GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דוידה לחמן-מסר: אתם רוצים להרחיב את תפקידיה, ניחא.
דוידה לחמן-מסר: אני עכשיו לא יכולה שעוד עב"מ יבוא ונמנה עוד אחד, ועכשיו הם יתחילו לריב ביניהם, ולא נצא מזה.
יצחק לוי: כך את עושה בחברה לתועלת הציבור.
דוידה לחמן-מסר: לא.
דוידה לחמן-מסר: בחברה פרטית בעלי המניות אינם המשקיעים ואינם הנהנים, הם אלה שנטלו על עצמם את המשימה הציבורית, לקחו את כספי וכספך, כדי שייתנו אותו לדברים אחרים, לכל מיני נושאים.
יצחק לוי: אני מציע שנראה את שאר הסעיפים, נראה את החבילה.
דוד רותם: אפשר לחכות לסוף התשובה?
דוידה לחמן-מסר: בחברות ממשלתיות כל הדירקטורים חיצוניים, הרי זה דירקטורים שהממשלה ממנה.
דוידה לחמן-מסר: יש X פקידי ממשלה, הרוב הם דירקטורים חיצוניים שהממשלה ממנה.
דוידה לחמן-מסר: כן טוב, לא טוב, זה כבר רפורמה אחרת, לא אגב החל"צ.
דוידה לחמן-מסר: לגבי ועדת הביקורת, ועדת הביקורת היא ועדה של הדירקטוריון, ואנחנו מוכנים להרחיב את תפקידיה, כך שהיא תבחן את פעולות הדירקטוריון.
דוידה לחמן-מסר: גם כך דירקטורים ממנים, ולבוא ולומר שיהיו עוד אנשים חיצוניים, שיצטרפו לחיצוניים כדי לקיים את הביקורת על חברה ממשלתית, שגם כך יש לה רגולטור ייעודי, שלא כמו רשם העמותות, שיש לו אין סוף עמותות וחברות לתועלת הציבור.
דוידה לחמן-מסר: לרשות החברות הממשלתיות, לעניין זה, יש רק שמונה חברות, ולכן חשבנו שבנסיבות הללו- - -
אופיר פינס-פז: רק שמונה חברות יש?
אביגיל זרביב: כל הדיון הוא על שבע חברות.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו מבקשים מכם להתחשב בנו במינויים ובבלגן שזה יוצר.
אביגיל זרביב: לו היה מדובר בשינוי הקונספט של המחוקק הישראלי, שאומר שהוא רוצה בכלל שוועדות ביקורת בכל החברות יהיו של אנשים חיצוניים, זה לא מה שהוצע פה.
אביגיל זרביב: מבחינתי אין הבדל לעניין הזה בין חברה ציבורית שנסחרת, למשל, בבורסה, שחברי ועדת הביקורת שלה הם חברי הדירקטוריון.
אביגיל זרביב: יתרה מזו, ועדה חיצונית כזאת לא תכיר את עסקי החברה.
יצחק לוי: זה מה שאת אומרת.
יצחק לוי: הרי בסופו של דבר חוקקנו בחוק, שבחברות לתועלת הציבור זה דבר נחוץ, אנשים יבינו וידעו מה קורה בחברה.
אביגיל זרביב: ההשוואה הנכונה, לטעמי, במקום שמדובר בחברה ממשלתית הוא לחברה ציבורית, קרי, חברה שהציבור השקיע במניותיה- - -
יצחק לוי: למה לא תחריגו לגמרי את החברות הממשלתיות?
אביגיל זרביב: רציתי.
אביגיל זרביב: ביקשתי.
יצחק לוי: החוק החליט אחרת.
מנחם בן-ששון: השתכנעתי.
מנחם בן-ששון: שכנעת אותי שלא צריך לשנות את זה, שראוי שזה יהיה מישהו חיצוני וכאן זה יתנהל כמו החל"צים ולא כמו החברות הממשלתיות.
מנחם בן-ששון: אגב, יכול להיות בחברות בכלל שהביקורת תהיה חיצונית.
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה לחזור ולומר למה בעמותות ובחל"צ הצענו גורמים חיצוניים.
דוידה לחמן-מסר: אמרתי שאנחנו לא רוצים, סליחה על הביטוי, שהחתול ישמור על השמנת.
