GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב גלזן: דוח מבקר המדינה אמר שבחברה מסוימת זה המצב, מיד יושב מישהו באיזשהו משרד ויורה סדרת כללים.
דוד רותם: אם כן, אתם לא יודעים כמה קרובי משפחה מועסקים אצלכם.
יעקב גלזן: אני לא יודע.
דוד רותם: אני מדבר על קרובי משפחה.
דוד רותם: מה שבעברית נקרא נפוטיזם.
יעקב גלזן: אנחנו חברה שצריכה להביא רווח.
יעקב גלזן: אף אחד לא תומך בנו.
דוד רותם: מה הקשר בין קרובי משפחה לבין זה?
חיים כץ: אם האיש מתקבל בגלל עבודה ולא בגלל שהוא שווה, אף אחד לא יקלוט אותו.
חיים כץ: מנהל היחידה נמדד ברווח ולכן הוא יביא את האיש הכי טוב כדי שבסוף היום הוא יוכל להראות למנכ"ל שהוא מרוויח.
חיים כץ: אם הוא לא מרוויח, הוא לא יקבל עובד.
דוד רותם: אם באים שני אנשים בעלי אותם כישורים, הרווח יהיה אותו רווח, את מי יקבלו, את הקרוב או את זה שלא קרוב?
חיים כץ: מקרים כאלה נדירים ביותר.
שלי יחימוביץ': אבל אם כישוריו של הקרוב גבוהים יותר, הוא לא יתקבל בגלל שהוא קרוב?
חיים כץ: מהנדס טילים, מצטיין דיקן מהטכניון, אביו אחראי על צוות נהגים בתעשייה האווירית, לא קיבלו אותו לראיון והוא עובד ברפא"ל.
חיים כץ: דקה לא חיכה ומצא עבודה.
חיים כץ: אני חברה עסקית.
חיים כץ: אני לא משרד ממשלתי.
חיים כץ: אני צריך להרוויח כסף ואני צריך לפרנס אנשים.
חיים כץ: רשות החברות הממשלתיות, הפקידים בה לא מבינים איך החברה עובדת, הם לא מבינים איך מייצרים כסף, אין להם מושג.
חיים כץ: יושבים שם פקידים, קובעים כללים, נותנים לשר האוצר קריטריונים.
דוד רותם: אתם לא חברה פרטית.
יעקב גלזן: נכון.
דוד רותם: את זה צריך לזכור.
דוד רותם: אם הייתם חברה פרטית, הכללים שונים.
יעקב גלזן: מבקר המדינה לא מצא בתעשייה האווירית מקרים כאלה.
דוד רותם: הוא לא בדק אבל בחברות שהוא בדק, הוא מצא.
יעקב גלזן: חברה שהיא מונופול יכולה לעשות מה שהיא רוצה כי בלאו הכי שולמן ישלם.
יעקב גלזן: אנחנו קולטים רק אנשים שאנחנו חייבים והם הכי טובים בשוק והם מסכימים לבוא אלינו בשכר הממשלתי.
יעקב גלזן: אין הרבה אנשים כאלה.
יעקב גלזן: אנחנו קולטים את הכי טובים שאנחנו יכולים.
יעקב גלזן: כאשר באים שני אנשים והם טובים, אלביט חוטפת אותם, אינטל חוטפת אותם, כל התעשיות חוטפת אותם כי היא נותנת שכר כפול עם אופציות שאני לא יכול לתת.
יעקב גלזן: לכן המקרה שאתה מדבר הוא נכון לדיון תיאורטי ואקדמי, אבל אצלנו אלה לא החיים שאנחנו מכירים.
יעקב גלזן: אני יכול להראות לך עשרות מקרים לא של נפוטיזם אלא של מהנדסים שעזבו אותנו באמצע התהליך.
דוד רותם: מ-2005 ועד היום אתם מסתדרים למרות התקנות המחמירות?
יעקב גלזן: קשה מאוד.
דוד רותם: או שירדתם ברווח והייתה לכם בעיה קשה?
יעקב גלזן: היינו יכולים להרוויח יותר.
יעקב גלזן: עזבו אותנו עשרות מהנדסים בתוך התהליך.
יעקב גלזן: עשרות מהנדסים.
אייל זנדברג: לא עזבו אלא לא נקלטו.
יעקב גלזן: בתוך התהליך הם אמרו שהם מצאו מקום אחר.
חיים כץ: אם אתה לוקח 18 אלף אנשים בנגזרת הזאת, זה 300 אלף אנשים פסולים.
דוד רותם: בכמה ירדו רווחי התעשייה האווירית מ-2005 ועד היום?
יעקב גלזן: הם עלו.
דוד רותם: אם כך, זה שלא קלטת את הקרובים האלה, לא קרה כלום אלא זה רק הביא לך רווח.
יעקב גלזן: אתה בדקת מה קרה בתעשייה האווירית?
דוד רותם: לא, אני שואל אותך.
דוד רותם: אמרת לי שכולם נקלטים על בסיס רווח.
דוד רותם: אני שואל אותך מ-2005, עת יש את התקנות המחמירות, ואתה אומר לי שעדיין אתם מרוויחים יותר.
יעקב גלזן: ב-2005 נעשה שינוי ארגוני בהנהלת התעשייה האווירית וכמעט כל ההנהלה הוחלפה.
יעקב גלזן: אני חושב שזה מספיק.
