GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נירית להב: יחד עם זאת, הסעיף הקטן הראשון פתוח יותר.
נירית להב: "מידע שאינו זכאי לקבלו" – בעצם ההסכמה שלי למסור את המידע אני מסירה את עניין הזכאות ולכן הוא מתייחס לכל המקרים האחרים של עורכי דין, של בני משפחה, של אנשים שאין ביניהם יחסי מרות.
נירית להב: לעומת זאת סעיף ב' מתייחס למצבים שבהם נשלל יסוד ההסכמה החופשי של האדם, למשל ביחסי העסקה.
נירית להב: אם אני לא מוכן למסור את התדפיס שלי למעסיק עתידי אני בעצם גוזר על עצמי אי קבלה לעבודה מראש.
נירית להב: דומה הדבר בוועדות הקבלה ליישובים ובעצם המצבים האלה שוללים ממני מראש את יסוד ההסכמה החופשית, מצב שונה מהמצבים שאנחנו מתמודדים איתם בסעיף קטן (א), למשל בני זוג, למשל עורך דין.
גבריאלה פיסמן: כשאנחנו חשבנו על נוסח קבלת החלטה יותר חשבנו על קבלת החלטה יותר ממוסדת.
גבריאלה פיסמן: על ועדות קבלה ליישובים, משלחות, דברים מסוג הזה.
גבריאלה פיסמן: הסיטואציות שהן יותר בתחום הפרטי נראה לנו שהן יותר נכנסות לגדר א' ואז יסוד ההסכמה לא צריך להיות תלוי באותן סיטואציות.
מנחם בן-ששון: ואז אתם רוצים לחזור לשני הסעיפים?
גבריאלה פיסמן: אנחנו מציעים לחזור לנושא.
מנחם בן-ששון: הייעוץ המשפטי, בבקשה.
איתמר גלבפיש: עניין שלא נפתר הוא מונח כולל הכל.
יצחק לוי: זו הבעיה.
יצחק לוי: הממשלה אומרת שאם אתה מפריד בין אלף לבית אתה מפריד בצורה ברורה בין דברים פרטיים לבין דברים לא פרטיים.
איתמר גלבפיש: צריך לזכור שזה שאנחנו אומרים החלטה אחרת זה לא יוצר איסור חדש, זה רק תיקונים מבהירים.
איתמר גלבפיש: גם אם אני לא כותב החלטה אחרת - הדבר אסור מכוח אל"ף, זה לא שהדבר מותר, הוא אסור, הוא פשוט לא מהדברים שאני רוצה להדגיש במיוחד.
יצחק לוי: אל"ף אומר שהוא לא זכאי לקבלו, אם אני נותן לו הוא זכאי לקבלו.
יצחק לוי: בבי"ת אתה מוסיף סיפא ואומר: ההסכמה איננה נקראת זכאות לקבלה.
יצחק לוי: באל"ף אתה לא כותב את זה, אתה אומר שזה אפשרי.
איתמר גלבפיש: אם אני מסכים שתכה אותי נמרצות ותפצע אותי פצעים קשים, האם לא תחול עליך אחריות פלילית?
איתמר גלבפיש: אין בהסכמה בכל מקרה כדי להכשיר עבירה, כדי להפוך אותה ללא פלילית.
איתמר גלבפיש: לא בכל מקום, גם אם היא הסכמה מדעת פותרת אותי מאחריות פלילית.
איתמר גלבפיש: עצם ההסכמה למסירת מידע לוועדת קבלה אני יכול להתמודד איתה גם מהדוקטורינה של - - -
יצחק לוי: אז למה אתה צריך את הסיפא בבי"ת?
איתמר גלבפיש: זה היה כדי להגיד מסר למעסיקים.
מנחם בן-ששון: לגבי ועדות הקבלה, האם לא היה ראוי, אתם לא יודעים מקרים אחרים, תנו לי את זה בצורה ספציפית.
דפנה ביינוול: משלחות למשל.
מנחם בן-ששון: תנסי להגיד את זה לגבי משלחות.
גבריאלה פיסמן: בעניין הזה נכשלנו, ניסינו למצוא איזשהו נוסח טוב יותר.
מנחם בן-ששון: אם כך, מה רע לך לכן מידע שאינו זכאי לקבלו?
מנחם בן-ששון: תחזרי לסעיף בנוסחו הקודם - - -
גלעד ארדן: היא רוצה את הכחול, את מה שעבר בראשונה.
יצחק לוי: היא רוצה את הכחול אל"ף ובי"ת, לא רק אל"ף.
מנחם בן-ששון: האגודה לזכויות האזרח, בבקשה.
לילה מרגלית: רק הערה לגבי דברי הבורסה ליהלומים, הם אומרים שהם רוצים לקבל את המידע או לדרוש מאנשים להביא את המידע כדי להחליט מי רשאי להיכנס למתחם הבורסה ומי לא.
לילה מרגלית: זאת החלטה שהוועדה צריכה להבהיר שהבורסה לא רשאית על דעת עצמה לקבוע דבר כזה אלא אם כן העניין יעוגן במפורש בחוק.
לילה מרגלית: זה סוג של החלטה אחרת בעניינו של אדם שזה לא קבלה ליישוב וגם לא העסקה בצורה ישירה וזה צריך לבוא במסגרת החוק.
לילה מרגלית: בדיוק מסוג הדברים האלה.
לילה מרגלית: אחרת למשל יכולים לקבוע, אני לא מחליט לא להעסיק אותו אני רק מחליט שהוא לא יכול להיכנס לבניין שלי.