דוידה לחמן-מסר: חברות ציבוריות, הכסף הוא שלי, אני בעלת מניות, אני רוצה שהחברה הזאת תתנהל, אני בוחרת בך כדירקטור, ואתה בוחר בחבר הכנסת יצחק לוי, חברך לדירקטוריון, שיהיה חבר ועדת ביקורת.
מנחם בן-ששון: תעצרי, דידי לחמן-מסר, אני לא מסכים, ואני אסביר.
מנחם בן-ששון: הפרודוקציה כאן היא לא כסף, אבל נגדיר אותה במושג בלי טובת הנאה.
מנחם בן-ששון: אני אסביר למה אני מתכוון.
מנחם בן-ששון: לצורך העניין מיניתי את גברת X להיות מנהלת החברה, אחת מהשבע הללו, לאט-לאט נוצרת הזדהות בין הגברת X לבין האנשים שהיא בוחרת לבין החברה, לאט-לאט מדובר בטובות הנאה, לא יותר מזה, ואז כשוועדת הביקורת צומחת מתוך הדירקטוריון שנבנה מתוך החברה.
דוידה לחמן-מסר: הדירקטוריון מתמנה על ידי השרים.
דוידה לחמן-מסר: הדירקטוריון של חברה ממשלתית מונה שני שלישים נציגי ציבור.
יצחק לוי: אדוני, אני רוצה לומר משהו לסדר.
יצחק לוי: יש לי הרגשה, אני לא יודע אם היא תלך ותתבסס בהמשך הדיון, שהממשלה מתחרטת על הסעיף שבחוק, והיא רוצה, דרך התקנות האלה, לעקר את החברות הממשלתיות מכל העניין.
מנחם בן-ששון: לא את הכול, רק את הדברים המשמעותיים.
יצחק לוי: את העיקריים, ואז לעקר את העניין.
יצחק לוי: היא תגיד שהיא משאירה חלק מהסעיפים אבל הדברים העיקריים כגון החלפת הייעוד וועדת הביקורת נוציא.
יצחק לוי: אני מציע לממשלה להביא הצעת חוק ממשלתית למחוק את הסעיף.
יצחק לוי: זה הרבה יותר מהר והרבה יותר יעיל, ואולי הרבה יותר משכנע מאשר שתבואו ותשכנעו אותנו בכל פרט.
דוידה לחמן-מסר: זה מה שיהיה.
דוד רותם: אפשר לעשות את זה בפשטות – חוק ההסדרים עוד לא נגמר – אפשר להכניס את זה בחוק ההסדרים.
דוד רותם: ..
דוידה לחמן-מסר: דווקא, כמי שהובילה את החוק הזה יחד עם יושב-ראש הוועדה, זה מה שחברתי רצתה.
יצחק לוי: אני מצדיק אותה.
מנחם בן-ששון: היא אמרה את זה אז.
דוידה לחמן-מסר: היא אמרה את זה אז.
יצחק לוי: היא אומרת את זה גם היום.
דוידה לחמן-מסר: היא גם תגיד את זה מחר, והיא גם תעשה את זה מחר, ויכול להיות שתקבלו את זה, וזה ילך לוועדת הכספים, והכול יהיה בסדר.
יצחק לוי: למה ועדת הכספים?
יצחק לוי: מה קרה?
יצחק לוי: את אומרת שזה יהיה בהסדרים?
דוידה לחמן-מסר: אני לא יודעת איפה זה יהיה.
דוידה לחמן-מסר: תאמין לי שזה יהיה איפה שזה יעבור.
דוד רותם: אם את רוצה שזה יהיה איפה שזה יעבור, תביאי את זה לכאן...
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה לנסות ולשכנע אותך למה דרך שביל הזהב, דרך האמצע, היא דרך שמתאימה, מבלי שאף אחד ייפגע.
יצחק לוי: ביקשתי מהיושב-ראש שנראה את כל הסעיפים ואחר כך נדון.
מנחם בן-ששון: בינתיים אנחנו לא משנים.
אפרת רוזן: ההוראות הבאות 345י' ו-י"א, שזה לגבי שכר דירקטורים והוצאות הנלוות לכך.
דוידה לחמן-מסר: אלה התקנות שנמצאות בדרך אליכם.
