GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שוש צימרמן: אני מסתכלת קודם כל על הנאשם שהוא נער.
שוש צימרמן: הרבה פעמים קורבנות העבירה הם קטינים.
שוש צימרמן: יש המון שאלות לגבי כמה זה מסייע לקורבן עבירה קטין להיות נוכח במהלך משפט כזה.
לימור סולומון: הרקע לסעיף הזה הוא הרמה המנטלית של שופטי נוער.
לימור סולומון: מה שעומד מול עיניהם זה השיקום של הנער.
יצחק לוי: אני הייתי פותר את הבעיה הזאת בהכשרה, לא בחוק.
אפרת שוהם: נפגעי העבירה מרגישים שההליך הפלילי מנותק מהם, במיוחד כאשר מדובר בקטינים.
אפרת שוהם: השופט צריך לדעת שיש מעמד לנפגע העבירה.
אפרת שוהם: זה לא כמו מורה בבית ספר תיכון או בקשה של איזו דודה.
יצחק לוי: בהצעה לא מופיעים העקרונות של בית המשפט לנוער.
יצחק לוי: העיקרון של בית המשפט לנוער זה העניין הטיפולי.
יצחק לוי: העניין הטיפולי הוא זה שצריך להיות המכריע בשאלה אם נפגע העבירה נכנס או לא נכנס.
יצחק לוי: זה גם בצד הסודיות של הטיפול.
יצחק לוי: בואו נניח שבא השופט ועושה הליך טיפולי שלא מוצא חן בעיני נפגע העבירה.
יצחק לוי: אם זה בגירים, אז זה פתוח.
יצחק לוי: השאלה מה השיקול.
יצחק לוי: השאלה אם השיקול של נפגע העבירה לבוא ולראות שהצדק נעשה הוא יותר מאשר השיקול לשקם את הילד?
אפרת שוהם: זה חלק משיקול הדעת.
יצחק לוי: גם היום יש שיקול דעת.
יצחק לוי: מה חסר לכם היום?
דוד רותם: אם זאת קטינה, אז זאת לא בקשה שלה, זאת בקשה של ההורים שלה.
דוד רותם: ילדה בת 14 תבוא עם ההורים שלה?
יפעת רווה: סביר שתבוא עם ההורים שלה.
דוד רותם: זאת אומרת שזה לא רק נפגע העבירה, זה גם הוריו.
דוד רותם: מה האחוז של נפגעי עבירה קטינים?
אפרת שוהם: אחוזים ניכרים.
דוד רותם: אני חושב שצריך להשאיר את זה לשיקול הדעת של השופט כמו שהוא היום.
אברהם מיכאלי: השופט שמחליט אם להרשות או לא להרשות צריך לתת נימוק מיוחד.
אברהם מיכאלי: זה מעמיד אותו במצב לא טוב כלפי נפגע העבירה, כי אם הוא יסרב הוא יואשם כאטום כלפי נפגע העבירה.
נועה ברודסקי: יש חשיבות לזה שבאופן הצהרתי ייאמר שצריך לשקול את הנוכחות של נפגע העבירה.
נועה ברודסקי: הרבה פעמים נפגעי עבירה קטינים מרגישים שהצדק לא נעשה.
יצחק לוי: הם יכולים לבקש.
יצחק לוי: הממשלה לא מציעה שזאת תהיה חובה.
יצחק לוי: כל הטיעונים שאתם מעלים הם לשיקול דעתו של השופט.
יפעת רווה: אנחנו מדברים על המודעות שלו.
יצחק לוי: תעבירו אותה בקורסים.
יצחק לוי: אי מעדיף שהדבר הזה ייעשה בהכשרה ובהכנה, לא בחוק.
יצחק לוי: האמירה בחוק היא התחלה של פתיחת הדלתות.
יצחק לוי: אני קצת חושש מזה.
יצחק לוי: אני מציע שהדבר הזה יובהר לשופטים בהכשרות.
יצחק לוי: אני לא מעוניין בתיקון הזה.
אפרת רוזן: אני רוצה להסב את תשומת לב הוועדה לשני סעיפים נוספים שוועדת רוט -לוי המליצה לתקן במסגרת הפרק הזה ולא קיבלו את ביטויים בהצעת החוק הממשלתית.
אפרת רוזן: הסעיף הראשון שוועדת רוט-לוי המליצה לתקן היה סעיף 4 לחוק, שעניינו העמדה לדין של בגיר וקטין יחד.
אפרת רוזן: העמדה לדין של קטין ובגיר יחד טעונה הסכמה של היועץ המשפטי לממשלה.
אפרת רוזן: במקרה שיש את ההסכמה הזאת ובית המשפט מחליט לדון בעניין, הדיון מתנהל לפי הכללים הבאים: בית המשפט ינהג כלפי הקטין כאילו היה בית משפט לנוער, כשהדיון לא התנהל אוטומטית בדלתיים סגורות.
אפרת רוזן: ועדת רוט- לוי המליצה לתקן את הסעיף כיוון שהיא חשבה שהוא פוגע בזכותו של הקטין לפרטיות.
אפרת רוזן: היא המליצה למחוק את הסיפא של סעיף 4(ב) לחוק, שאומר שהדלתיים הסגורות חל לפי דין הכללי ולא לפי הדין בבית משפט לנוער.
אפרת רוזן: ההצעה הממשלתית לא מאמצת את ההמלצה הזאת.
יצחק לוי: אני מציע שלדיון הבא תביאו עמדה.