לילה מרגלית: זה מאפשר משחק רחב מדי באיסור הזה.
גלעד ארדן: כדאי שבעלי מועדונים ומקומות בילוי יהיה להם את המידע של הבורסה ואז הם ימנעו סיכוי לאלימות כי כל מי שפעם פתחו לו חקירה על אלימות לא ייכנס.
גלעד ארדן: בכלל אפשר למקד אותם, אפשר לעשות מחנות מיוחדים לאנשים - - -
מנחם בן-ששון: בדיוק בנושא הזה יש מועדונים ואחרי זה כתוצאה מזה מתחילה אלימות.
לילה מרגלית: לכן לא היינו מציעים להוריד את החלק שמדבר על קבלת החלטה אחרת בעניינו של אדם.
לילה מרגלית: אם זה נתפס כרחב מדי אפשר לחשוב אם צריך לצמצם את זה באיזושהי צורה אבל זה צריך להיות נכון גם במקרים שהם לא רק העסקה פרופר וקבלה ליישוב.
לילה מרגלית: אני חושבת שביחס בין הרצון לשמור על אוטונומיה של הפרט, לעשות מה שהוא רוצה עם המידע שהוא בעצם המידע שלו לבין הרצון לדאוג לכך שלא ינוצל אדם לרעה על ידי כך שירוקנו מתוכן את ההסכמה שלו על ידי מעסיק - אני חושבת שצריך להגדיר את הסיטואציות שבהן אנחנו רוצים להגביל את האוטונומיה ולא להחיל את זה באופן גורף.
לילה מרגלית: לכן אני אוהבת יותר את הנוסח בכחול שמגביל את ההסכמה לאותן סיטואציות שבהן ההסכמה היא בעייתית ולא רלוונטית.
לילה מרגלית: כמו שנאמר, אני חושבת שתמרור האזהרה צריך להיות מוצב בפני המעסיק או בפני מי שדורש את המידע ולא בפני האדם עצמו.
לילה מרגלית: האדם עצמו זכאי לעשות מה שהוא רוצה עם המידע שלו אבל מי שבא לנצל את החולשה שלו, את המעמד החלש שלו ביחסים - הוא זה שצריך להיזהר, הוא זה שצריך להיות כפוף לאיסור פלילי.
לילה מרגלית: יש לנו הערה נוספת, טכנית יותר.
לילה מרגלית: האופן שהסעיף מנוסח היום, הרי המרשם הפלילי לפי החוק זה המרשם שנוגע להרשעות קודמות.
לילה מרגלית: לכאורה המרשם הפלילי זה לא בהכרח המידע הנוסף של הרישומים הנוספים של תיקים סגורים ותיקים תלויים ועומדים.
גבריאלה פיסמן: זה מוגדר פה המרשם, לא המרשם הפלילי.
לילה מרגלית: החשש שלי הוא שיפרשו את זה רק על המרשם הפלילי ולא הרישומים האחרים לפי סעיף 11.
מנחם בן-ששון: איך אפשר כך?
לילה מרגלית: המרשם מוגדר?
איתמר גלבפיש: המרשם לא מוגדר.
מנחם בן-ששון: המרשם מוגדר לפרשנותכם.
לילה מרגלית: בגלל שהמרשם לא מוגדר היום בחוק, אם אני לא טועה, הפלילי זה רק המידע על הרשעות קודמות - - -
אפרת רוזן: הדבר היחידי זה שלא ליצור הסדר שלילי אם אנחנו מחילים את זה לגבי הסעיף הזה ולא לגבי סעיפים אחרים כי הפרשנות של משרד המשפטים היא לגבי הכל.
אפרת רוזן: אפשר להבהיר ולהגיד שזה כולל גם פרטי רישום וגם רישומים אחרים.
מנחם בן-ששון: ולכן גברת מרגלית את מציעה לעשות מה שלא קיים בינתיים היום בחקיקה ולהכניס הגדרה לעניין זה.
אפרת רוזן: אפשר לעשות משהו נקודתי ולהבהיר שבמקום להשתמש במילים: מן המרשם, להגיד שהוא דרש, קיבל פרטי רישום לפי סעיף 2 או לפי סעיף 1(ג).
מנחם בן-ששון: זה יפתור את הבעיה לכולנו.
אפרת רוזן: ואז לא להשתמש במילה מרשם.
מנחם בן-ששון: תודה על ההערה, יש עליה הסכמה מקיר לקיר.
מנחם בן-ששון: הסנגוריה הציבורית, בבקשה.
רענן גלעדי: בעניין הסיפא, אפשר לפתור את הבעיה שמעלים פה על ידי כך שיוסיפו בתוך הסעיף: בנסיבות שבהן לא הייתה לו ברירה מעשית שלא להסכים.
רענן גלעדי: " כלומר ההסכמה שעליה מדובר בסיפא היא הסכמה שהיא לא הסכמה אמיתית ואת זה צריך לכתוב במפורש.
מנחם בן-ששון: הנטייה עכשיו היא להוריד את זה, אני היחידי שבדעה הזו - - -
רענן גלעדי: אני מציע להוסיף בסוף הסעיף: בנסיבות שבהן לא הייתה לא ברירה מעשית שלא להסכים.
מנחם בן-ששון: מה זה ברירה מעשית בהגדרת חוק?
רענן גלעדי: זה דבר שצריך להיות במפורש בכל מקרה אבל אלה סוג המקרים כמו קבלה ליישובים.