קריאה: גם בעקבות דוח מבקר המדינה.
יעקב גלזן: יכולנו להרוויח יותר.
חיים כץ: המנכ"ל יצא זכאי.
חיים כץ: מבקר המדינה שפך לו את הדם.
אריה פנסו: אני סמנכ"ל משאבי אנוש בתעשייה האווירית ואני רוצה לדבר אליכם כבעל מקצוע.
אריה פנסו: אני רוצה לדבר קודם כל על ההליך.
אריה פנסו: ההליך שנקבע כאן הוא הליך שלפי דעתי פוגע ביכולת של החברה לתפקד ואני קובע את זה בצורה חד משמעית.
אריה פנסו: כל הדרישה למשל לפרסם בעיתונות, זאת דרישה מתקופת ימי הביניים.
אריה פנסו: היום אין יותר עיתונות.
אריה פנסו: כאשר אתה פונה לעיתונים, פונים אליך עשרות אלפי אנשים לא רלוונטיים בכלל.
אריה פנסו: היום אתה פונה לחברות ואתה מנסה לאתר את האנשים בצורות מתוחכמות, אתה מפעיל קבוצות מיקוד כדי להשיג את האנשים הכי טובים, אתה רץ לשטח כדי להשיג אותם, אתה הולך לאקדמיה ואתה רוצה שמחלקה שלמה בתעשייה וניהול תבוא לעשות אצלי עבודה ומתוכם לבחור את הכי טובים.
אריה פנסו: הם באים אלי כסטודנטים.
אריה פנסו: אתם צריכים לתת כלים לבעל מקצוע שמופקד מטעמכם לנהל את העניין.
אריה פנסו: אני צריך להביא את האנשים הכי טובים וזה התפקיד שלי.
אריה פנסו: אני מודיע לכם שלא ימצאו אחד שלא נבחר בגלל כישוריו בתעשייה האווירית ולא הלכתי לפי קרובי משפחה.
אריה פנסו: עובדה שהתעשייה האווירית עשתה את הבלתי יאומן בזכות האנשים שנקלטו בה.
אריה פנסו: אני מוכרח לומר לכם שהבחירה שלנו היא בחירה מקצועית ובמפעלים יושבים אנשים מקצועיים.
אריה פנסו: כאשר נבחר אדם מקצועי למפעל, יושב כוח אדם מקצועי במפעל ובוחר אדם, הוא עכשיו יסתכל מה קורה במפעל אחר, אם יש לו שם קרוב משפחה או מישהו שהוא מכיר?
אריה פנסו: לכן צריך שיהיה הגיון בכל החלטה.
אריה פנסו: אני מודיע לכם כאן שלתעשייה האווירית נגרמו נזקים בגלל שאנשים ברחו עקב תהליך ארוך כי אנשים לא רצו לעבור את הסבל הזה.
אריה פנסו: הוא עבר את התהליך, אבל לא היו מודעות בעיתונים, אבל אני לא צריך את המודעות בעיתונים.
אריה פנסו: תורידו את זה.
אריה פנסו: יש היום אינטרנט וכולם יודעים זאת.
דוד רותם: זה לא החוק הזה.
דוד רותם: אנחנו עוסקים באיסור העסקת קרובים.
דוד רותם: אנחנו עוסקים עכשיו בהחמרת הכללים.
אריה פנסו: אני מדבר על החוק עצמו.
דוד רותם: על החוק עצמו אני לא מדבר עכשיו.
אריה פנסו: באותה הזדמנות צריך לתקן את זה.
דוד רותם: יש עוד הרבה דברים שצריך לתקן, אבל אנחנו לא מתקנים עכשיו את כל החוק.
אריה פנסו: בזה חייבים לטפל.
דוד רותם: אנחנו עכשיו דנים איך עוסקים העסקת קרובים.
אריה פנסו: אנחנו מפעל גדול, צריכים תהליכים קצרים, צריכים לתת סמכויות וצריכים לתת לסמנכ"ל למשאבי אנוש לבחור.
אריה פנסו: אני מראיין אנשים, אני בוחן אותם, אני שולח אותם למבדקים, יש תוצאות וכך אנחנו בוחרים.
שלי יחימוביץ': אני התוודעתי לנושא הזה מקרוב לפני כשנה וחצי, עת היו עיצומים ברשות שדות התעופה ושבתו אלה שמביאים את המזוודות שיוצאות מבטן המטוסים והמנקות של שירותי המטוסים.
שלי יחימוביץ': אלה היו שתי האוכלוסיות השובתות.
שלי יחימוביץ': הן שבתו כיוון שהן הועסקו על בסיס עונתי ופיטרו אותן אחת לתשעה חודשים על לא עוול בכפן ולא בגלל שלא היה בהם צורך אלא פשוט רצו לנתק את יחסי עובד-מעביד.
שלי יחימוביץ': בצורה כזאת מועסקים שם 600 עובדים ואז הכורת עלה על הכוונה לפטר נדמה לי קרוב ל-250 מנקות ועובדים אחרים.
שלי יחימוביץ': הייתי מאוד מעורבת בנושא וגם ליוויתי אותם לבית הדין לעבודה, ישבתי בקהל כמובן, ואז שאלו אותי למה אני מתעסקת עם המושחתים האלה וכי יש שם המון קרובי משפחה.
שלי יחימוביץ': התחלתי לבדוק.
שלי יחימוביץ': אמרו לי שמדובר במסות של קרובי משפחה.
