שיהיה רשום בפרוטוקול שאילו הייתי מעלה את זה להצבעה, הייתי מצביע נגד, אבל מכיוון שאני לא רוצה להפיל את החוק הזה בעצמי, אני דוחה את המשך הדיון.
דוד רותם: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט בנושא הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מספר 25) (איסור העסקת קרובי משפחה), התשס"ז-2007, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
זבולון אורלב: אני רואה את הנוסח בפעם הראשונה.
דוד רותם: זאת הצעת חוק שלך.
זבולון אורלב: ברשותך, הייתה לנו בעיה אחת שהיא בעיה יסודית שלא ראיתי איך היא נפתרה כאן.
זבולון אורלב: אם נדבר עליה, לדעתי זה יסלול את דרך המלך לחוק.
זבולון אורלב: הייתה הסכמה רחבה, ואין מחלוקת, שנפוטיזם הוא דבר שלילי.
זבולון אורלב: הבעיה היא לא לשפוך את התינוק עם המים המעופשים.
זבולון אורלב: העניין של העסקה או העדפה של קרובים ומקורבים לא יכולה להיות כוללת.
זבולון אורלב: למשל, אם יש ארגון שיש לו מפעל אחד בצפון ומפעל אחד בדרום, או אם יש משרד ממשלתי שיש לו מחוז אחד בצפון ומחוז אחד בדרום, אני כמציע החוק אינני רואה שום בעיה שיש שני אחים שעוסקים כל אחד בכל מחוז נפרד כי אין את תנאי הכפיפות ואין את הקרבה.
דוד רותם: מה עם ניגוד עניינים?
זבולון אורלב: אין ניגוד עניינים.
זבולון אורלב: הנוסח של הקריאה הראשונה היה קצת גורף.
זבולון אורלב: לכן אני חושב שהעניין הזה צריך לבוא על פתרונו וברגע שהוא ייפתר, החוק גם יקבל לדעתי תמיכה רחבה מאוד.
זבולון אורלב: זאת גם ההערה שקיבלתי לאורך כל הדרך מכל מיני גופים שאמרו שצריך לעשות כאן סדר צודק, ואני בעד צדק בעניין הזה.
זבולון אורלב: לא צריכים להיות קיצוניים.
דוד רותם: צריכה להיות מידתיות.
זבולון אורלב: מידתיות ואיזון.
זבולון אורלב: אני שואל את עורך-דין זנדברג אם הבעיה הזאת באה על פתרונה בנוסח הזה.
חיים כץ: עוד לא הגדירו אותה.
אייל זנדברג: היא יוצרת מנגנון גמיש שיכול ליצור איזון.
אייל זנדברג: השאלה שעומדת לדיון היא מה יהיה תוכנו של האיזון.
זבולון אורלב: כלומר, לא החוק קובע כאן אלא קובע המנגנון?
אייל זנדברג: בזה זה לא שינה.
אייל זנדברג: המודל לא שונה רעיונית מהמודל של הצעת החוק במובן שיש איסור ויש סייגים שהשר רשאי לקבוע ואולי גם ועדת חריגים.
זבולון אורלב: בסייגים שהשר עומד לקבוע, את הסוגיה הזאת שהעליתי עכשיו למשל, היא מפורשת, היא כתובה?
אייל זנדברג: אם היושב-ראש ירצה, אבל זה אחד הנושאים לדיון.
דוד רותם: אני מציע שנשמע קודם כל את נציגי הארגונים והחברות ואחר כך נעבור על הסעיפים.
יעקב גלזן: המצב הקיים יוצר סרבול כבד מאוד על עבודת החברה.
יעקב גלזן: גם הכללים הנוכחיים, קל וחומר הצעת החוק, אם היא תתקבל לפני השינוי שכרגע דיבר עליו חבר הכנסת אורלב, למעשה ייצרו פקק בפעילות שלנו.
יעקב גלזן: התעשייה האווירית היא חברה עם 18 אלף עובדים שהשנה תמכור ב-4 מיליארד דולר לחוץ לארץ.