יצחק לוי: בזה אתה משאיר פתח רחב מאוד.
מנחם בן-ששון: הפתח הזה הוא פתח של פרשנות הסיטואציה.
גלעד ארדן: מספיק שזה ילך ויגיש תביעה ויוכיח אם הייתה לו ברירה מעשית או לא מעשית.
מנחם בן-ששון: תודה, חבר הכנסת מיכאלי.
אברהם מיכאלי: בנוסח המתוקן של הוועדה אני חושב שאפשר למצוא פיתרון לאותם מקרים שהועלו קודם, החשש לגבי היוועצות עם עורך דין, בני משפחה.
אברהם מיכאלי: אפשר לסייג את אותם מקרים שלא ייכנסו בפנים ואז את הרציו הכללי של התיקון כן להשאיר.
אברהם מיכאלי: לא צריך לפצל את זה לשני סעיפים.
אברהם מיכאלי: להוציא את אותם מקרים, הייתי מוצא את הניסוח שנוכל להגיד: למעט היוועצות אישית לטובתו הוא, שהוא מחליט.
איתמר גלבפיש: חשבנו וניסינו לחשוב על משהו כזה אבל הבעיה היא שזה איזושהי קזואיסטיקה ופירוט שאנחנו לא יכולים לצאת ממנו.
אברהם מיכאלי: הסיפא שבהמשך היא חיונית מאוד באמת כלפי המעבידים אבל את "הלמעט" אני יכול למצוא בנוסח.
יצחק לוי: לכן יותר פשוט להפריד.
גלעד ארדן: אני רוצה לשכנע אותך לא לעשות את זה, הכוונה שלך היא טובה רק שזה עלול לפתוח פתח כזה שאחרי זה יהיה לנו תמיד ויכוח פרשני.
גלעד ארדן: אני חושב שבמדיניות אכיפה אפשר לסמוך על משטרת ישראל.
אברהם מיכאלי: אם אני בוחר בהיוועצות שלי עם מי אני רוצה להתייעץ ולפי זה ללכת ולהשתמש באותו מרשם?
אברהם מיכאלי: אף פרקליטות לא תבוא אלי בטענות?
יצחק לוי: אתה צודק, לכן צריך להפריד בין הסעיפים.
מנחם בן-ששון: אתה נגעת עכשיו בסיפא.
אברהם מיכאלי: וגם האמצע.
מנחם בן-ששון: חברים, תחזרו בחזרה לנוסח שעבר במליאה.
מנחם בן-ששון: "מי שהשיג או קיבל מן המרשם במישרין או בעקיפין מידע שאינו זכאי לקבלו" – מבחינתך חבר הכנסת ארדן זה יפתור את הבעיה של קבלת החלטה אחרת בעניינו.
מנחם בן-ששון: אם אני חוזר לכחול אני יוצא ידי חובה בעניין הזה, אז אני לא צריך לפתוח את הפתח של קבלת החלטה אחרת בעניינו.
מנחם בן-ששון: בוא נחזור חזרה, ניסינו לתקן, תיקנו, נחזור לכחול.
מנחם בן-ששון: מר עייני בבקשה.
שמואל עייני: בורסת היהלומים לא טוענת פה בשם מעסיקים, אנחנו לא מעסיקים.
מנחם בן-ששון: בשם אזור בעל רגישות ביטחונית גבוהה.
אברהם מיכאלי: אגב קיבלתי תלונה שחבר כנסת שמנסה להיכנס לבורסת היהלומים עם תעודת ח"כ עובר בדיקות כאחד האדם.
יצחק לוי: הם צודקים, יש פה הרשעות.
גלעד ארדן: יש תיקים פתוחים.
אברהם מיכאלי: אם זאת הסיבה זה בסדר.
שמואל עייני: אנחנו לא טוענים בשם מעסיקים אלא אנחנו טוענים בשם אזור מאוד מיוחד כפי שאנחנו רואים אותו, אנחנו חושבים שאין כזה אזור נוסף.
שמואל עייני: אגב, לא רק אנחנו חושבים כך, בית המשפט העליון קבע כך.
שמואל עייני: יש פסק דין מפורש שבית המשפט העליון, לא אנחנו אומר את זה עלינו, ואקריא לכם רק משפט אחד: "בעניין כניסתו לענף היהלומים של מי שעבר עבירה שיש עמה קלון היא דרישת סף סבירה ואף נדרשת".
יצחק לוי: אני יכול להציע לך הצעה?
יצחק לוי: אתה מוכן לנסח לי הצעת חוק פרטית?
יצחק לוי: זה לא שייך לעניין.
יצחק לוי: אתם רוצים הכרה כאזור ביטחוני מיוחד.
שמואל עייני: אנחנו מנסים להצביע על בעיה.
גלעד ארדן: הבנו, אבל אתה רוצה שיכירו בכם, כמו מורים במשרד החינוך, כל גוף שזכאי לקבל היום ישירות מהמשטרה, זה לא רלוונטי לדיון היום.
יצחק לוי: תגיש לנו הצעה, נשקול אותה.
גלעד ארדן: זה לא רלוונטי לחוק הזה.
מנחם בן-ששון: אבקש לא להפריע ליועץ המשפטי של הבורסה ליהלומים.
שמואל עייני: בעניין הזה אנחנו מנסים להסיר תקלה מסוימת.