שלי יחימוביץ': התחלתי לבדוק מי קרובי המשפחה האלה וגיליתי שכן, יש מנקה של השירותים במטוסים – ואגב, היא גם הייתה חולת סרטן, חד-הורית בנוסף לכל הצרות – שהייתה קרובת משפחה של עובד ברשות שדות התעופה.
שלי יחימוביץ': נכנסתי לעניין הזה והתברר שהתופעה הזאת קיימת בכל העולם.
שלי יחימוביץ': בלוד אין הרבה מקומות עבודה.
שלי יחימוביץ': מקום העבודה הקרוב הוא נמל התעופה בן גוריון וברשות שדות התעופה מועסקים הרבה מאוד קרובי משפחה, קהילות שלמות מלוד והם מועסקים בניקיון ובעוד כל מיני עבודות וגם בעבודות יותר טובות.
שלי יחימוביץ': זה מטה לחמם של תושבי לוד.
שלי יחימוביץ': יש לי חבר בגילי שעובד בבתי הזיקוק באשדוד, הוא עובד בעבודת כפיים אבל עבודה בכירה, ואביו גם עבד בבתי הזיקוק באשדוד.
שלי יחימוביץ': זה עובר במשפחה.
שלי יחימוביץ': באשדוד יש קהילה שלמה שסובבת סביב בתי הזיקוק וגם מעבירים את האתוס של העבודה בבתי הזיקוק.
שלי יחימוביץ': זאת עובדה מאוד קשה ומפרכת.
שלי יחימוביץ': הדבר הזה נהוג בכל העולם.
שלי יחימוביץ': הכורים ב-וולש, עיירה שלמה של קרובי משפחה עובדת במכרה.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים כאן על חלוקת כיבודים.
שלי יחימוביץ': אני לא מדברת על מנכ"ל אורמת שהתפטר עכשיו בגלל שמינו את הבן של הבעלים של אורמת למנכ"ל אלא על מקומות שיש בהם מיעוט מקורות תעסוקה ואכן משפחות שלמות מתרכזות סביב מקור התעסוקה הזה.
שלי יחימוביץ': אני רואה הרבה דברים עין בעין עם חבר הכנסת זבולון אורלב ואני מבינה בדיוק מאיפה החקיקה הזאת מגיעה ויש בה הגיון רב.
שלי יחימוביץ': היא נועדה למנוע העדפת קרובים ונועדה למנוע שחיתות, אבל אני חושבת שהנוסח הזה של החוק הוא מאוד מאוד קיצוני.
שלי יחימוביץ': ראשית, הוא מתעלם מהעניין הזה של קהילות שחיות סביב מקום עבודה, ושנית, הוא מפלה קרובי משפחה.
שלי יחימוביץ': מדוע שאדם שכישוריו הולמים או אפילו טובים יותר משל אחרים לא יוכל לעבוד במקום עבודה אם כישוריו מתאימים ועוד על אחת כמה וכמה אם אתה לוקח את שני המשתנים האלה ושם אותם באותו מקום מבודד שיש בו שניים-שלושה מקומות עבודה.
שלי יחימוביץ': אם ניקח את דוגמת בתי הזיקוק באשדוד, אדם היה פועל בבית הזיקוק בשדוד, בנו למד הנדסה והוא רוצה לחזור לבתי הזיקוק כמהנדס והוא רוצה להישאר לגור באשדוד, אבל אתה אומר לו לא, שהוא לא יכול, שיעזבו את אשדוד ושילך למקום אחר, והוא ימצא עבודה במקום אחר.
שלי יחימוביץ': אני חוששת שבמסגרת הניסיון שלנו – ניסיונות שהם באמת כנים וטובים – אנחנו עלולים לשפוך את התינוק עם המים ולפגוע באנשים שלא התכוונו לפגוע בהם.
דוד רותם: האם היית אומרת את אותו דבר גם על עיריית אשדוד?
שלי יחימוביץ': יכול להיות, כן.
דוד רותם: גם על משרדי הממשלה באשדוד.
שלי יחימוביץ': אני מדברת בעיקר על פריפריה, אבל לוד למשל היא לא פריפריה ונתתי את דוגמת לוד.
דוד רותם: כי יש שם בעיה של חוסר תעסוקה, אבל היית אומרת את זה על כל דבר?
דוד רותם: גם על העירייה וגם על משרדי הממשלה?
שלי יחימוביץ': אני נתתי לדוגמה את בתי הזיקוק כי יש לי שם חבר.
דוד רותם: אני שואל אותך בעיקרון.
דוד רותם: מכיוון שאת דואגת לתעסוקה, את אומרת שגם במשרדי הממשלה.
שלי יחימוביץ': אם יש עובדת סוציאלית שעובדת בעיריית אשדוד ובת אחותה רוצה להיות מנקה בעיריית אשדוד, אתה אומר לה לא.
שלי יחימוביץ': נפוטיזם.
אייל זנדברג: מנקה אולי כן.
דוד רותם: אם למשל אדם עובד במשרד הפנים והוא גר באשדוד, והבן שלו רוצה לעבוד בעירייה, ואותו אדם לפני כן הוא היה ראש עיריית אשדוד, לפני שהוא הפך להיות שר.
שלי יחימוביץ': זה משהו אחר.
שלי יחימוביץ': הוא לא עובד בעירייה.
שלי יחימוביץ': זה לא קשור לחוק הזה.