אביגיל זרביב: גמול דירקטורים מוסדר לחלוטין בתקנות מכוח חוק החברות הממשלתיות.
אביגיל זרביב: אני לא אתפלא אם גם בתקנות שלכם תישענו על המודל שקיים בתקנות של החברות הממשלתיות, חברות מסווגות לפי התקנות, ובכל סיווג מ-1 עד 10, תלוי ברמת המורכבות של החברה וגודלה, יש גמול.
אביגיל זרביב: התקנות קובעות שלא ניתן לקבל דבר למעט הגמול הקבוע בתקנות, ובאשר לשכר, הוא מוסדר גם בחוק יסודות התקציב ובסעיף 32 לחוק החברות הממשלתיות.
אביגיל זרביב: זה מפוקח לתפארת מדינת ישראל.
יצחק לוי: למה הם רוצים להוציא את זה?
אפרת רוזן: יש פה הסדר אחר, שיכול להיות שהוא אפילו יותר נכון.
דוד רותם: אני מקווה שתקנות הפיקוח עליהן, זה לא לתפארת מדינת ישראל.
דוד רותם: הייתי דירקטור, אז היו קובעים שבשעה 14:00 ועדת ביקורת, בשעה 15:00 ועדת כספים.
אביגיל זרביב: התקנות קובעות למעלה מ-60 ישיבות בשנה, לא ניתן לקבל שום גמול.
דוד רותם: את יודעת מה זה 60 ישיבות בשנה?
אביגיל זרביב: תלוי לאלו חברות.
מנחם בן-ששון: אם אתם סבורים שהתקנות שתביאו לגבי שכר דירקטורים וחל"צים יהיו זהות לאלה, נשאיר כך ונחכה ליום.
דוידה לחמן-מסר: יש כאן שבע חברות ממשלתיות, הדירקטורים שאני רוצה למנות שם הם דירקטורים שאני רוצה למנות, אפילו יותר טובים מחברת חשמל, מהסיווג של חברה דומה.
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה שהחברה הממשלתית לתועלת הציבור, זה שביל הזהב- - -
יצחק לוי: על מה את רוצה לקבל גמול והוצאות?
יצחק לוי: אל תסבירי על שביל הזהב.
דוידה לחמן-מסר: מה שקיים אצל כולם.
מנחם בן-ששון: למה זה שונה?
דוידה לחמן-מסר: זה לא קיים אצל החל"צים.
יצחק לוי: מה קורה אצל החל"צים?
דוידה לחמן-מסר: אתם חייבתם אותנו להתערב, אנחנו לא רצינו להתערב, רצינו רשות.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו בדרך להביא לכם תקנות, זה מה שאמרתי בפתח דברי, והתקנות האלה, רובן ככולן מסתמכות על חברות ממשלתיות, אך לא בלבד, כי יש ביניהן רמות נמוכות יותר.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו מבקשים לגבי שבע החברות הממשלתיות האלה, שתשאירו.
דוידה לחמן-מסר: מה שהיה, הוא שיהיה.
יצחק לוי: נמתין לתקנות שיביאו לחל"צים.
דוד רותם: למה שלא יהיו רמות נמוכות?
אופיר פינס-פז: נשמע למה.
דוידה לחמן-מסר: מדרשת שדה בוקר היא כסף ציבורי.
אופיר פינס-פז: פארק אילון.
דוידה לחמן-מסר: אני מעדיפה לא לדבר על פארק אילון.
אופיר פינס-פז: אני רציתי לדבר איתך על פארק אילון.
דוידה לחמן-מסר: אני לא רוצה לדבר על פארק אילון, כי אני לא מתמצאת במה שקורה שם.
דוידה לחמן-מסר: אני יכולה להגיד לך במה שאני מתמצאת.
דוידה לחמן-מסר: מדרשת שדה בוקר היא בעצם מדרשה של הממשלה.
דוידה לחמן-מסר: הממשלה משקיעה כסף כדי לקיים את מדרשת שדה בוקר.
יצחק לוי: מה זה קשור לשכר הדירקטורים?
דוידה לחמן-מסר: היא רוצה שאם היא מציעה מחר לאדם פלוני, היא לא רוצה שהוא יגיד: אני, לשדה בוקר, משלמים שם כל כך מעט, לא הולך לשם, אני הולך לחברות שמשלמים שם כמו שצריך.