שמואל עייני: הבעיה יכולה להיפתר, כפי שהעיר פה חבר הכנסת, אבל כרגע, אם ההצעה הזו תתקבל אנחנו נימצא בבעיה משום שאותו אזור מיוחד כפי שנקבע יישאר פרוץ.
מנחם בן-ששון: האם היום אתם דורשים את הרישום הפלילי?
שמואל עייני: אנחנו מפרשים, וזה בניגוד למה שאומר פה הייעוץ המשפטי, את בג"ץ פישלר ככזה שמקנה לפרט את היכולת לתת למי שהוא רוצה את המרשם הפלילי.
שמואל עייני: כך נקבע בבג"ץ פישלר ועל פי זה אנחנו נוהגים.
שמואל עייני: הערה למה שאמר חבר הכנסת ארדן, אנחנו לא רוצים לראות וגם לא רואים את אותם תיקים שנסגרו בגלל כל מיני סיבות כאלה ואחרות, זה דבר שלא מגיע אלינו בכלל.
שמואל עייני: אם הפרט מביא אלינו את המרשם הפלילי מדובר רק על הרשעות קודמות.
מנחם בן-ששון: האם אתה מודע לכך שהפרט מביא לך היום במרשם הפלילי את העמוד הראשון ואתה לא יודע אם יש לו 300 סעיפים אחריו?
מנחם בן-ששון: ואז מה אתה עושה?
מנחם בן-ששון: לוקח אותו למכונת אמת?
שמואל עייני: לעיתים אנחנו עושים גם את זה.
מנחם בן-ששון: אז קח אותו ישר אם הוא מוכן, בשביל מה אתה צריך את העמוד הראשון?
שמואל עייני: משום שהעמוד הראשון נותן לי אינדיקציה, כמו שאמר בית המשפט העליון, בהרשעות פליליות.
מנחם בן-ששון: עמוד ראשון לא נותן לך שום אינדיקציה.
גלעד ארדן: מי שם אותך להחליט אם הוא שוקם או לא שוקם?
גלעד ארדן: אתה מנסה לחנך אותו?
גלעד ארדן: תשלום חובו לחברה זה על ידי ישיבה בכלא, לא על ידי איסור להיכנס לבורסה לעולמי עד.
גלעד ארדן: אתה קובע עונש נוסף על העונש שבית המשפט גזר.
מנחם בן-ששון: אדוני מחזיק היום בכלי לא מעודכן לחלוטין.
מנחם בן-ששון: מזה כמעט שנה אתה מקבל עמוד שמאחוריו יכול להיות עולם שלם ומאחוריו יכולה להיות תפאורה של לא כלום.
יצחק לוי: זה אומר שבשנה האחרונה הם לא ביקשו מאף אחד.
שמואל עייני: עד כמה שאני יודע, בפעמים הקודמות שהביאו לנו רישומים כאלה - - -
גלעד ארדן: תדע לך שהדיון הזה לא הוגן.
גלעד ארדן: יש מיליון גופים לא פחות חשובים מהבורסה ליהלומים שגם יכולים למצוא צידוקים ולא בכל משפט שיהיה פה יהיה משפט של הבורסה.
גלעד ארדן: זה כנסת ישראל מול אינטרס הבורסה.
מנחם בן-ששון: עם כל הכבוד, היחידים שבאו אלי לבקש היו אנשי הבורסה ליהלומים, זה הכל.
מנחם בן-ששון: אדוני מארגון החוקרים הפרטיים, לא קיבלתי ממך נייר.
צלי פלג: אני יודע שלא קיבלת כי ביררנו את זה לפני הישיבה אבל גם אנחנו שלחנו.
מנחם בן-ששון: אדון עייני, סיימת את דבריך?
שמואל עייני: כן.
מנחם בן-ששון: כבר קודם אמרתי שלא נעניתי לכם, אני חוזר, אני לא נענה לכם.
שמואל עייני: עוד הערה אחת, אני לא יודע אם אתם יודעים, אני רוצה להפנות את תשומת ליבכם לעובדה שלפי חוק רישוי עסקים לדוגמא, כאשר מלטשת יהלומים מבקשת רישוי עסקים -אחד מתנאי הסף לקבל רישוי עסק זה שהעובדים שם עברו את ביקורת המשטרה, שאין להם ר.פ.
שמואל עייני: מה אתם יוצרים בעצם?
גלעד ארדן: זה שלילי - - -
שמואל עייני: אתה יוצר סיטואציה שהמעסיק לא יכול לקבוע את זהות העובדים שלו במלטשה והמשטרה תעשה את זה?
שמואל עייני: זה חוק רישוי עסקים.
מנחם בן-ששון: הציע לך המחוקק להציע לו הצעת חוק.
שמואל עייני: המחוקק הביע עמדה בעניין הזה שיש חשיבות גדולה מאוד לעבר הפלילי של אנשים המועסקים בענף היהלומים, אחרת לא היו דורשים.
מנחם בן-ששון: אדוני, אתה טועה בפרשנות ויכול להיות שגם עברת כמה עבירות חמורות בשנה האחרונה.
מנחם בן-ששון: את הדבר הזה המשטרה תבדוק ויכול להיות שנפנה את תשומת ליבה בעקבות הדברים שלכם.
מנחם בן-ששון: מר אבידן מהמשטרה, אתה שמעת את דברי, נכון?
מוטי אבידן: כן.
מנחם בן-ששון: אתה צריך מכתב ממני?
מוטי אבידן: לא, זה מוקלט.
מנחם בן-ששון: משרד המשפטים בבקשה.