דוד רותם: צודקת.
דוד רותם: ראש עיריית אשדוד, הבן שלו רוצה להישאר לגור באשדוד ורוצה לעבוד בעירייה.
דוד רותם: אם לא, הוא יעזוב את אשדוד ואין הרבה עבודה באשדוד או בלוד או בכל מקום אחר שניקח.
דוד רותם: זאת אומרת, באיזשהו מקום אנחנו צריכים להחליט.
שלי יחימוביץ': האם אנחנו אומרים שהוא לא יעבוד בעיריית אשדוד?
שלי יחימוביץ': הבן של מי שהיה ראש עיריית אשדוד?
דוד רותם: הבן של מי שהוא ראש עיריית אשדוד.
שלי יחימוביץ': אני אומרת שאם כישוריו מתאימים, הוא יכול לעבוד בעיריית אשדוד.
שלי יחימוביץ': למה אתה מדבר על ראש עיריית אשדוד?
שלי יחימוביץ': אני מדברת על מנקות בעיריית אשדוד.
שלי יחימוביץ': ברור שאנחנו חושבים על הדוגמה הזאת, אבל אני מביאה אותך לפרקטיקה של החיים.
שלי יחימוביץ': בפרקטיקה של החיים יש ראש עירייה אחד והרבה מנקות, הרבה עובדות סוציאליות והרבה עוזרות גננות.
דוד רותם: את בעצם אומרת שצריך אולי להגביל את הדרגה ולא לאסור בכלל.
דוד רותם: צריך לומר שאם זאת עבודה בדרגה של עד דרגת שכר מסוימת, אז כן אפשר יהיה לעבוד.
שלי יחימוביץ': אני לא יודעת.
שלי יחימוביץ': אני מעלה כאן שאלה שאני חושבת שצריך לתת עליה את הדעת.
דוד רותם: את מתכוונת לפרוץ את כל המערכת?
דוד רותם: דהיינו, בכל דרגה, אם הכישורים שלו מתאימים, הוא יכול לעבוד, או שאת אומרת, לא, בואו נשמור על אותם מסכנים?
שלי יחימוביץ': לא, אני רוצה לשמור גם על המהנדס באשדוד.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה שמקום העבודה יהיה סגור רק בגלל שאבא שלו עבד שם או דוד שלו.
דוד רותם: יבוא לשם מהנדס אחר שגר באשדוד.
שלי יחימוביץ': יתקבל זה שהכישורים שלו יותר טובים.
שלי יחימוביץ': לאני לא רוצה להעדיף את קרוב המשפחה.
שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להעדיף את קרוב המשפחה, אבל אני רוצה שלא יימנע מקרוב משפחה שכישוריו מתאימים לעבוד במקום, במיוחד – אני מדגישה – במקומות פריפריאליים.
שלי יחימוביץ': בתל-אביב אני אחיה עם זה, אבל בלוד ובאשדוד אני לא אחיה עם זה.
אופיר פינס-פז: את מכירה את המושג שנקרא כישורי יתר?
שלי יחימוביץ': זאת חידה?
שלי יחימוביץ': בטח שאני מכירה.
אופיר פינס-פז: זה מתאים למודל הזה?
אופיר פינס-פז: כישורי יתר אומרים שאם אדם הוא מינוי פוליטי, זה לא אומר שהוא לא יכול להיות אלא זה אומר שהוא צריך להפגין כישורי יתר.
שלי יחימוביץ': גם המנקה?
אופיר פינס-פז: דיברתי על ארבעת הדרגות הבכירות.
דוד רותם: חברת הכנסת יחימוביץ העלתה את השאלה של מקומות בפריפריה.
דוד רותם: לא מדברים על הדרגות הבכירות אלא על הדרגות הנמוכות.
שלי יחימוביץ': דיברתי על רשות שדות התעופה, שם יש מנקות של שירותי המטוסים.
גרי עמל: לגבי נתונים.
גרי עמל: דוח מבקר המדינה שבוצע בחברה בשנת 2005 הצביע על כך – בחברה יש 2,100 עובדים – ש-288 עובדים הם קרובי משפחה.
גרי עמל: במהלך שלוש השנים האחרונים גמרנו את 2007 עם 207 קרובי משפחה.
גרי עמל: בשלוש השנים האחרונות, מאז יצאו הוראות רשות החברות, גויסו לחברת מקורות שבעה קרובי משפחה מתוך 240 עובדים חדשים והכל מתבסס על תהליך סדור שנותן שוויון זכויות לכולם להתמודד לתפקיד וכאשר בסוף יש קרוב משפחה שהוא בכישורים שלו עולה על כולם, זה עובר אישור יועץ משפטי, אישור מנכ"ל ודיווח לדירקטוריון.
גרי עמל: אלה התקנות של הרשות.
גרי עמל: זה הוריד את קבוצת ההנהלה מהיכולת וזה נכון.
גרי עמל: קבוצת ההנהלה הבכירה, הילדים שלהם לא יוכלו לעבוד וזה בריר וסביר שכך יהיה.
גרי עמל: יש לנו עובדים מצוינים אבל אנחנו פוגעים בזכות הילדים שלהם להיכנס ולעבוד.
גרי עמל: למה?
גרי עמל: למה לפגוע בעובדים?
גרי עמל: עובדי חברת מקורות וחברת חשמל הם היחידים שהסכימו לעבוד במלחמת לבנון השנייה תחת ההפגזות בצפון.