יצחק לוי: את נותנת יתרון לממשלה על משקיעים פרטיים.
דוידה לחמן-מסר: כי זה הכסף שלנו, אלוהים.
יצחק לוי: זה לא הכסף שלו שם?
דוידה לחמן-מסר: הפוך.
דוד רותם: כשאני חברה פרטית לתועלת הציבור- - -
דוידה לחמן-מסר: זה הכסף של התורם שלך.
דוד רותם: אני רוצה לשמור גם על הכסף הזה.
מנחם בן-ששון: חברים, בואו נעבור לסעיף הבא.
מנחם בן-ששון: סעיף י"א.
אופיר פינס-פז: היום לדירקטורים לא משלמים בחברות ממשלתיות?
דוידה לחמן-מסר: משלמים, עכשיו הם רוצים- - -
אופיר פינס-פז: מה את רוצה?
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה שמה שהיה הוא שיהיה.
אופיר פינס-פז: בשביל מה את עושה תקנות?
דוידה לחמן-מסר: מה שקרה, אדוני, שחוק החברות שונה, נכנס פרק שנקרא "חברות לתועלת הציבור".
דוידה לחמן-מסר: אחרי הרבה מאוד דיונים בוועדה והתנגדות של רשות החברות הצענו, שחוק החברות לתועלת הציבור יחול על חברות ממשלתיות לתועלת הציבור, והסמכנו את שר המשפטים ואת שר האוצר להחריג הוראות שלא מתאימות לחברה הממשלתית לתועלת הציבור.
יצחק לוי: למה זה לא מתאים?
אופיר פינס-פז: שואל אותך יצחק לוי מה ההבחנה בין חברה פרטית לחברה ממשלתית.
דוידה לחמן-מסר: אמרתי.
דוידה לחמן-מסר: בחברה לתועלת הציבור פרטית, דידי ואביגיל, לצורך העניין, לא עובדות מדינה, הקימו חברה לתועלת הציבור לטפל בסוסים ובחתולים.
דוידה לחמן-מסר: הן פונות לציבור לבקש כסף, הכסף שהושקע בחברה הוא לא כסף שלהן, ולכן באים ואומרים להן: לקחתם את הכסף של התורמים מתורמים שאוהבים חתולים וכלבים וסוסים- - -
מנחם בן-ששון: קל וחומר שבחברה ממשלתית לא תתנו.
דוידה לחמן-מסר: כל החברות הממשלתיות הן לתועלת הציבור, רבותי.
דוידה לחמן-מסר: על מה אנחנו מדברים?
יצחק לוי: תרמתי לסוסים ולחתולים, ואני רוצה שהם ייקחו את הדירקטור הכי טוב בעולם, אני רוצה שהם ינהלו את זה מצוין, אבל אני לא יכול לשלם.
דוידה לחמן-מסר: אתה יכול.
דוידה לחמן-מסר: אני רוצה לשכנע אותך, בגדול, גם על חברות לתועלת הציבור.
יצחק לוי: כשנגיע.
אופיר פינס-פז: למה אתם לא עושים את זה ביחד?
דוידה לחמן-מסר: כי זה שייך.
יצחק לוי: זה שייך.
אביגיל זרביב: אדוני, הדבר היחיד שאנחנו אומרים, שקיים הסדר בתקנות, הסדר ממצה, טוב ומתחשב.
יצחק לוי: נראה אותו.
אביגיל זרביב: בחוק החברות הממשלתיות ביחס לגמול הדירקטורים.
אביגיל זרביב: הוא מביא בחשבון את הסיווג.
אביגיל זרביב: למה הרצון העז להפוך כל אבן?
דוד רותם: לא להפוך, להשאיר את זה כמו בחברות ציבוריות פרטיות.
אופיר פינס-פז: אני תומך ואני הולך.
דוד רותם: זו לא ישיבת ממשלה, לא מצביעים בפתק.
אופיר פינס-פז: אגב, צריך לבטל את זה.
מנחם בן-ששון: אתה יכול לשבת, אז תוכל לבטל את זה.
אופיר פינס-פז: אתה ידוע שאני יושב-ראש ועדת הפנים.