גבריאלה פיסמן: יש כמה דרכים להסדיר מעמד של הגופים לקבל מידע מהמרשם הפלילי.
גבריאלה פיסמן: אם הבורסה ליהלומים רואה לנכון לפנות אלינו - יש אפשרות לשר המשפטים להסמיך בדרך של צו - - -
מנחם בן-ששון: למה גברתי מתייחסת?
גבריאלה פיסמן: אני מדברת על בקשת הבורסה.
מנחם בן-ששון: את הבקשה הזאת סגרתי עוד קודם, חשבתי שמר עייני יוסיף דברים על מה שאמר מר כהן, הדברים הלכו על אותו כיוון אז אמרתי שזה בסדר, זה מיותר, זה רק סיבך את הבעיה מבחינתם, לא מבחינתי.
מנחם בן-ששון: חברי הכנסת, אני חוזר את החוק, אני חוזר את הנוסח הכחול, לחלק את זה לשני חלקים.
מנחם בן-ששון: להוריד מהחלק השני: "או לשם קבלת החלטה שאינו בעניינו.
מנחם בן-ששון: " נשארת לי רק שאלת הסיפא.
איתמר גלבפיש: הסעיף הראשון אומר: מי שהשיג, דרש או קיבל מידע מן המרשם, במישרין או בעקיפין, מידע שאינו זכאי לקבלו, דינו מאסר שנה.
מנחם בן-ששון: דינו "מאסר" – אנחנו עוד לא יודעים כמה.
איתמר גלבפיש: בסדר, זה מה שקיים היום ורק הוספנו את היסודות העובדתיים של "דרש או קיבל".
איתמר גלבפיש: סעיף (ב) המוצע אומר כך: מי שהשיג, דרש או קיבל מן המרשם, במישרין או בעקיפין, מידע שאינו זכאי לקבלו, לשם העסקה או לשם קבלת החלטה בעניין האדם שהמידע נוגע לו".
איתמר גלבפיש: לא הבנתי מדברי היושב ראש אם הוא רוצה להוריד את ה"ההחלטה" - - -
מנחם בן-ששון: אני רוצה להוריד את "ההחלטה בעניין שלא נוגע לו.
מנחם בן-ששון: " אני לא צריך אותה.
מנחם בן-ששון: ההערות שהעירו חברי הכנסת הן במקום.
מנחם בן-ששון: אני לא יכול לפתוח פה פתח לעניין החלטה בעניינו או לעניין שאינו נוגע לו ואז אצור כל מיני סיטואציות מטורפות של בעל שמתייעץ עם עורך דין והאישה לוקחת אותו לבית המשפט כי פעם איזשהו חומר שלהם הגיע לעורך הדין.
מנחם בן-ששון: יש איזושהי רמה של סבירות.
מנחם בן-ששון: לפני שאני בא לבית המשפט אני רוצה לומר בחוק מה מותר ומה אסור.
מנחם בן-ששון: אם היית מוכנה לקבל את תפיסתי שאומרת: לעניין קבלה ליישובים, הייתי אומר: בסדר, הייתי מנסח את זה באיזושהי דרך.
מנחם בן-ששון: אם היית אומרת שזה לא רק קבלה ליישובים אלא קבלה למשלחות – גם זה הייתי אומר.
מנחם בן-ששון: זאת אומרת, אם היית יודעת ליצור את הספציפיקציה הזאת, אם את לא יודעת ליצור את הספציפיקציה אני מוחק את זה בינתיים.
מנחם בן-ששון: אני לא יכול לפתוח סל שאין מושלו.
גבריאלה פיסמן: אם הבחירה היא בין להוריד את זה לחלוטין מסעיף קטן בי"ת לבין לקבוע את זה באופן ספציפי לעניין ועדות קבלה – אני מעדיפה לקבוע באופן ספציפי.
מנחם בן-ששון: נכניס את זה, אם פעם תרצו תבואו למחוקק.
אפרת רוזן: את רוצה להכניס את המילה "ועדות קבלה" לחוק?
אפרת רוזן: זה משהו שהוא לא מוסדר בחוק.
איתמר גלבפיש: זה ממילא אסור.
איתמר גלבפיש: הרי יש לכם סמכות להנחות את ועדות הקבלה, לדעתי אתם יכולים לעשות את זה באמצעות הנחיות.
גבריאלה פיסמן: מדובר בוועדות קבלה לא - - - .
גבריאלה פיסמן: קיבלתי פניה רשמית ממנהל מקרקעי ישראל, הבעיה של ועדות קבלה היא ועדה מאוד קשה מבחינתם, זה מוסדר למנוע אפליה שיטתית בקבלה והם ציפו לקבל מענה בהצעה זו.
איתמר גלבפיש: איזה מענה?
איתמר גלבפיש: זה רק מבהיר, אין בזה כדי לשנות את הדין.
איתמר גלבפיש: אם הדין הוא שאי אפשר לקבל מידע - - -
גבריאלה פיסמן: היסוד של הסכמה שאמרנו שהוא חל רק על ידי סעיף קטן (ב) לא חל באל"ף.
גבריאלה פיסמן: אם אנחנו מדברים על הסיטואציה של הכללת ועדות קבלה בעניין של קבלת החלטה בסעיף קטן (ב) הרי היסוד של ההסכמה חל גם בעניין הזה.
גבריאלה פיסמן: אם היסוד של ההסכמה לא חל בעניין הזה ואנחנו נכנסים לאל"ף – זאת אומרת שאם אדם הסכים למסור את המידע שלו לוועדת קבלה – זו לא עבירה מבחינת החוק.