גרי עמל: לא היה אף אחד שעבד שם כי כולם ברחו.
קריאה: גם אלה שאין להם קרובים.
גרי עמל: גם אלה שאין להם קרובים.
גרי עמל: כולם עבדו שם, אבל אנחנו לוקחים את העובדים ואומרים להם שאת הילדים שלהם ישלחו לעבוד במקום אחר.
גרי עמל: אם העובד הוא רתך באילת, הבן שלו סיים הנדסה בטכניון, הוא לא יוכל לעבוד כמהנדס במרחב צפון.
אריה שחם: אני רוצה להעמיד עמדה אופוזיציונית למה שנאמר כאן.
אריה שחם: רשות שדות התעופה הייתה ידועה כגוף שאכן הרבה קרובי משפחה הועסקו בו.
אריה שחם: בשנת 2006 שינינו את הוראות נוהל גיוס עובדים והיום אנחנו יותר מחמירים מתקנות רשות החברות הממשלתיות, ואני חושב שאנחנו גם יותר מחמירים מההוראות בכללי שירות המדינה, מינויים וסייגים מקרבת משפחה.
אריה שחם: אני רוצה לומר לחברת הכנסת שלי יחימוביץ איפה אני רואה את הבעיה.
אריה שחם: דרך אגב, יש לי גם מספרים ואני יכול לומר שמשנת 2006 קיבלנו כשבעה קרובי משפחה בלבד כאשר כדי להעסיק קרוב משפחה אצלנו האדם, מעבר לנתונים שהוא צריך להציג, הוא צריך לעבור את אישור הסמנכ"ל למינהל, משאבי אנוש.
אברהם מיכאלי: כולל המנקה שדיברנו עליה?
אריה שחם: כן.
אריה שחם: זה צריך לעבור את אישור היועץ המשפטי ואישור המנכ"ל.
אריה שחם: זה נראה מאוד מסובך, אבל עובדה שבשנתיים עשינו את זה לגבי שבעה עובדים, כך שזה לא כל כך מסובך, כי השאר נפסלו.
אריה שחם: אני אומר לכם איך אני רואה את הבעיה בנושא קרובי משפחה שלא שמעתי כאן מילה אבל אני נתקל בזה בארגון גדול ואנחנו ארגון עסקי, אמנם לא היי-טק כמו התעשייה האווירית, אבל אף אחד לא מממן אותנו ואת הכספים שאין לנו אנחנו צריכים להביא ממקורות אחרים.
קריאה: אתה מונופול.
אריה שחם: בסדר, אני מונופול.
אריה שחם: את האגרות אפילו לא מעלים לנו.
אריה שחם: אנחנו שינינו את ההוראות אצלנו ללא צורך במחוקק.
אריה שחם: אתן לכם דוגמה איפה אני רואה את הבעייתיות.
אריה שחם: מהניסיון רב השנים שלי ברשות שדות התעופה אני מתאר לעצמי שהמקרים לא שונים בחברות אחרות.
אריה שחם: כאשר אדם נמצא בתפקיד בכיר בחברה וקרוב משפחה שלו – בן, נכד, בן דוד – עובד, הנטייה היא שאף אחד לא ירצה להילחם עם אותו קרוב משפחה בתפקיד בכיר או שלא בתפקיד בכיר ואצלנו ועד העובדים, בגלל לחצים, לוחץ כל הזמן על ההנהלה בדברים כאלה ואי אפשר להתעלם מהעובדה שכאשר יש לך קרוב משפחה שהוא בתפקידים, לאו דווקא בתפקידים הבכירים ביותר אבל בתפקיד בכיר, זה מהווה לחץ על הארגון ועל ההנהלה כדי להמשיך להעסיק את אותו קרוב משפחה, גם אם קרוב המשפחה הוא לא כוכב, ואני לא מדבר כרגע על מהנדס טילים או משהו כזה.
אריה שחם: אנחנו נתקלים בזה ביום יום כאשר אין מה לעשות וזה נפש האדם וכך היא פועלת.
אריה שחם: אני לא מניח שברשות שדות התעופה עובדים אנשים שונים מאלה שעובדים בתעשייה האווירית או במקום אחר.
אריה שחם: אנחנו מקבלים לחצים והלחצים האלה מפריעים.
אריה שחם: אני יכול לומר שאנחנו בודקים כל דבר לגופו של עניין.
אריה שחם: במקרים כאלה ואחרים מתקבלים קרובי משפחה גם במקצועות כמו שחברת הכנסת יחימוביץ העידה עליהם.
אריה שחם: במקום שיש קרובי משפחה והתפקיד הוא תפקיד מאוד לא בכיר או בתפקידי ביטחון שזה תפקיד מוגדר בזמן, אנחנו מגייסים אנשים כאלה.
שלי יחימוביץ': אמרת שזה חל גם על המנקות.
אריה שחם: כן, אבל אנחנו בודקים כל דבר לגופו של עניין.
אריה שחם: אם יש מנקה שיש לה חמישה קרובי משפחה ברשות, לא מקבלים אותה, וברשות שדות התעופה יש כאלה שיש להם ארבעה וחמישה קרובי משפחה.
אריה שחם: כאשר יש קרובי משפחה מפעילים לחץ על אנשים והנטייה או הקושי לפטר עובד כזה, אם נדרש לפטר אותו, היא רבה.