יצחק לוי: אנחנו רוצים לדעת מדוע ההערות האלו לא נכללו בהצעת החוק.
אפרת רוזן: ההצעה השנייה הייתה לתקן את סעיף 8 לחוק ולקבוע שהכניסה לבית המשפט תעשה דרך כניסה מיוחדת לקטינים.
אפרת רוזן: היא גם מציעה שהם לא יוחזקו בבית המשפט יחד עם חשודים או נאשמים שאינם קטינים.
אפרת רוזן: ועדת רוט-לוי הביעה את החשש שלה לפגיעה בפרטיות של קטינים.
יצחק לוי: יש ייתכנות מעשית לדבר הזה?
יצחק לוי: את ההתייחסות לסעיף הזה נשמע בפעם הבאה.
לימור סולומון: הסמכות של היועץ המשפטי הואצלה גם לפרקליט מחוז .
לימור סולומון: יש מציאות מעוותת לחלוטין שפרקליט מחוז מנהל את התיק במקום אחד ולא מפצל אותו לשניים.
לימור סולומון: הוא לוקח נייר וקובע שכל הקטינים יישפטו בבית משפט למבוגרים.
לימור סולומון: זה מאוד בעייתי.
חברי הוועדה: קולט אביטל זבולון אורלב דוד רותם מוזמנים: אורנה הירשפלד- מנהלת שרות למען הילד, משרד הרווחה ליאורה אברמוביץ- עו"ד, לשכה משפטית, משרד הרווחה ד"ר פרץ סגל – משרד המשפטים מוריה בקשי-עו"ד, משרד המשפטים ורד שמחי – עו"ד, מנהלת הלשכה לסיוע משפטי – נצרת נטע אלחלל שרון ציונה נועה ברודסקי-לוי-עו"ד, לשכה משפטית, המועצה לשלום הילד אדווין פרידמן-עו"ד, לשכת עורכי הדין
קצרנית: הצעת חוק אימוץ ילדים (תיקונים שונים), התשס"ו-2006 הצעת חוק האימוץ ( תיקון – סייג לחזרת ההורים הביולוגיים מהסכמתם
יצחק לוי: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.
תמי סלע: אני רוצה להתייחס לסעיף 8א הסכמת הורה ומועד קבלתה (א) הסכמת הורה למסירת ילדו לאימוץ משמעותה הסכמה מדעת שניתנה לאחר שהובא לידיעת ההורה מידע כאמור בסעיף 8ב, באופן שיאפשר לו להחליט על מסירת ילדו לאימוץ בדרך של בחירה מרצון ואי תלות.
תמי סלע: זה מנוסח על יסוד ניסוח שקיים בחוק זכויות החולה.
תמי סלע: האפשרות לבוא ולבטל את ההסכמה בגלל שהיא לא הסכמה מדעת זאת אחת האופציות.
תמי סלע: יכולים לחזור לנוסח של החוק ולהגיד שההסכמה לא ניתנה באופן שאיפשר לקבל את ההחלטה תוך בחירה מרצון ואי תלות, שזה מעבר למסירת המידע שנעשתה לפי ההוראות של סעיף 8ב.
תמי סלע: צריך שיהיה ברור מה הדברים שצריך להסביר, לא משהו עמום שאחר כך יכול להכניס אי ודאות לתוקף של ההסכמה.
קולט אביטל: יש פה הבדל בין המסביר למוסבר.
קולט אביטל: אני רוצה שאדם יבין את ההשלכות.
קולט אביטל: פקיד סעד יכול להסביר לו, אבל אני רוצה להיות בטוחה שהאדם הבין.
תמי סלע: זה נכון שצריך להפנות לסעיף 9 שמפרט את התהליך.
תמי סלע: מי שמסביר לא יכול להתחייב שהצד השני מבין.
דוד רותם: אם שמים את הנקודה אחרי 8ב, אז המצב הוא שאחרי שהסבירו לו את מה שקיים והוא הסכים זאת תהיה הסכמה מדעת.
קולט אביטל: ברגע שהוא מסכים נגמר הסיפור.
מוריה בקשי: בסעיף 9(ד) יש את תמונת הראי לא רק של ההסבר מכיוון של פקיד הסעד, אלא גם את זה שההורה יחתום על כתב ההסכמה מרצון חופשי.
מוריה בקשי: אנחנו נפנה ל8ב ול9.
קולט אביטל: אני כאן מחמירה משום שאני רוצה שיהיה ברור שאדם שמוותר לא יוכל לבוא 10ימים לאחר מכן ולהגיד שהדברים לא הוסברו לו עד הסוף.
יצחק לוי: ב9(ד) כתוב שההורה יחתום על כתב ההסכמה ויצהיר כי חתם מתוך הבנה ורצון חופשי ולאחר שהוסברו לו בשפה מובנת כל רכיבי כתב ההסכמה.
יצחק לוי: אנחנו מסכמים שאנחנו מפנים ל8ב ו9.
אדווין פרידמן: בסעיף 8א מתייחסים להסכמת ההורה.
אדווין פרידמן: השאלה אם אנחנו מבקשים את הסכמת שני ההורים.
אדווין פרידמן: בהרבה מקרים לא יודעים מי האבא.
תמי סלע: הכוונה היא לכל הורה.
תמי סלע: כמובן שבמציאות יש מצב שיש הורה אחד.
תמי סלע: זאת סוגייה אחרת.
יצחק לוי: אנחנו לא מדברים על מה שאתה מדבר.