גלעד ארדן: יכול להיות שיש עוד סיטואציות רבות שלא חשבנו עליהם שאנחנו רוצים או לא רוצים.
גלעד ארדן: אני מאוד מצטער, הכוונה המקורית הייתה והיא נותרה כזו לטפל בעניין של היחסים שמתקיימים בין מעסיק חזק - - -
אברהם מיכאלי: תפסת מרובה לא תפסת.
גלעד ארדן: יש לי תחושה שאין עניין שהצעת החוק הזו תתקדם.
גלעד ארדן: הממשלה והמנהל "מצפה" – אנחנו רוצים מאוד לעמוד בציפיות של המנהל, הוא גם יכול לכוון אותנו ולשלוח לכאן נציג.
גלעד ארדן: אני מבקש להתקדם עם ההצעה המקורית של המציעים - - -
מנחם בן-ששון: ולהוריד כפי שהצעתי.
גלעד ארדן: ואם הממשלה רוצה להגיש חוק מיוחד למניעת אפליה בוועדות קבלה - המינהל בוודאי יגיש אותה במהרה על שולחן הכנסת.
מנחם בן-ששון: למחוק מהמילה: "או" עד "בעניינו".
לילה מרגלית: לכאורה זה מאפשר לגוף להחליט שהוא מבקש רישום פלילי כדי שלא יכנסו למתחם שלו.
מנחם בן-ששון: לכאורה, אבל אסור לו משום שכתוב: אינו זכאי לקבלו.
לילה מרגלית: אבל אם יסוד ההסכמה מתייחס רק לסעיף בי"ת אז פרשנות עלולה להיות - - -
מנחם בן-ששון: עוד לא אמרתי שאני מוסיף את יסוד ההסכמה.
גלעד ארדן: "לשם קבלת החלטה בעניין האדם שהמידע נוגע לו.
גלעד ארדן: " אתם מוחקים את המשפט הזה?
מנחם בן-ששון: עוד לא הגענו לזה.
גלעד ארדן: גם היום המצב הוא שאסור, אם תיצרו עכשיו הסדר שלילי שאומר על מה אסור בדיוק, זה יהפוך הרבה דברים למה מותר, ואין לי מטרה להפוך את זה.
גלעד ארדן: אנחנו רוצים ליצור הסדר חיובי במקרים ספציפיים?
גלעד ארדן: בוא נחשוב לדיון הבא איך אפשר לנסח הסדר חיובי צר ככל שניתן כדי שהחוק לא יאסור על אדם לתת לאשתו או לעורך דינו ונראה אם אפשר לחשוב על מקרים נוספים.
גלעד ארדן: אבל ליצור הסדר שלילי שאומר רק לקבלת עבודה – זה באמת יצור לנו את הבורסה והדיסקוטקים וכל מי שירצה למנוע דברים כאלה, בסוף יצא שכרנו בהפסדנו.
יצחק לוי: מלכתחילה המטרה פה הייתה להגדיל את הענישה בנושא המעסיקים, נקודה.
יצחק לוי: בניסוחים האחרים אנחנו חודרים לכל מיני תחומים שאולי כן צריך לתקן אותם אבל זו לא הייתה מטרת החוק, כל מיני מקומות שכן אפשר להסכים או שצריך שלא תהיה ענישה וכן הלאה, אבל לא על כך אנחנו דנים.
יצחק לוי: אם אנחנו רוצים להתקדם בחוק אנחנו צריכים להסתפק בכך שאנחנו מחמירים את הענישה לשנתיים.
מנחם בן-ששון: ולא להוסיף ולפרט העסקה?
מנחם בן-ששון: לא לתת את האינדיקציה?
יצחק לוי: לאל"ף האינדיקציה לא קיימת ואם זה כך זה אומר שבאל"ף ההסכמה היא ראויה, היא לא בעייתית.
יצחק לוי: אני לא אומר שזה לא ראוי, צריך לשקול את זה.
יצחק לוי: יכול להיות שיש מקרים שזה ראוי ומקרים שזה לא ראוי.
יצחק לוי: אבל אנחנו לא עוסקים בזה, לא עסקנו באל"ף.
יצחק לוי: באנו רק לעסוק בבי"ת.
יצחק לוי: מלכתחילה הצעות החוק לא באו לעסוק באל"ף, הן באו לעסוק בבי"ת.
יצחק לוי: אם רוצים לעסוק באל"ף – צריך לעשות דיון נפרד.
יצחק לוי: לומר האם נכון הדבר שיהיה אסור, האם יש מקרים שצריך להתיר – בואו נכתוב אותם.
יצחק לוי: זה דיון אחר.
גלעד ארדן: אני מציע שעד הדיון הבא נחשוב על מקרים בהם ניתן להתיר.
גלעד ארדן: עד כמה ניתן להיות ספציפיים בעניין הזה.
איתמר גלבפיש: הבעיה מבחינה משפטית נוצרת בהוספה של הסיפא, ברגע שאני מוסיף את הסיפא לעניין ההסכמה.
איתמר גלבפיש: מה שכן יש הסכמה ולא כלול בהתנהגויות האסורות בבי"ת כלומר העסקה או קבלת החלטה אחרת - מותר.
איתמר גלבפיש: היינו כל מה שלא מצוין בבי"ת - - -
גלעד ארדן: אבל למה אתה מתעקש על זה?