שלי יחימוביץ': אני ראיתי בחוק סעיף שזעזע אותי והוא אומר שגם לעובדי קבלן אסור להיות קרובי משפחה.
שלי יחימוביץ': לאן תגיעו?
אריה שחם: לא אצלנו.
שלי יחימוביץ': בחוק.
שלי יחימוביץ': מה זה קבלן?
שלי יחימוביץ': הרי קבלן הוא חוליה מתווכת.
שלי יחימוביץ': מזמין השירות בכלל לא יודע את מי הוא הולך להעסיק, הרי כבר אין קבלני כוח אדם בניקיון אלא כבר קונים לפי מטרג'.
אופיר פינס-פז: את לא יודעת איפה את חיה.
שלי יחימוביץ': אני יודעת בדיוק איפה אני חיה.
אופיר פינס-פז: עובדי הקבלן האלה מובאים על ידי הגורמים המשפחתיים והם נכנסים בתנועת סיבוב.
אופיר פינס-פז: את יודעת מה זה ישראל 2008?
אופיר פינס-פז: 2007?
שלי יחימוביץ': אם יש מישהו שמבין כאן בעובדי קבלן – זאת אני.
אופיר פינס-פז: תגידי שזה לא נכון מה שאמרתי.
שלי יחימוביץ': יש לי מושג איך יוצאים למכרזים.
דוד רותם: חברת הכנסת יחימוביץ, את מדברת על עובדי הקבלן שאת דואגת להם שהם בדרגה הנמוכה.
דוד רותם: מה שקורה היום הוא שכאשר אני רוצה לגייס את הבן דוד שלי, אני פשוט לא מוציא מכרז אלא אני פונה לקבלן ואומר לו שאני צריך שהוא יגייס עבורי, וכך זה עובד.
קריאה: זה לא חוקי.
דוד רותם: זה לא חוקי אבל כך זה עובד.
שלי יחימוביץ': נכון להיום, אני חייבת לעדכן את חבר הכנסת אופיר פינס, מוציאים מכרזים לניקיון אפילו לא לקבלן שירותי ניקיון אלא מוציאים לפי מטראג'.
שלי יחימוביץ': אתה בא לקבלן ואתה אומר לו שייקח 10 קילומטרים רבועים ולא מעניין אותך איך הוא מנקה.
שלי יחימוביץ': מצדך, שייקח ילדה בת 14 שתנקה את המקום.
שלי יחימוביץ': כך מוציאים היום מכרזים.
שלי יחימוביץ': אני מנסה לפתור את זה אבל כולם אומרים לי שאי אפשר לפצח את הנוסחה.
שלי יחימוביץ': גם העבדים האלה שחבילת העבודה מגייסת – כך קוראים לזה – ילכו ויגייסו אותם בלוד כי זה ליד נמל התעופה, גם המנקה האומללה הזאת שאין לה שום ביטחון תעסוקתי, שיש עליה עבריינות בחוקי העבודה ובחוקי המגן, גם היא לא תוכל לעבוד?
אריה שחם: רשות שדות התעופה לא מגבילה את עובדי הקבלן.
אריה שחם: ברשות שדות התעופה עובדי קבלן אלה לא רק עובדי ניקיון אלא הכניסו פקידות ובעלי תפקידים אחרים דרך קבלן.
אריה שחם: אנחנו היום סגרנו את זה אבל היו מקרים כאלה ולא אחד ולא שניים.
שלי יחימוביץ': תפתרו את זה.
אריה שחם: פתרנו את זה.
חיים כץ: ראש עיריית אשדוד, צבי צילקר, אמר שאנחנו כנראה חיים במדינה לא נורמלית.
חיים כץ: אם באשדוד יש את מפעל אלתא שהוא מפעל היי-טק, מפעל מאוד גדול שעובדים בו כ-3,000 עובדים והוא שאל האם כל תושבי אשדוד שקשורים בקשרי משפחה פסולים מלעבוד במפעל הזה.
חיים כץ: לא התייחסו אליו יותר מדי ואמרו לי כן, כל תושבי אשדוד שיש להם קשר ל-3,000 העובדים פסולים מלעבוד שם.
חיים כץ: אני רוצה לספר סיפור אולי אישי, כאשר אנחנו מדברים על עובדים ועל פרוטקציות.
חיים כץ: באתי למנהל רשות החברות הממשלתיות ואמרתי לו שאני רוצה לשחק עם הילד שלי.
חיים כץ: הילד שלי בוגר מצטיין דיקן בנושא אווירונאוטיקה.
חיים כץ: הוא לא, אבל אמרתי לו כן.
חיים כץ: אמרתי לו שהוא סיים לימודי אווירונאוטיקה והוא רוצה לעבוד בתעשייה האווירית משום שאין יותר מפעלים.
חיים כץ: הוא אמר לי שייסע לחוץ לארץ.
חיים כץ: הבן שלי ראש מדור פיתוח של 200-8, רב-סרן בצה"ל, הוא טוב בשביל הצבא, אבל הוא פסול מלעבוד בחברה.
חיים כץ: אמרו לי שייסע לחוץ לארץ.
חיים כץ: זאת תשובה שקיבלתי ממנהל רשות החברות הממשלתיות.
חיים כץ: ממש תשובה מצוינת.
חיים כץ: אני מקבל את מה שאומרת חברת הכנסת שלי יחימוביץ.
חיים כץ: יש כאן הפרזה.