מנחם בן-ששון: שמעתי הבוקר שעשית חוק על עיריות מתחלפות.
מנחם בן-ששון: אנחנו עוברים לסעיף י"א.
יצחק לוי: י"א זה אותו דבר, רוצים לתת הוצאות רגילות.
אפרת רוזן: לא רגילות, הוצאות שקבועות לחברה ממשלתית.
יצחק לוי: ברור.
דוידה לחמן-מסר: לפני הסעיף הבא אני רוצה להגיד כמה מילים.
דוידה לחמן-מסר: מה תגיד לי חברתי מחר: את רואה מה עשית לי עכשיו?
אביגיל זרביב: כבר אמרתי לך.
דוידה לחמן-מסר: היא כבר אמרה לי.
דוידה לחמן-מסר: אני לא שואלת אותך, אני הולכת לתקן- - -
יצחק לוי: אני פה בשביל לפתור את הבעיות שלכן?
יצחק לוי: אני עושה את זה בכובע אחר, אתן יכולות לבוא בשעות הפנאי.
דוידה לחמן-מסר: אדוני, זה עניין בין משרד המשפטים לרשות החברות הממשלתיות.
דוידה לחמן-מסר: חשבנו שנכון לשים עליהם אצטלה נוספת, אבל לתת להם לפעול כחברה ממשלתית לכל דבר ועניין עם אצטלה.
דוידה לחמן-מסר: מה זה אצטלה?
דוידה לחמן-מסר: במובן הזה שהממשלה יודעת שהיא בעלת מניות בחברה ממשלתית לתועלת הציבור.
דוידה לחמן-מסר: כמו בהרבה דברים אין מושלם, יש פשרות מסוימות, אני מאוד מבקשת שתחשבו שהפשרות שהגענו אליהן עם רשות החברות הן פשרות סבירות בנסיבות העניין, הן לא חותרות תחת שום ערך, תחת שום עיקרון, הן משאירות את האצטלה הכללית בעינה וכובלות את ידי הממשלה באשר לפעולותיה בכלל.
יצחק לוי: כבר קיבלנו שתיים מההצעות שלכם: האחת, לגבי שינוי ייעוד, והאחת, לגבי ועדת הביקורת.
יצחק לוי: לנושא ההוצאות באמת באמת אין הצדקה.
מנחם בן-ששון: לא קיבלת את ועדת הביקורת.
דוידה לחמן-מסר: קיבלת את המטרות, לא את ההרכב.
מנחם בן-ששון: לא קיבלתי את ההרכב.
דוד רותם: דידי לחמן-מסר, אני מוכן ללכת איתך, שתשאירי אותו סיווג שיש היום בתקנות גם בחברות הפרטיות לתועלת הציבור.
דוד רותם: תשאירי את זה, אל תעשי תקנון עם סיווגים.
דוידה לחמן-מסר: זאת הכוונה שלי.
דוידה לחמן-מסר: אני לא רוצה שהחברה הממשלתית תצא מהממשלתיות ותעבור לכאן.
דוידה לחמן-מסר: אתם בסוף לא תאשרו.
דוידה לחמן-מסר: אתם לא תאשרו את שכר הדירקטורים- - -
דוד רותם: את מתחייבת שבתקנות שתביאו לגבי החברות הפרטיות תועלת הציבור, הסיווג של התשלומים יהיה זהה?
רוני טלמור: אני עוסקת בהכנת התקנות האלה.
רוני טלמור: היום, הבסיס שאנחנו עובדים על-פיו להכנת התקנות מבוסס על הנהלים של רשם העמותות, שהוא נותן אישור ניהול תקין לעמותות.
רוני טלמור: כבר היום יש איזה סיווג שמבוסס על הסיווג ועל הגמול בחברות הממשלתיות, רק שבמקום עשר דרגות, כמו שיש בחברות הממשלתיות, סך הכול הפיקוח שם הדוק מאוד, בעמותות יש ארבע דרגות.
רוני טלמור: לצורך העניין, 4-1 זו הרמה הראשונה, 7-5 זו השנייה, וכן הלאה.
רוני טלמור: זה מבוסס על אותם מספרים, אבל הם מעט שונים.
רוני טלמור: ההבדל המרכזי הוא לגבי דירקטוריון בעל מומחיות.