יצחק לוי: יש הליכים ידועים בחוק בעניין הזה.
קולט אביטל: מישהו יכול לבוא ולהגיד שכל עוד אין הסכמה של שני ההורים.
מוריה בקשי: הוויתור על האבא זה רק בהליך מסודר של בית המשפט.
ליאורה אברמוביץ: ברור שצריך הליך משפטי לגבי כל אחד מההורים.
ליאורה אברמוביץ: כך זה עובד.
תמי סלע: קבענו חריג בסעיף קטן (ג) למצבים שיש סכנת חיים.
תמי סלע: קבענו שבית המשפט יהיה רשאי לקבל את ההסכמה אף אם לא חלפו שבעה ימים.
תמי סלע: השאלה שעלתה היא אם זה צריך להיות קבלת ההסכמה על ידי בית המשפט, או אישור של קבלת ההסכמה על ידי בית המשפט.
תמי סלע: לא בטוח שדווקא במצבים האלה אפשר להגיע לבית המשפט ולתת את ההסכמה.
תמי סלע: אולי יותר נכון לאפשר כאן קבלת הסכמה על ידי פקיד סעד ושההליך הזה יאושר בבית המשפט.
ליאורה אברמוביץ: לפי הניסוח עולה שרק בית משפט יכול לקבל את ההסכמה, זאת אומרת לשמוע את ההסכמה.
ליאורה אברמוביץ: אני חושבת שהכוונה בניסוח הייתה לעניין של המועד.
יצחק לוי: אני חושב שצריך להיות כתוב על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא על אף האמור בסעיף קטן (א).
יצחק לוי: אנחנו מתקנים את זה.
נועה ברודסקי-לוי: אפשר להפנות בסעיף קטן (ג) לסעיף 9 שקובע בפני מי אפשר להביע את אותה הסכמה.
תמי סלע: ברור שזה לא המעמד של קבלת ההסכמה.
נועה ברודסקי-לוי: צריך להיות ברור שזה לא חייב להיות בפני בית משפט.
תמי סלע: אני חושבת שההצעה שאומרת לאשר קבלה זה דבר שמבהיר.
נועה ברודסקי-לוי: מכיוון שאנחנו מדברים על 7 ימים, אז יש חשש שבאותם ימים יישאר תינוק בבית חולים או יעבור למשפחה נוספת לאיזו שהיא תקופה.
נועה ברודסקי-לוי: גם אם לא מקבלים את ההסכמה של ההורה, עדיין צריך להיות איזה שהוא פתרון לתקופת הזמן הזאת.
תמי סלע: הכנסנו תיקון לסעיף 12.
תמי סלע: שם זה הסעיף שמדבר על מסירת התינוק על ידי פקיד סעד.
ד"ר פרץ סגל: יש לי קושי עם המינוח "לאשר קבלה".
ד"ר פרץ סגל: לאשר זה להזמין את בעלי הדין כדי שבית המשפט ייווכח שההסכמה ניתנה.
ד"ר פרץ סגל: אם הוא מאשר את זה בנוכחות הצדדים פירושו של דבר שהצדדים יכולים להגיע לבית המשפט.
ד"ר פרץ סגל: בית המשפט לא רק נותן אישור לתצהיר שנעשה.
ד"ר פרץ סגל: אני לא בטוח שהמינוח "לאשר קבלה" מוסיף משהו בעניין הזה.
אורנה הירשפלד: אני הבנתי שלא מדובר על הבאת בעלי הדין, אלא על העברת המסמכים והנימוקים לקבלת ההסכמה טרם מלאו 7 ימים.
אורנה הירשפלד: הפרקטיקה של להביא את הבחורה לבית המשפט לא פותר את העניין.
זבולון אורלב: אמרנו שאנחנו לא מעוניינים בכך.
יצחק לוי: אנחנו רוצים להבהיר כאן שההליך יכול להיות גם שלא באמצעות הבאת האב, האם או שניהם.
ד"ר סגל פרץ: אם סומכים על פקיד הסעד, אז נסמוך עליו לפני 7 ימים או אחרי 7 ימים.
ד"ר סגל פרץ: בית המשפט צריך להשתכנע בדבר.
יצחק לוי: תכתבו שרשאי בית המשפט לקבל.
יצחק לוי: למה לכתוב ניסוח לא מובן?
יצחק לוי: תגידו לנו את מי אתה רוצים.
ליאורה אברמוביץ: יש בלבול באיך הדברים עובדים.
ליאורה אברמוביץ: סעיף 8א מדבר על קבלת הסכמה במובן זה שבית המשפט רואה בזה הסכמה של הורה לאימוץ בשלב של צו האימוץ.
ליאורה אברמוביץ: בשלב של צו האימוץ בית המשפט רואה שהמסמך שהוא קיבל לידו הוא הסכמת ההורה לאימוץ.
ליאורה אברמוביץ: הוא לא מדבר על השלב של קבלת ההסכמה בשלב של לעמוד מול ההורה הביולוגי, אלא על צו האימוץ.
יצחק לוי: הכותרת של הסעיף זה הסכמת הורה ומועד קבלה, לא צו אימוץ.
יצחק לוי: בא הסעיף ואומר שההסכמה לא תהיה פחות מ7ימים.
יצחק לוי: בא סעיף (ג) ואומר שיש חריגים.
יצחק לוי: אין פה צו אימוץ.
יצחק לוי: אם את חושבת שמדובר פה בצו אימוץ, אז תוציאי את צו האימוץ מכאן.