חיים כץ: צריך לחלק את המשחק הזה לכמה משחקים.
חיים כץ: קודם כל, במפעלים עסקיים ובין רשות שדות התעופה שהיא מונופול.
חיים כץ: אני אומר לכם שמהנדס אצלנו מרוויח פחות ממנקה אצלו ברשות שדות התעופה כשהיא קבועה שם.
חיים כץ: המזכירה של מזכיר הארגון מרוויחה כמעט כמו סמנכ"ל אצלי, אדם שמביא 80 מיליון שקלים התקשרויות.
חיים כץ: מזכיר העובדים פנחס עידן מרוויח יותר ממנכ"ל התעשייה האווירית.
אריה שחם: אתה חושב?
חיים כץ: אני בטוח.
חיים כץ: ראיתי את התלושים.
חיים כץ: הוא מרוויח יותר ממנכ"ל התעשייה האווירית שמוכר ב-80 מיליון שקלים.
חיים כץ: אני רוצה שנבין על מה אנחנו מדברים.
חיים כץ: דיבר היועץ המשפטי של החברה ואמר שכמה אנשים פנו אליו במהלך השנה וכמה הוא היה צריך לחתוך.
חיים כץ: בערך 50 אנשים שרצו להתקבל לתעשייה האווירית ויש להם שם מישהו מהמשפחה.
דוד רותם: הוא לא אמר את זה.
חיים כץ: נכון, הוא לא אמר, אבל אני אומר והוא יכול לאשר או לא לאשר, הוא יכול לומר אם אני טועה או לא ואתם גם יכולים לבדוק.
דוד רותם: הוא לא יכול לאשר טענה שהוא לא בדק.
חיים כץ: הוא בדק.
חיים כץ: הוא חותם על כל אחד.
דוד רותם: הוא אמר שהוא לא בדק את המספרים.
חיים כץ: אתה שאלת אותו כמה עובדים בתעשייה האווירית.
דוד רותם: הוא אמר שהוא לא יכול לומר.
חיים כץ: אנחנו מדברים על נושא אחר ואתה לא קשוב.
חיים כץ: אני מדבר מדם לבי כי לי זה איכפת.
חיים כץ: אתה מעביר את זה ככה, נעביר חוק, אנשים יישחטו וזה בסדר.
חיים כץ: אני מדבר מדם לבי.
חיים כץ: אני נולדתי שם, אני הקמתי את המפעל הזה, אני דאגתי לו והוא מפרנס אנשים ומייצר כסף.
חיים כץ: זה מפעל שמביא 4 מיליארד או 3.5 מיליארד דולר למדינה, וכאן יושבים הפוליטיקאים שביקשו לעזור.
חיים כץ: למה אתה לא פוסל פוליטיקאים שבני המשפחה שלהם או הקרובים שלהם יעבדו בכנסת?
חיים כץ: תפסול אותם.
חיים כץ: שלא יהיה מישהו שיש לו בן שעובד בכנסת.
דוד רותם: יש דבר כזה?
חיים כץ: הרבה.
חיים כץ: תבדוק.
דוד רותם: יש הוראות כאלה.
חיים כץ: אני רוצה לספר לך על תופעה שקיימת.
חיים כץ: אני מדבר על עובדי ייצור.
חיים כץ: התעשייה האווירית קולטת הרבה מאוד עובדים, ואם יש כ-18 אלף עובדים, זה נוגע בערך ל-300 אלף אנשים – אח, אחות, דוד, דודה, בן דוד וכולי.
חיים כץ: אנחנו היום נכנסנו לפרוייקט מאוד גדול.
חיים כץ: אנחנו מפתחים חלק ממטוס בואינג 878, דור העתיד עם חומרים מבוקרים, פרוייקט של כ-5-6 מיליארד דולר.
חיים כץ: הקימו כל מיני חברות שיעבדו בקבלנות משנה ונכנסים לבעיות כי דאגו שיגרמו להפסדים בתעשייה האווירית.
חיים כץ: אמרנו שאנחנו צריכים למיין את האנשים הטובים.
חיים כץ: אנשים טובים בעבודות לאו-טק, בעבודות פשוטות, אנחנו צריכים להביא אותם ולנסות להכניס אותם לחברה כראשי צוותים.
חיים כץ: המנהלים בחרו 26 אנשים כאלה מתוך כ-300 ואמרו שהם ראויים.
חיים כץ: השאלה הראשונה ששאלתי אותם כאשר דיברתי אתם הייתה אם יש להם קרובי משפחה כי מי שיש לו קרוב משפחה – פסול.
חיים כץ: אמרתי להם שלא ישקרו כי כל אחד עובר פה שב"כ, כל אחד שמתקבל אצלנו עובסר שב"כ ואם הוא ישקר יאמרו שהוא לא אמין ואם הוא לא אמין, לא יקבלו אותו.
חיים כץ: אנחנו הולכים לקיצוניות מסוכנת.
חיים כץ: זאת השאלה ששאלתי אותם ומדובר בלאו-טק.
חיים כץ: שאלתי אותם אם יש להם קרובי משפחה.
חיים כץ: חברת הכנסת יחימוביץ מדברת על עובדי קבלן אבל יש מצב יותר גרוע והוא חבילות עבודה, שזה טרום בני אדם.
חיים כץ: אלה אנשים לא מסומנים ולא מוגדרים.
חיים כץ: אין להם שם, אין להם זהות, הם חבילות עבודה.