דוידה לחמן-מסר: חבר הכנסת רותם, אתה לא רוצה את מה שאתה אומר.
דוד רותם: אני אוהב את זה, זה המקום היחיד בעניין הזה, שתמיד מסבירים לי מה אני רוצה.
מנחם בן-ששון: לפעמים מצליחים.
דוד רותם: מצליחים, כי מצביעים, אבל לא משכנעים.
דוידה לחמן-מסר: ניקח את החברה הקטנה לתועלת הציבור, אותה חברה של חתולים וסוסים.
דוידה לחמן-מסר: לעומת זאת ניקח את מדרשת שדה בוקר.
דוידה לחמן-מסר: נניח שמחזור התרומות שלהם, כי אנשים משתגעים אחרי סוסים וחתולים- - -
אביגיל זרביב: כל הסיווגים של כל החל"צ שלי זה 1 עד 4.
דוד רותם: 1 זה הגבוה ביותר.
דוידה לחמן-מסר: 10 זה הגבוה, זה השתנה.
דוידה לחמן-מסר: היית רוצה שבכספם של התורמים ינהגו במשורה ולא יוציאו הכול על השכר, אבל באה הממשלה ואומרת: אני בכלל לא פועלת כבעלת מניות, בניגוד לחברה לתועלת הציבור, ששם אנחנו עושים אסיפות, אני רוצה דירקטורים באמת טובים.
דוידה לחמן-מסר: נניח שיש הבדל מסוים, ונניח שיש הבדל בין חברה ממשלתית לתועלת הציבור לבין החתולים והכבלים שלי ושל אביגיל – מה הנזק שנגרם לציבור?
יצחק לוי: שאת משלמת יותר כסף.
דוידה לחמן-מסר: הממונה על השכר, משרד האוצר- - -
דוד רותם: גם את וגם אני רוצים את מנחם בן-ששון כחבר דירקטוריון--
דוידה לחמן-מסר: עדיף שהוא ילך למדרשת שדה בוקר ויקבל יותר מהחתולים והכלבים.
דוד רותם: --ואני אעדיף שהוא יבוא לסוסים ולחתולים, כי שם הוא מומחה יותר גדול.
דוד רותם: תאמיני לי, הוא יותר מומחה לחתולים ולסוסים מאשר לבן-גוריון, את תציעי לו יותר כסף, הוא ילך אליך.
דוידה לחמן-מסר: אומרת לך רוני טלמור שזה יהיה יותר כסף.
רוני טלמור: אני אסביר.
רוני טלמור: לכל החברות לתועלת הציבור יש סיווגים 1 עד 4, הדירקטורים הרגילים שם יקבלו גמול שמקביל לגמול של 4.
רוני טלמור: כל החברות שהן בסיווג 1, 2 ו-3, הגמול יעלה כאילו מדובר ב-4.
רוני טלמור: מעבר לכך, יש כאן הסדר לגבי דירקטורים בעלי מומחיות, לגביהם אנחנו מציעים לתת גמול יותר גבוה, כרגע ההצעה עומדת על הכפלה ב-150%, פעם וחצי.
רוני טלמור: הרי דירקטורים בחברות ממשלתיות נבדקים, מה שלא קורה בחברות פרטיות.
רוני טלמור: יש ועדה לבדיקת מינויים שבוחנת השכלה, ניסיון וכן הלאה.
רוני טלמור: המשמעות היא שאם יש השכלה גבוהה וניסיון גדול, תקבל יותר גמול, כאשר היום השאלה כמה גמול אתה מקבל בחברה ממשלתית לא קשור לשאלה כמה תארים או כמה שנות ניסיון יש לך.
מנחם בן-ששון: התשובה הפרקטית היא תשובה טובה, שכולם מ-1 עד 4.
דוד רותם: 1 עד 4 זו תשובה טובה, 150% היא לא תשובה טובה, מסיבה אחת פשוטה, במדרשת שדה בוקר לא צריך פרופסורים למשפטים, ואם ימנו שם פרופסור למשפטים, הוא יקבל 150%.
רוני טלמור: למשפטים לא, אולי למדעי הסביבה.
דוידה לחמן-מסר: זה לא בשמים.
מנחם בן-ששון: חברים, סעיף י"א הבנו.