דוד רותם: מבין ה-18 אלף עובדים, כמה קרובי משפחה יש?
יעקב גלזן: מעט מאוד.
דוד רותם: בערך.
דוד רותם: אתה לא יודע?
דוד רותם: אין לכם נתונים?
יעקב גלזן: אנחנו בודקים את זה.
יעקב גלזן: זה משתנה ותכף אסביר מה הבעיה.
יעקב גלזן: עד שמסתיימת הפרוצדורה, חלק מהעובדים עוזבים אותנו.
יעקב גלזן: אנחנו חברת היי-טק ובתחום ההיי-טק יש תחרות עזה על כל גולגולת ועל כל מוח.
יעקב גלזן: אנחנו לא מונופול ולא יושבים על שום מחצב לאומי או משאב טבע.
יעקב גלזן: התחרות שלנו היא בשווקים בחוץ מול בואינג, מול לפיד מרטין וכולי, ובמצב הנוכחי עשרות אנשים מקדישים עשרות שעות כל חודש למלא טפסים.
יעקב גלזן: אתה תראה שכל עובד כזה מפרסמים, בודקים ומאשרים, כך שבסופו של דבר, אני, במקום לעשות עסקים, מאשר את כל התיקים ואחרי עושה זאת המנכ"ל.
יעקב גלזן: אדם שצריך להביא פרנסה ב-4 מיליארד דולר, יושב ועובר על התיקים אחד לאחד.
יעקב גלזן: היום אנחנו פרוסים גיאוגרפית מרמת הגולן ועד באר-שבע.
יעקב גלזן: יש רתך אחד בבאר-שבע ובן דוד שלו מהנדס מערכת ברמת הגולן.
יעקב גלזן: זה חסר כל הגיון וחסר כל פרופורציה ואני חושב שמישהו ירה רחוק מדיי.
יעקב גלזן: אני חושב שזאת ההזדמנות הנכונה שהוועדה גם תסתכל לאחור על הכללים שהיו ותשנה למשהו סביר ואובייקטיבי.
יעקב גלזן: אנחנו מציעים לעשות שני תיקונים שלפי דעתי יכולים – בהמשך למה שנאמר כאן – להוריד חלק גדול מהבעיה.
יעקב גלזן: ראשית, במקום הגדרת חברה, צריך להסתכל על ארגון, על יחידה, על מפעל בתוך החברה הגדולה הזאת של ה-18 אלף עובדים ושם יסתכלו שאין יחסי כפיפות.
יעקב גלזן: הצענו הצעה מסוימת, שארגון שכפוף לסמנכ"ל ואחראי על תחום של מוצרים ושירותים, זה מפעל.
יעקב גלזן: כך לפחות זה מאורגן אצלנו ומהיכרותי עם התעשייה, כך מאורגן כל מפעל.
יעקב גלזן: לכן, כדי לפתור את הבעיה, אם אתה תוחם את זה ויורד ברמת החברה לרמת המפעל, זה מקבל ווליום הרבה יותר נמוך וגם מאפשר טיפול מהיר.
יעקב גלזן: שנית.
יעקב גלזן: צריך שהגורם המאשר יהיה הסמנכ"ל למשאבי אנוש.
יעקב גלזן: לא כל דבר צריך להיעשות על ידי מנכ"ל החברה.
יעקב גלזן: כל שעה שהוא מקדיש לעלעול בתיקים שתופסים לו את כל השולחן, זה במקום שעה שהוא יפתח מוצרים לטובת מדינת ישראל ולשם הבאת כסף למדינת ישראל.
יעקב גלזן: 4 מיליארד דולר זה סכום גדול שקשה מאוד להביא אותו.
שלי יחימוביץ': על מה אתה קובל?
יעקב גלזן: אני מדבר על הגדרה רחבה מאוד של חברה.