תמי סלע: בסעיף של דרכי הסכמת ההורים היה את הדיון אם זה צריך להיות בפני בית המשפט או לא.
תמי סלע: ההחלטה שהתקבלה בוועדה זה שאם זה לא נעשה בפני בית משפט או בפני בית דין, אז צריכים להביא את זה לאישור של בית משפט או של בית דין תוך 48 שעות.
תמי סלע: פה אנחנו מדברים על החריג לעניין המועד, לא באופן כללי על דרכי הסכמה.
יצחק לוי: יש כמה סעיפים שמדברים על מועד ההסכמה.
יצחק לוי: מועד ההסכמה הוא לא פחות מ-7 ימים.
יצחק לוי: אנחנו רוצים שבית המשפט ייתן את אישורו.
יצחק לוי: אנחנו מבקשים שיהיה ניסוח שבמידה וההורים עצמם לא יכולים ללכת לבית המשפט בגלל סיבות של פיקוח נפש או בגלל סיבות אחרות, שיאמר שבית המשפט יוכל לקבל את זה בדרך אחרת.
יצחק לוי: זה לאו דווקא פיקוח נפש.
דוד רותם: כל סעיף 8(ג) יגיע לבית המשפט.
יצחק לוי: ההסכמה פה בוועדה הייתה שצריך מעורבות של בית המשפט לקבלת ההסכמה.
יצחק לוי: אני מבקש שתנסחו את זה.
תמי סלע: אנחנו ננסח את זה כך שנאפשר קבלת הסכמה.
יצחק לוי: אני מעדיף להרשות.
ד"ר פרץ סגל: השופט הולך לפעמים מחוץ לבית המשפט.
יצחק לוי: אין לנו התנגדות לזה.
יצחק לוי: אני מאוד מעריך שופטים שיוצאים למקום.
תמי סלע: העירו לי שב8ב(א)(1) צריך לכתוב שהוא יביא לידיעתו של ההורה.
זבולון אורלב: מה אם אותו הורה ישאל לגבי עזרה כלכלית וטיפולית סבירה?
מוריה בקשי: אנחנו בוועדת ברנר חשבנו שצריך לעבות ולתת תוכן לסעיף של עזרה כלכלית סבירה.
מוריה בקשי: כיוון שלא הגענו לזה, השארנו את זה כמשהו שיפורט בעתיד לגבי שני הסעיפים.
זבולון אורלב: מה התשובה תהיה כשהיא תשאל אם היא תקבל 500 שקל בשביל לקנות חיתולים ומזון בסיסי?
זבולון אורלב: התשובה תהיה שלילית או חיובית?
זבולון אורלב: היא גם תשאל לגבי עזרה טיפולית.
מוריה בקשי: אחת הבעיות זה שבמדינת ישראל הטיפול בקהילה לא מוסדר.
זבולון אורלב: צריכים לומר דברים ברורים.
יצחק לוי: העזרה הכלכלית והטיפולית משתנה מעת לעת.
יצחק לוי: זה לא דבר קבוע.
יצחק לוי: אנחנו מחוקקים את החוק ב2008.
יצחק לוי: יכול להיות שב2010 יהיה משהו אחר.
יצחק לוי: התשובה לשאלה הזאת לא צריכה לעכב את החקיקה בעניין הזה.
יצחק לוי: תקנות בעניין הזה נצטרך להתקין כל שנה מחדש.
יצחק לוי: השאלה אם זו הדרך.
זבולון אורלב: האם העזרה הכלכלית היחידה זה הזכויות הניתנות לאם חד-הורית?
זבולון אורלב: אם היא לא חד הורית, אז יש את קצבת הילדים, לא מעבר לזה.
מוריה בקשי: יש לפעמים סיוע מסוים שניתן, כמו מועדוניות, פנימיית יום.
זבולון אורלב: אין שירותים קהילתיים לתינוקות.
יצחק לוי: אי אפשר להבטיח הבטחות ארוכות טווח.
יצחק לוי: את לא יכולה להגיד לה שיש מועדוניות.
יצחק לוי: מה, את מבטיחה לה שהבן שלה יהיה במועדונית?
זבולון אורלב: למעון יום את לא יכולה להבטיח לה אם היא לא עובדת.
יצחק לוי: אני חושב שנכון לפרט מה שיש.
זבולון אורלב: המילה "סבירה" מיותרת.
יצחק לוי: אני מסכים למחוק את המילה "סבירה".
אורנה הירשפלד: הנערה הבדואית מגיעה בדרך כלל עם כאבי בטן כאשר המשפחה יודעת שיש לה ציסטה.
זבולון אורלב: האם סוגיית הביטוח הלאומי כוללת גם את שירותי הרווחה?
ליאורה אברמוביץ: הניסוח הזה נלקח מסעיף 13(7), שזה הסעיף של חוסר מסוגלות הורית.
ליאורה אברמוביץ: חסרה פה המילה "לשיקומו".
יצחק לוי: המילה הזאת לא מתאימה פה.
יצחק לוי: קצבאות של הביטוח הלאומי זה חלק מהרווחה, זה חלק מהאינפורמציה שצריך לתת.
יצחק לוי: אנחנו רוצים לתת את כל האינפורמציה לאימא או לאבא.
יצחק לוי: הביטוח הלאומי זה חלק מהאינפורמציה שצריך לתת.
זבולון אורלב: היא צריכה לדעת שאם היא חד- הורית היא תקבל כך וכך, אם היא נשואה היא תקבל כך וכך.