מנחם בן-ששון: סעיף י"ח.
אפרת רוזן: סעיף י"ח זה לגבי מינוי חוקר.
אפרת רוזן: התקנה מבקשת להחריג את ההוראה שעניינה מינוי חוקר לחברה ממשלתית.
אפרת רוזן: הסעיף קובע, שאם יש יסוד סביר לחשש שחל"צ לא מקיימת את הוראות החוק או את התקנון, רשם ההקדשות רשאי לחקור בעניין, ויהיו לו סמכויות של ועדת חקירה לפי חוק ועדות חקירה.
אפרת רוזן: רשם ההקדשות גם יכול למנות חוקר לעשות את זה, שיהיו לו אותן סמכויות, כשהחקירה יכולה להיעשות לבקשה של גורמים שונים כמו היועץ המשפטי לממשלה, ועדת הביקורת- - -
יצחק לוי: מה הסיבה?
דוידה לחמן-מסר: רשות החברות הממשלתיות היא רגולטור, בשוטף, ביום-יום של החברות הממשלתיות, היא "חוקרת" אותן.
אביגיל זרביב: רבותי, יש לי סעיף מיוחד, שגם תוקן לאחרונה, סעיף 55 לחוק החברות הממשלתיות, שמאפשר לי לחייב דירקטור למסור לי מידע, גם את החברה למסור מידע, למנות חוקר.
אביגיל זרביב: הותקנו תקנות לצורך העניין ממש לאחרונה.
מנחם בן-ששון: תקראו את הסעיף.
אביגיל זרביב: "למילוי תפקידיה רשאית הרשות לחברה ממשלתית- - -".
מנחם בן-ששון: יש לי ניסיון מר עם חצי פיקוח של הרשות לחברות ממשלתיות.
אביגיל זרביב: "למילוי תפקידיה רשאית הרשות לדרוש מחברה ממשלתית או מחברה מעורבת, ובלבד שיותר מרבע כוח ההצבעה באסיפה הכללית או הזכות למנוע יותר מרבע ממספר הדירקטורים שלה הם בידי המדינה וכן מדירקטור מטעם המדינה, מהמנהל הכללי של חברה ממשלתית, ובאמצעותו מכל מי שעובד בחברה או מועסק בשירותה, מידע וחומר בעניני החברה, ורשאית היא לעיין ברשומות ובמסמכים של החברה; לענין זה, "הרשות" - לרבות מי שהרשות הסמיכה לכך בהתאם לכללים שקבע שר האוצר, לפי הצעת הרשות.
אביגיל זרביב: "
מנחם בן-ששון: נתת את הסמכויות הבאות, שאם יש חשש סביר שחל"צ אינה מקיימת את הוראות החוק או התקנון, רשאי רשם ההקדשות- - -
דוד רותם: דהיינו, שהיא לא נרשמה.
מנחם בן-ששון: כל מיני דברים.
מנחם בן-ששון: הדברים הם יומיומיים.
מנחם בן-ששון: רשאי רשם ההקדשות לחקור בעניין, ויהיו לו סמכויות לסעיפים 9, 11 ו-27(ב) לחוק ועדות חקירה.
מנחם בן-ששון: רבותי, זה חיוני במקרה הזה.
דוד רותם: זה לא חיוני בכלל.
דוד רותם: קודם כול, בואו נראה מה הסנקציות.
דוד רותם: הגיעו למסקנות מה הסנקציות שהחוקר הזה יכול להטיל.
מנחם בן-ששון: הוא יכול להביא את זה לרשם.
דוד רותם: תסתכל על שבע החברות שמופיעות פה בתוספת, כשאחת מהן תפיק רווחים של אגורה, לא בשנה, אלא בעשר שנים, אז תחשוש מזה.
אפרת רוזן: אפשר לחקור הרבה דברים.
מנחם בן-ששון: מינויי קרובים- - -
אביגיל זרביב: יש תקנות.
אביגיל זרביב: רבותי, שר האוצר התקין תקנות בהתאם לסעיף 55.
דוד רותם: מינוי קרובים יש בסעיף הבא.
דוד רותם: הסעיף הזה לא מטריד אותי.
דוידה לחמן-מסר: יש רגולטור שיושב על כל הדוחות הכספיים, הלוואי ולרשם האגודות יהיה.