חיים כץ: בתעשייה האווירית יש 600 כאלה.
חיים כץ: בררו משם 56 אנשים ועוד פעם אני מדבר על עבודות לאו-טק.
דוד רותם: אתה מדבר על חבילות עבודה.
חיים כץ: שמתעסקים בלאו-טק תעופתי אבל לאו-טק.
חיים כץ: פעם היו 200 קרסנים, אבל היום יש מכונת CNC וצריך הרבה לנקות.
חיים כץ: אני מדבר על משהו שהוא ברמה מעל זה.
חיים כץ: היום אנחנו מייצרים כשישה מטוסים בחודש, מטוסי מנהלים, דבר שמדינת ישראל לא ידעה קודם לכן, וצריך לגייס אנשים ואין בארץ.
חיים כץ: בני משפחה לא קולטים ולכן מביאים רומנים וזה בסדר.
חיים כץ: מיינו 50 אנשים מתוך 400 שאמרו שאלה מסוגלים להוביל צוות.
חיים כץ: התברר שמתוך ה-56 אנשים יש חמישה אנשים שיש להם קשר משפחתי לעובד התעשייה.
חיים כץ: שנה עברנו כדי להביא אותם לתעשייה.
חיים כץ: הם בסוף התקבלו לא כעובדי תעשייה אבל כעובדים.
חיים כץ: אם הוא בלאו-טק, הוא יחכה שנה, אין לו הרבה ברירות, אבל אם הוא בהיי-טק, הוא לא מחכה חודש.
אייל זנדברג: מה קרה במשך השנה הזאת?
חיים כץ: הוא המשיך לעבוד.
חיים כץ: בחבילות עבודה אין אנשים כי הם לא מזוהים.
חיים כץ: עברה שנה עד שבדקו אותם, אם הם יכולים לעבוד בחברה והמנכ"ל חתם.
חיים כץ: לפני כחודש הגיעה אישה שעובדת בהורדת גראדים – הורדת שבבים מהחומר – והיא עובדת קבועה.
חיים כץ: היא אמרה לי שהיא עובדת 30 שנים והיא מרוויחה מעט.
חיים כץ: כל השנים שלה היא עבדה וחסכה והבן שלה התקבל לעבוד בבדק מטוסים בחבילת עבודה.
חיים כץ: התחילו לשלוח אנשים לקורסים מחבילת עבודה אבל את הבן שלה לא שלחו.
חיים כץ: כל החיים שלה היא חלמה שהוא יעבוד בתעשייה האווירית.
חיים כץ: שאלתי אותה למה לא שלחו את הבן שלה, והיא אמרה שהוא אמר שיש לו אימא שעובדת שם והוא קם והלך.
חיים כץ: הוא אמר שהוא לא עומד בזה ועזב.
חיים כץ: הוא אדם ששירת בצבא בחיל האוויר כמכונאי מטוסים, אמר שהוא לא יחכה ועזב.
חיים כץ: יש פה קיצוניות וצריך לעשות הפרדה.
חיים כץ: כאשר דיברו על גודל, האנשים בגולן לא מכירים את האנשים בבאר-שבע.
חיים כץ: מדובר בסל מוצרים אחר, בניהול אחר, במאזנים אחרים, צריך לעשות הפרדות של יחידות, וצריך לעשות עסקי או לא עסקי.
אבי ענתבי: עד שמבקר המדינה לא נכנס לביקורת האחרונה שלו לא ידענו באמת כמה קרובי משפחה מועסקים בחברת חשמל וזה משום שהוא קשור לכל מנגנון מרשם האוכלוסין ויכול היה להוציא את התמונה האמיתית במשך עשרות בשנים.
אבי ענתבי: מתוך 13 אלף עובדים, יש לנו מעל 3,000 עובדים שהם קרובי משפחה.
אבי ענתבי: זה פורסם בדוח האחרון.
אבי ענתבי: זאת הצטברות של קליטות והעסקה של 30-40 שנים ואלה קרובי משפחה במובן הרחב של המילה – בן דוד, בן דודה, גיס, גיסה.
אבי ענתבי: הייתי מצפה שייתנו למעסיקים בחברות הממשלתיות כלים מסודרים ומובנים.
אבי ענתבי: יש את הדבר הזה אלא שכל אחד מתכסה עם הייעוץ המשפטי שלו ואומר שהוא לא חייב למסור את מאגר הנתונים וכך הלאה.
אבי ענתבי: לא שמעתי כאן שהזכירו שלא רק המנכ"ל מאשר אלא לפני המנכ"ל מאשר היועץ המשפטי.
אבי ענתבי: זה נקרא תקינות התהליך.
אבי ענתבי: אצלנו בשרשרת מאשרים כל הדרגים – המנהל, מנהל המחלקה, מנהל כוח אדם, מנהל מחוז, סמנכ"ל, ראש אגף כוח אדם.
אבי ענתבי: התהליך הנוכחי, כפי שאני מבין אותו מוביל אותנו בצורה כזו או אחרת לשוויוניות, תחרותיות ושקיפות.
אבי ענתבי: עדיין לא הגענו למאה אחוזים ויש עוד הרבה מה לעשות, אבל התהליך מובנה.
אבי ענתבי: אני חושב שלשים על התהליך הזה עוד סייגים ועוד סייגים, יכול להיות שנאבד כאן את המטרה כפי שאני מבין מהצעת החוק.