אורנה הירשפלד: נשים לא חותמות על הסכמת הורה לאימוץ בגלל מניעים כלכליים.
אורנה הירשפלד: יש את האופציה שהנערה תגדל את הילד, אבל יש גם את האופציה שפקיד סעד יפנה לבית המשפט לנוער להוצאת הילד.
אורנה הירשפלד: להגיד לה שיש אפשרות להיעזר אבל לא להגיד לה שיש אפשרות שרשויות הרווחה יפעילו את חוק הנוער או את סעיף 13, בעיני יש בזה חוסר הגינות.
אורנה הירשפלד: חסר לי משהו בניסוח הזה.
ד"ר פרץ סגל: אנחנו באים ואומרים שאת מה שנאמר היום בחוק צריכים להודיע מראש.
יצחק לוי: אני מציע שיהיה כתוב "לרבות באמצעות קבלת עזרה כלכלית וטיפולית כקבוע בדין וכמקובל בשירותי הרווחה".
דוד רותם: פה מדובר בפקיד סעד שאליו פנה ההורה שמבקש למסור את ילדו לאימוץ.
יצחק לוי: זה לא ניסוח מתאים.
יצחק לוי: אני מציע שיהיה כתוב כך: "פקיד סעד המטפל בעניין מסירת ילד לאימוץ יפעל כמפורט להלן".
דוד רותם: האם תשאירו לבדואית את האפשרות לגדל את הילד בכוחות עצמה?
יצחק לוי: אנחנו מוסרים לה את כל המידע.
יצחק לוי: אנחנו רוצים שכל מה שכתוב ב9 יתקיים.
יצחק לוי: אני חושב שצריך להבהיר לה את הסכנות.
יצחק לוי: אם העובד סוציאלי חושב שהיא בסכנה, אז צריך להבהיר לה את הסכנות.
דוד רותם: זאת אומרת שאין אפשרות לגדל את הילד בכוחות עצמה.
קולט אביטל: אני לא חושבת שצריך להכניס את העניין של סכנות.
קולט אביטל: אישה בסכנה יודעת שהיא בסכנה.
קולט אביטל: לא צריך להכניס דבר כזה לחוק.
יצחק לוי: יש נערות שלא מבינות .
יצחק לוי: אם לא נסביר לה ואחר כך ירצחו אותה זה ישב על המצפון שלנו.
קולט אביטל: הילדה הזאת לא הייתה מגיעה לבית חולים בטענה שיש לה ציסטה אם היא לא הייתה יודעת שהיא בסכנה.
קולט אביטל: היא בוחרת לבוא וללדת ככה תוך כדי זה שהיא תעשה הכל כדי להיפטר מהילד כמה שיותר מהר.
יצחק לוי: יכול להיות שאישה שיולדת עוברת איזה שהוא שינוי ברגשות וברצונות.
קולט אביטל: אני יכולה להתקשר לילד הזה ולחיות בטרגדיה איומה.
קולט אביטל: אני צריכה לבחור בין הילד למשפחה.
יצחק לוי: זאת הסיבה שצריך לומר לה.
יצחק לוי: האם ב8ב קיימת האפשרות לבוא ולהגיד לאישה שבמצב כזה וכזה יוציאו את הילד בכוח?
תמי סלע: כרגע זה לא קיים.
אורנה הירשפלד: אנחנו נוהגים לתת לאישה את קשת האפשרויות.
אורנה הירשפלד: אחת האפשרויות שהיא תגדל.
אורנה הירשפלד: אפשרות אחרת שהיא תחתום על הסכמת הורה לאימוץ על כל המשמעויות של זה.
אורנה הירשפלד: אם מדובר על בחורה שהיא נרקומנית, אז חובתי המוסרית להגיד לה שיכולה להיות אופציה שהיא לא תבחר באימוץ אלא בית המשפט.
אורנה הירשפלד: חסרה לי האפשרות לתת לה את האופציה.
יצחק לוי: אסור לרמות אותה.
יצחק לוי: אם תבוא פקידת הסעד ולא תגיד לה את האופציה הזאת ולמחרת היא תקבל פסק דין מבית משפט לקחת בכוח זאת תהיה הרמאות הכי גדולה.
זבולון אורלב: בסעיף צריך להיות כתוב שאם לדעת פקיד הסעד יש אפשרות להפעיל את חוק הנוער, אז ראוי לומר זאת לאישה.
קולט אביטל: האם אי אפשר לכלול את הכל בנוסח כללי שאומר להביא בפני הנערה את כל האופציות הקיימות?
יצחק לוי: אנחנו מעדיפים לפרט, כי אנחנו רוצים לוודא שהעובד אמר לה שהיא יכולה לגדל לבד או שהיא לא יכולה לגדל לבד.
מוריה בקשי: כל העניין של להסביר את הסכנות זה לא תפקידו של פקיד הסעד.
מוריה בקשי: בעניין הזה האישה מבינה את הדברים.
מוריה בקשי: תפקידו של פקיד הסעד הוא לא לבוא ולהגיד לה שיותר כדאי לה להסכים.
מוריה בקשי: אפשר לכתוב את הסעיף ולהגיד שהוא יסביר לה את האפשרויות שבית המשפט יכריז על הילד כבר אימוץ, אבל צריך לקחת בחשבון שיש לזה מחיר.
מוריה בקשי: עדיף שלא ייוצר לחץ של הסכמה.