יעקב גלזן: צריך להשאיר לחברות מהסוג שלנו, שהן חברות היי-טק, איזשהו מרווח פעולה לדירקטוריון.
יעקב גלזן: בדירקטוריון שלנו יושבים אנשים מאוד רציניים שמקבלים החלטות אחת לחודש בעשרות נושאים שכל אחד שווה עשרות ומאות מיליוני דולרים כאשר מדובר בפרוייקטים רב-שנתיים.
יעקב גלזן: אם סומכים עליהם בדבר הזה, שהם יהוו את הבקרה באותם מקרים שגם צריך לחרוג מזה.
יעקב גלזן: כלומר, אם יש מהנדס מערכת ייחודי ואח שלו עובד במפעל, בגלל זה כבר אי אפשר לקלוט אותו.
יעקב גלזן: צריך שהדירקטוריון ייתן איזה כללים.
יעקב גלזן: במדינה זה נעשה כי המדינה בתקשי"ר קבעה פרמטר שמנהל ביחידה יכול להתיר, למרות האיסור בחוק, גמישות מסוימת.
דוד רותם: איפה יש את זה במדינה?
אייל זנדברג: לא באותה יחידה.
יעקב גלזן: באותה יחידה מאפשרים כפיפויות ומאפשרים זאת במקרים חריגים ויוצאי דופן.
דוד רותם: מי מאשר?
דוד רותם: הנציב.
יעקב גלזן: כן.
יעקב גלזן: אנחנו רוצים לתת את זה לרמת סמנכ"ל כדי שבאותם מקרים שיש אדם ייחודי שיש עליו תחרות קשה, נוכל לפעול.
יעקב גלזן: בוא ניקח תחרות בינינו לבין אלביט, גם כך השכר שאני יכול לתת לו הוא שליש מהשכר שאלביט נותן לו, אבל אם הוא ייכנס לתוך המערבולת הזאת, הוא עף החוצה משום שהוא באותה יחידה ואי אפשר לקלוט אותו, והפרוצדורה היא כזאת שהוא לא יחכה הרבה זמן.
יעקב גלזן: אדם כזה שעזב מקום עבודה ומחפש מקום אחר, הוא יבוא אלי כי אני אציע לו תפקיד מאוד אתגרי, אבל הוא לא יחכה על המדף חודש וחצי כי יחטפו אותו.
יעקב גלזן: לכן חייבים לתת איזשהו מרווח נורמלי למקרים חריגים.
יעקב גלזן: לדירקטוריון יש סמכות בספקטרום רחב של נושאים אחרים, אפשר גם לסמוך עליו בנושא הזה בכפוף לדיווחים פעם בשנה לדירקטוריון, למבקר המדינה, לוועדת הכנסת, למי שאתם רוצים, כדי שתראו שהכל סביר ובפרופורציה.
יעקב גלזן: אלה שלושת ההערות העיקריות שלנו.
דוד רותם: אם אתה יכול לנסות לבדוק לי בחצי שנה האחרונה כמה קרובי משפחה הועסקו בתעשייה האווירית.
יעקב גלזן: התקבלו?
דוד רותם: הועסקו.
יעקב גלזן: שהתקבלו במשך 50 השנים שהתעשייה קיימת?
דוד רותם: כמה קרובי משפחה עובדים היום בתעשייה.
יעקב גלזן: אני מניח שאפשר לבדוק את זה, אבל זה מחייב לעשות סקר בין כל העובדים.
יעקב גלזן: יש לי 17 עובדים ואני לא יודע מי קרוב של מי.
יעקב גלזן: עכשיו, כאשר הוא בא לעבודה אני שואל אם יש לו בן דוד, בן אח, סבא.
דוד רותם: ממתי אתה שואל את זה?
יעקב גלזן: מרגע שנכנסו הכללים הלא כל כך חכמים האלה.
דוד רותם: לפני כן לא ידעת.
יעקב גלזן: לא יכולתי לדעת.
יעקב גלזן: במדינת ישראל הכל הולך מקיצון לקיצון.