גלעד ארדן: קבלת החלטה היא גם דבר בעייתי, אם אני הולך לעורך הדין שלי והוא לא יודע מה לעשות איתי.
איתמר גלבפיש: אני מציע למחוק את הסיפא לעניין ההסכמה כך שלא תשמיע הסדר שלילי לעניין האחרים ולהסתפק בהחמרת ענישה במקרים שאני דורש להעסקה או החלטה אחרת בעניינו, אולי רק לעניין העסקה.
איתמר גלבפיש: בלי להתייחס לשאלות ההסכמה שנועדו להבהיר למעסיקים אבל יוצרות לנו בעיות פרשניות באמת קשות.
גלעד ארדן: אם תגיד "העסקה", ולא תגיד: החלטה אחרת בעניינו – אתה עוד פעם יוצר הסדר שלילי.
איתמר גלבפיש: השאלה אם אני כולל רק העסקה או רק החלטה זה עניין אחר, קודם כל הסיפא.
גלעד ארדן: אני חולק עליכם.
גלעד ארדן: אני רוצה להעביר מסר למעסיקים.
גלעד ארדן: יש הרבה דברים שאתה מקבל החלטות לגבי אדם ויש להן משמעות חברתית או כלכלית לגביו.
גלעד ארדן: גם למנוע ממנו להיכנס למתחם הבורסה זה משפיע גם בעקיפין על העסקה שלו בכל מיני מקומות.
גלעד ארדן: הוא לא יכול לבוא אפילו להתראיין שם.
גלעד ארדן: אז חוסמים אותו לא דרך העסקה אלא דרך זה שהוא לא יכול בכלל להגיע לבניין.
שמואל עייני: זה לא נכון.
גלעד ארדן: זו קבלת החלטה אחרת בעניינו.
גלעד ארדן: אם נתחיל להסביר מה זה קבלת החלטה אחרת בעניינו, האם כשמישהו מביא לעורך הדין שלו להתייעצות זה החלטה אחרת בעניינו - - -
מנחם בן-ששון: לאור ההסכמות תסתכל איך זה ייראה בחוק.
יצחק לוי: לדעתי אין ויכוח.
מנחם בן-ששון: לפי דעתי אנחנו יכולים לסיים את הסעיף הזה.
איתמר גלבפיש: לפי הנוסח שאנחנו מדברים 22(א) יישאר לבד מסוגיית העונשין.
מנחם בן-ששון: תקרא אותו מילה במילה.
איתמר גלבפיש: מי שהשיג, דרש או קיבל מידע מן המרשם, במישרין או בעקיפין, קיבל מן המרשם מידע שאינו זכאי לקבלו – דינו מאסר X " נחליט עליו.
איתמר גלבפיש: סעיף בי"ת יגיד כך: "מי שהשיג, דרש או קיבל מן המרשם, במישרין או בעקיפין, מידע שאינו זכאי לקבלו לשם העסקה או לשם קבלת החלטה בעניין האדם שהמידע נוגע אליו" אתם יכולים גם למחוק את זה אם אתם רוצים.
מנחם בן-ששון: אנחנו מוחקים את זה.
גלעד ארדן: "מי שהשיג" זה כבר אומר לך שלא האדם בא מיוזמתו ונתן לו את זה על פי החלטה שלו אלא הוא ביקש ממנו את זה ולכן הוא השיג את זה.
גלעד ארדן: זה ההבדל.
יצחק לוי: זאת פרשנות לא ברורה.
מנחם בן-ששון: המשך בבקשה לקרוא.
איתמר גלבפיש: "מי שהשיג, דרש או קיבל מן המרשם, במישרין או בעקיפין, מידע שאינו זכאי לקבלו, לשם העסקה או לשם קבלת החלטה בעניין האדם שהמידע נוגע לו – דינו מאסר" נחליט עליו.
איתמר גלבפיש: כאן אנחנו מפסיקים.
איתמר גלבפיש: לא נתייחס לשאלת ההסכמה.
איתמר גלבפיש: חברי הכנסת יכולים להחליט האם הם רוצים שבי"ת כן ידבר או לא ידבר על החלטה אחרת.
איתמר גלבפיש: זה לשיקולכם אם אתם רוצים להרחיב את ההחמרה הזאת או לא להרחיב.
מנחם בן-ששון: אף אחד לא רוצה שכן חוץ מהממשלה, את זה הסברנו שזה רחב מדי.
גלעד ארדן: אני רוצה את זה.
מנחם בן-ששון: מה הבעיה שלך עם הנוסח שהוא קרא?
גלעד ארדן: עם הנוסח שהוא קרא אין לי בעיה, אתה רוצה למחוק מהנוסח שהוא קרא את:
גלעד ארדן: לשם קבלת החלטה בעניין האדם שהעניין נוגע לו.
גלעד ארדן: אתה בדיוק תחריג את מה שהבורסה עושה מהחוק הזה.
איתמר גלבפיש: אתה תחריג רק את החמרת הענישה.
יצחק לוי: אתה רוצה לתת למי שישיג מהבורסה בשביל לא לתת לו להיכנס את המאסר החמור?
יצחק לוי: למה?
גלעד ארדן: כי זה בדיוק ניצול של יחסי כוחות של חזק וחלש.
יצחק לוי: אם ככה תיתן לכולם מאסר חמור.
יצחק לוי: למה אתה מפריד בין אל"ף לבי"ת?
יצחק לוי: עכשיו אני לא מבין אותך.