מוריה בקשי: לבר אימוץ יש את העילות.
מוריה בקשי: בית המשפט בודק.
יצחק לוי: אני חושב שצריך להשאיר את זה לשיקול הדעת של פקיד הסעד.
יצחק לוי: אנחנו כתבנו נוסח שעונה על הדברים.
תמי סלע: סבר פקיד הסעד שהנסיבות מצדיקות זאת, יביא לידיעת ההורה את האפשרות שבית המשפט יכריז על הקטין כבר אימוץ.
יצחק לוי: לא בכל מקרה, אלא אם הוא סבר שהנסיבות מצדיקות.
זבולון אורלב: הייתי מוסיף את המילה "מיוחדות".
ד"ר פרץ סגל: אני לא חושב שבשלב מקדמי פקיד הסעד צריך להיכנס לשאלה הזאת.
יצחק לוי: לכן זה בסיבות מיוחדות.
ד"ר פרץ סגל: הייתה אפשרות שבית המשפט יעשה את הדבר הזה.
ד"ר פרץ סגל: עכשיו זה לא יהיה ככה כי לבית משפט לא תבוא האם.
יצחק לוי: זה תלוי.
יצחק לוי: יש גם היום מקרים שהיא לא באה.
ד"ר פרץ סגל: זאת הייתה אופציה אחת שהוועדה לא בחרה בה.
ד"ר פרץ סגל: אמרנו שמי שייקח את ההסכמה יהיה פקיד סעד.
ד"ר פרץ סגל: השאלה אם רצוי שזה יהיה אותו פקיד סעד שמעוניין לקחת ילדים למטרת אימוץ, או שזה צריך להיות פקיד סעד נפרד.
ד"ר פרץ סגל: פה אנחנו מערבבים את שתי הפונקציות.
ד"ר פרץ סגל: יש את פקיד הסעד מרשויות הרווחה שיכול להגיד מה הסכנות, ויש פקיד סעד שלוקח את ההסכמה.
ד"ר פרץ סגל: אני לא חושב שאותו פקיד סעד צריך לעשות את שני הדברים.
יצחק לוי: אותו פקיד סעד מהשירות למען הילד מציג את הדברים.
יצחק לוי: אנחנו לא רוצים להביא לאותה אישה 5 פקידי סעד שכל אחד יסביר את הקטע שלו.
יצחק לוי: יש פקיד סעד אחד שמדבר איתה.
יצחק לוי: המדינה קבעה שזה פקיד הסעד של השירות למען הילד.
יצחק לוי: אנחנו צריכים לקבוע מה אנחנו רוצים שהוא ידבר איתה.
יצחק לוי: אנחנו אומרים שיש בעיה בכך שאנחנו כאילו מקבלים את ההסכמה קצת באיום.
יצחק לוי: כשאתה בא לנערה, שהיא נערה תמימה שלא מכירה את החוקים, ואתה אומר לה להסכים כי אם לא ייקחו לה את הילד, אז זה איזה שהוא לחץ.
יצחק לוי: יש נסיבות מיוחדות שלדעתנו כן צריך לומר את זה.
יצחק לוי: יכול להיות שיש כאן עניין של אמירה.
יצחק לוי: הנוסח הנכון הוא שזה לא דבר בשגרה, אלא רק בנסיבות מיוחדות.
נועה ברודסקי-לוי: אני מאוד חוששת לגבי ההשלכות שיהיו אחר כך.
יצחק לוי: השאלה אם אנחנו סומכים על פקידי הסעד.
יצחק לוי: בדרך כלל פקידת הסעד לא תגיד אלא רק בנסיבות מיוחדות.
יצחק לוי: אם אנחנו כותבים שזה יהיה בנסיבות מיוחדות, אז פקידת הסעד תדע שאם זה יגיע לבית משפט היא תצטרך לפרט את הנסיבות המיוחדות.
אורנה הירשפלד: מה ייחשב בעיניכם כנסיבות מיוחדות?
יצחק לוי: אנחנו לא מתיימרים להיות פקידי סעד.
יצחק לוי: אתם תחשבו מה זה נסיבות מיוחדות.
תמי סלע: סעיף 9 זה סעיף שמדבר על השלב של החתימה על כתב ההסכמה.
תמי סלע: זה השלב הפורמאלי שבו ניתנת ההסכמה.
תמי סלע: אנחנו דיברנו על מידע שפקיד הסעד נותן לגבי המשמעות של הליכי האימוץ.
תמי סלע: יש גם מידע בדבר המשמעויות המשפטיות והתוצאות המשפטיות של האימוץ.
תמי סלע: בגלל ההיבט הזה הוכנס העניין של המשפטן.
תמי סלע: בשלב של ההכנה המקדמית המשפטן לא נמצא.
תמי סלע: השאלה היא מתי ניתנים ההסברים המשפטיים.
תמי סלע: הבנתי שבפועל זה ניתן ברמה מסוימת של פירוט.
תמי סלע: השאלה אם רוצים לפרט בסעיף 3 את כל המשמעויות המשפטיות, או לפרט בסעיף 9 ששם זה השלב שהמשפטן נמצא.
יצחק לוי: איך זה מתרחש?
יצחק לוי: מה הפער בזמנים בין סעיף 8ב לסעיף 9?
אורנה הירשפלד: מהרגע שאני מסבירה עד שאני מחתימה אני משתדלת שיעברו כמה ימים.
יצחק לוי: שאלתי כי חששתי שההליך הוא מיידי.
יצחק לוי: את אומרת שעוברים כמה ימים.
יצחק לוי: אני חושב שכדאי להשאיר את זה בסעיף 8ב.
מוריה בקשי: חשוב שמעמד ההסכמה עצמו לא יהיה רק כשבאים לחתום.
תמי סלע: במקרה של סכנת חיים צריך להגיד להורה שהוא יצטרך לקחת חלק באיזה שהוא תהליך רפואי שקשור לילד.
זבולון אורלב: האם על הורה שלא מוסר את ילדו לאימוץ מוטלת חובה כזאת?
אדווין פרידמן: ההורה הביולוגי נשאר בתמונה.
יצחק לוי: הסבירות היא שההורה הביולוגי ייתן.
יצחק לוי: לא צריך לכתוב את זה בחוק.
תמי סלע: לא צריך לחייב אותו להסכים, אלא רק ליידע אותו.
זבולון אורלב: האם צריך רשות בחוק לפנות אליו?
אורנה הירשפלד: אנחנו בפרקטיקה עושים את זה.
תמי סלע: לעניין סעיף 9 .
תמי סלע: הדבר שסוכם עליו בישיבה הקודמת זה שההליך לא יהיה בפני בית משפט או בפני בית דין, אבל הוא יצטרך להיות מובא לאישור תוך 48 שעות.
תמי סלע: קיבלתי הערות מהנהלת בתי המשפט לגבי כך שהזמן מאוד קצר.
תמי סלע: כתבנו שבית המשפט ימנע מלהזמין את ההורה לדיון בפניו אם יש חשש שהדבר יפגע בטובת המאומץ.
תמי סלע: הטענה הייתה שהופכים את בית המשפט לחותמת גומי.
יצחק לוי: איך ההכרזה על בר אימוץ מתנהלת היום?
יצחק לוי: מה קורה כאשר יש הסכמה?
מוריה בקשי: כשיש הסכמה מוותרים על כל ההליך ואז הפעם הראשונה שפוגשים את בית המשפט זה בבקשה לצו אימוץ.
יצחק לוי: פה אנחנו מחדשים הליך חדש.
יצחק לוי: ההליך החדש אומר שצריך אישור הסכמה תוך 48 שעות.
זבולון אורלב: זה חלק מהעניין שאנחנו אומרים שההורה לא יוכל לחזור בו.
יצחק לוי: אנחנו מסבכים פה את תהליך האימוץ בעוד שלב.
יצחק לוי: לא רק שצריך להכין את האישה ולהביא משפטן שיאמר לה את כל הדברים, אלא לאחר כל זה צריך ללכת עם ההסכמה לצו אימוץ וכן הלאה.
יצחק לוי: ההליך המשפטי הזה הוא הליך שמעמיס על המערכת, הוא הליך שלוקח זמן.
יצחק לוי: השאלה מה הטעם בהליך הזה.
ד"ר פרץ סגל: זה שההורה מסכים לתת את ילדו לאימוץ זה עוד לא מנתק מבחינה משפטית את המחויבות והאחריות ההורית שלו לגבי הילד.
ד"ר פרץ סגל: לילד יש אפוטרופוס טבעי.
ד"ר פרץ סגל: צריך קביעה שיפוטית.
יצחק לוי: זה הצו.
ד"ר פרץ סגל: הצו לא מנתק, הוא מחבר את הילד להורים החדשים.
יצחק לוי: איך עד עכשיו ניתקת כשהייתה הסכמה?
ד"ר פרץ סגל: המשמעות המשפטית היא שההורה יכול לחזור בו יותר, כי הוא אומר שאתמול הוא הסכים והיום הוא לא מסכים.
יצחק לוי: אני מציע להשאיר את ההליך הזה לעניין של החזרה מהסכמה.
יצחק לוי: ההליך הזה קשור בצורה ישירה לחזרה מהסכמה, הוא לא תהליך בפני עצמו.
יצחק לוי: כשנדבר על חזרה מהסכמה נראה אם יש מקום להליך הזה.
זבולון אורלב: הטענה הייתה שהסכמת ההורים זה הדבר הכי מהותי בכל שלב האימוץ.
זבולון אורלב: המהות של העניין זה הסכמת ההורים.
זבולון אורלב: אמרנו שאנחנו מסכימים לדבר הזה בתנאי שזה לא יהיה מכשול בתהליך האימוץ.
זבולון אורלב: על פי הבקשה של אנשי המקצוע אמרנו שזה יהיה תוך 48 שעות.
יצחק לוי: רוב האימוצים לא הופיעו בפני שופט כי זאת בעיה.
יצחק לוי: אנחנו באים ועוקפים את הדבר הזה ואומרים שבכל מקרה צריך ללכת לשופט.
יצחק לוי: השופט יצטרך להגיד למה לא להזמין את ההורה.
יצחק לוי: אני מבקש ש9(א)(2) יידון מחדש כשנדון על הסעיפים של חזרה מהסכמה.
ורד שמחי: נניח שבין ההסכמה לצו האימוץ ההורה המסכים נפטר.
ורד שמחי: מה שווה ההסכמה שלו?
ורד שמחי: מה קורה בתקופה הזאת?
ורד שמחי: מה קורה עם הירושה?
יצחק לוי: מה קורה היום?
ורד שמחי: יש פה לקונה.
יצחק לוי: בואו לא נקשה על ההסכמה, בואו נקשה על החזרה.
יצחק לוי: בואו נסכים שבהסכמה יש לקונה מסוימת של ניתוק הקשר.