יצחק לוי: רצינו למקד את עניין העסקה.
גלעד ארדן: אבל זה אותו דבר כמו העסקה.
גלעד ארדן: זה שאתה מונע מאדם זו פגיעה יותר חמורה, זה פגיעה בכל חופש התנועה שלו, לא רק בעיסוק שלו.
יצחק לוי: אם כך אתה נגד שיהיה אל"ף ובי"ת.
יצחק לוי: כך אני מבין אותך כעת.
גלעד ארדן: אני לא נגד שיהיה אל"ף ובי"ת.
גלעד ארדן: אני לא צריך את אל"ף, אל"ף קיים גם היום בחוק.
גלעד ארדן: הפרשנות של המדינה היום היא שגם "קיבל".
גלעד ארדן: החוק היום אוסר גם לקבל.
גלעד ארדן: אנחנו לא משנים את המצב.
גלעד ארדן: המצב הרגיל היום הוא שלאף אדם, וזה לא קשור לחוק הז,ה אסור לקבל או לדרוש מידע שהחוק לא התיר לו במפורש לראות אותו.
גלעד ארדן: לצורך העניין, כיוון שבטרומית, אני לא יודע לנסח הכל, ותודה שקיבלתי עצה מהיועצת המשפטית של הוועדה, היא אמרה לי: לא רק העסקה אלא תנסח קבלת החלטה בעניין - - -
אפרת רוזן: זו לא אני, זו הצעה של הממשלה.
גלעד ארדן: זה דבר נכון.
יצחק לוי: קבלת החלטה בעניין העסקתו.
אפרת רוזן: בעניין העסקה זו החלטה אחרת שנוגעת לעניינו של אדם, זו הייתה הצעת הממשלה.
גלעד ארדן: אבל אלו החלטות שלפעמים יכולות להיות יותר גורליות לגבי אותו אדם, איפה הוא יגור.
אפרת רוזן: ברגע שאתה מוריד את הסיפא לעניין ההסכמה החשש שלך מלא לכלול החלטה אחרת שנוגעת לעניינו של אדם - יורד.
אפרת רוזן: זה כבר לא קיים לגביך כי הורדת את יסוד ההסכמה מבי"ת ולכן זה חל לגבי שניהם.
מנחם בן-ששון: עכשיו השאלה אם אנחנו רוצים דירוג בענישה, כי אם אתה אומר שנתיים או שנה וחצי - --
יצחק לוי: לפי תפיסתו של גלעד לא צריך להיות דירוג בענישה.
איתמר גלבפיש: ההיפך.
גלעד ארדן: היה חוק במדינת ישראל שלא ענה על הצרכים.
גלעד ארדן: לטעמי החוק גם לא נכון כי ברור שאין כוונה להעמיד לדין את אשתו של אדם שהבעל נתן לה וגם לא את עורך דינו.
גלעד ארדן: לכן החוק בעניין של בעל, אישה, עורך דין – היה אות מתה.
גלעד ארדן: אף אחד לא העמיד לדין, יש להם היגיון ושיקול דעת במדיניות של העמדה לדין.
גלעד ארדן: אבל החוק גם לא ענה על הצורך הקיים בעניין מעסיקים.
גלעד ארדן: באתי ואמרתי: לעניין מעסיקים יבוא המחוקק יאמר את דברו בצורה הכי חמורה ויגדיל את הענישה.
גלעד ארדן: אם רוצים מחוקקים אחרים למצוא הסדרים חיוביים, מתי מותר לראות את המרשם הפלילי – הם יכולים לדון עם הבורסה, עם החוקרים הפרטיים, לעניין הרשעות, רישומים פליליים, כולם, חלקם, אנשים, נשים ועורכי דין – זה לא נוגע לחוק שלי.
גלעד ארדן: אני רוצה שהחוק יעביר למעסיקים ולאלו שמקבלים החלטות משמעותיות לגבי אותו אדם - - -
יצחק לוי: תכתוב מעסיקים, נקודה.
יצחק לוי: למה אתה צריך החלטה אחרת?
יצחק לוי: אתה רוצה לשנות את המעסיקים, כך הסברת במליאה, כך העברת אותו במליאה - - -
גלעד ארדן: שאלתם אותי אם אני צריך דירוג, אם אין דירוג לא צריך את סעיף אל"ף כי גם היום החוק אוסר.
מנחם בן-ששון: מצוין, יהיה סעיף אל"ף שנה וסעיף בי"ת יהיה רק על מעסיקים ותוריד את קבלת החלטה אחרת בעניינו.
מנחם בן-ששון: וכשפעם ירצו לעשות חוק מנהל מקרקעי ישראל, אני טוען את הטיעון שלך במילותיך, שיבוא ויגיד מה מעיק עליו.
מנחם בן-ששון: בינתיים אתה באת למעסיקים - תגמור במעסיקים.
מנחם בן-ששון: בורסה תרצה?
מנחם בן-ששון: תמצא את המקום.
גלעד ארדן: מאה אחוז, אני חושב שזה לא נכון אבל בסדר.
מנחם בן-ששון: אז אל תגדיר את זה ככה, הגדרה רחבה סוחפת.
נירית להב: אני מציעה לעשות את הדירוג.
נירית להב: הסעיף הראשון יהיה: מי שהשיג או דרש, ולבטל את המילה קיבל.
נירית להב: השני יהיה: לשם קבלה אחרת פלוס יסוד - - -
מנחם בן-ששון: שני הדברים לא מתקבלים.