יצחק לוי: אנחנו לא רוצים להקל על החזרה.
תמי סלע: הסיפא של הסעיף אומר שפקיד הסעד והמשפטן יאשרו בחתימתם שההורה חתם לאחר שהבין את כל ההסברים.
יצחק לוי: תכתבי שזה לאחר שהוא הסביר להורה כמיטב יכולתו ובשפה ברורה.
מנחם בן-ששון: אני מתנצל על האיחור בפרט בפניך, מר לין.
מנחם בן-ששון: אנו עוסקים בתיקון חוק חובת המכרזים.
מנחם בן-ששון: זו הצעה שיזם חבר-הכנסת סטס מיסז'ניקוב, ועכשיו אנו לאחר הקריאה הראשונה וזו הצעה שנמצאת בידיה של הוועדה.
איתמר גלבפיש: דומני שאם יש דבר אחד שכן הוסכם עליו בין הנוכחים בדיון הקודם, בהכנה לקריאה ראשונה, הוא שהנוסח הנוכחי שאושר בסוף בקריאה הראשונה לא משקף את כוונת המציעים ואת עמדת הממשלה.
מנחם בן-ששון: אתה אומר שזה נוסח ממוצע.
איתמר גלבפיש: אני אפילו לא יודע אם הוא ממוצע.
איתמר גלבפיש: זה נוסח שלא משקף את כוונת המציעים, ואולי לא תורם לאנשים שעומדים מאחורי ההצעה הזאת, וגם לא משקף איזו שהיא הסכמה או עמדה ממשלתית.
איתמר גלבפיש: לכן, למעשה, מבחינת העבודה על הנוסח לגופו, היום אנו בראשית העבודה.
איתמר גלבפיש: ברשות היושב ראש, אציג אולי את השאלות המהותיות שכדאי שהוועדה תיתן דעתה עליהן ולפי זה תעצב את הצעת החוק ברוח ההחלטות האלה.
איתמר גלבפיש: דומני שהדבר הראשון הוא באמת השאלה מה יועיל הכי טוב לעסקים הקטנים והבינוניים, ועל זה היתה הסכמה שזו באמת מטרה חשובה, ואיזו פרוצדורה ואלו תנאים צריך שייקבעו בחוק ומה באמת יקדם את העסקים הקטנים והבינוניים בצורה המיטבית.
איתמר גלבפיש: עלו פה כל מיני רעיונות בדיון הקודם, ואחד מהם היה תנאֵי סף.
איתמר גלבפיש: רעיונות אחרים שעלו הם רעיונות שקיימים במדינות אחרות כמו מכסות מסויימות לעסקים קטנים ובינוניים באמצעות קביעת יעד ממשלתי או הכוונת מכרזים מרף מסויים ומטה לעסקים קטנים ובינוניים.
איתמר גלבפיש: זו שאלה שכדאי להעלות.
איתמר גלבפיש: הוועדה יכולה לקחת את הדברים האלה לכיוון הזה אם היא רוצה.
מנחם בן-ששון: אבל, בהצעת החוק המקורית הכיוון לא היה לכיוון המכסות.
מנחם בן-ששון: הכיוון היה הורדת ההגבלות.
מנחם בן-ששון: כך אני לפחות קראתי אותה אז.
איתמר גלבפיש: זה נכון.
איתמר גלבפיש: וזאת, למרות שהנוסח היה לא ברור לחלוטין.
מנחם בן-ששון: לגבי התהייה מה עדיף מהשניים, אפריורית לגבי השאלה הזאת, למיעוט הבנתי, ולכן אנו נשמע היום את דעת החברים האחרים, הכיוון שהוצע בהצעת החוק נראה לי כיוון נוח יותר וגם מתאים יותר לחוק.
מנחם בן-ששון: אם אומרים היום מכסות המכסה היא כך, ומחר אולי צריך מכסה גבוהה יותר ואחרי מחר צריך מכסה נמוכה יותר.
מנחם בן-ששון: להבנתי, להגיד שזה לא פחות מ-20% זה פחות נוח מאשר לומר "תן להם להתחרות ונראה איך הם מסוגלים לצאת לדרכם".
איתמר גלבפיש: אני יכול להביא נימוק אחר לזה.
איתמר גלבפיש: העובדה שאנו מבטלים תנאי סף אינה אומרת שעסק מסויים יזכה בכלל במכרז.
איתמר גלבפיש: אם כל מה שאנו עושים הוא לבטל את תנאי הסף, עדיין בתנאים שאחרי זה, בממדים האיכותיים עצמם, בפרמטרים לעצם הזכייה במכרז ולא לעצם המעבר של תנאֵי הסף, אף אחד לא מבטיח באמת שהדבר יגרום לזכייה של עסקים קטנים ובינוניים.
סטס מיסז'ניקוב: אז, לא יזכו.
מנחם בן-ששון: אתה מגביר את המגמה השוויונית והם עומדים בתחרות; הם עומדים - ונפלו.
מנחם בן-ששון: זו אפשרות.
מנחם בן-ששון: אנו בשלב הראשוני, והוא רק יציג את השאלות.
אוריאל לין: אם יורשה לי, אומר כמה הערות.
מנחם בן-ששון: היועץ המשפטי יסיים את דבריו, ואז נשמע.
איתמר גלבפיש: אם זו החלטה של הוועדה, אחד הנושאים היותר מרכזיים כאן הוא אלו תנאֵי סף אנו כוללים כאן.