דוידה לחמן-מסר: ביקשתי לקיים דיון.
דוידה לחמן-מסר: אין לנו הרבה משאבים.
אביגיל זרביב: יש לנו מערכת, יש הכול.
מנחם בן-ששון: סעיף כ"א – הוראות פירוק.
אפרת רוזן: הוראות כלליות לעניין פירוק.
אפרת רוזן: מוצע שסעיף 345כ"א לחוק לא יחול.
אפרת רוזן: הסעיף נוגע לפירוק, סעיף קטן (א) קובע שבעלי מניות של חברה לתועלת הציבור לא יהיו זכאים בעת פירוקה לחלק בנכסיה רק בשל היותם בעלי מניות כאמור.
אפרת רוזן: זה החלק העיקרי שרלוונטי לנו.
אפרת רוזן: מוצע לא להחיל את הסעיף לגבי המדינה כבעלת מניות בחברה ממשלתית.
מנחם בן-ששון: זה בהחלט סביר.
מנחם בן-ששון: סעיף כד(ג).
אפרת רוזן: סעיף כ"ד(ג) נוגע לחובת דיווח והגשת מסמכים.
אפרת רוזן: הסעיף הזה קובע ש"הדוח הכספי והדוח המילולי כמשמעותם בחוק העמותות, יאושרו בידי האסיפה הכללית ויוגשו לא יאוחר מיום 30 ביוני בשנה שלאחר תום תקופת הדוח, ורשאי רשם ההקדשות להאריך את המועד להגשתם.
אפרת רוזן: "
דוידה לחמן-מסר: בחברה ממשלתית אין אסיפה כללית.
אפרת רוזן: כתוב: "על אף האמור הדוחות המנויים בסעיף האמור יאושרו בידי דירקטוריון ולא בידי האסיפה הכללית".
אפרת רוזן: סעיף 345 ט"ו נוגע לסייגים לתחולת הוראות במסגרת הפרטה.
אפרת רוזן: "ניתנה החלטת הפרטה לגבי חברה ממשלתית לתועלת הציבור, לא יחולו סעיפים 345ה", שזה לעניין שינוי תקנון, "ו-345טו(א)", שזה נוגע להעברת נכסים, "על פעולות הנדרשות לשם ביצוע החלטת ההפרטה, ובלבד שניתנה לרשם ההקדשות הזמנות להביע עמדתו בפני ועדת השרים, ונשלחה לו הצעת ההחלטה 21 ימים מראש לפחות".
דוד רותם: למה אתם לא רוצים את זה?
מנחם בן-ששון: יש להם מנגנון אחר.
דוד רותם: אף אחת מהחברות הממשלתיות לא אוספת כסף מהציבור מתרומות?
אביגיל זרביב: שולי.
אביגיל זרביב: הוצאתי נתונים על כך.
אביגיל זרביב: גם ב-2006 וגם ב-2007 – 2.8 מיליוני שקלים, סך הכול לכל החברות על התרומות.
דוד רותם: אני מניח שחלק מהן מקבלות יותר וחלק פחות.
דוד רותם: נניח שחברה שהתקציב שלה הוא 25 מיליוני שקלים והממשלה מקציבה לה 20 מיליוני שקלים, ועוד 2.5 מיליוני שקלים אוספים מתרומות.
דוד רותם: עשו שם רווחים גדולים ומחליטים לפרק את החברה- - -
מנחם בן-ששון: להפריט, וזה כדאי לך.
דוד רותם: אני תורם, תרמתי כסף לצורכי צדקה, לא לצורכי רווח.
דוידה לחמן-מסר: אתה יודע שתרמת כסף לחברה ממשלתית שמחר יכולה ללכת הביתה.
דוידה לחמן-מסר: זה כמו השותף העסקי.
מנחם בן-ששון: יותר מזה, גם בחתולים, כשתרמת לחתולים ידעת שיש כללים, יש נוהל, ונוהל הפרטה.
מנחם בן-ששון: במקרה הזה נוהל ההפרטה ראוי.
דוד רותם: האם הממשלה, כשהיא מחליטה על הפרטה במקרה כזה, צריכה לקבל גם חוות דעת מרשם ההקדשות?
דוידה לחמן-מסר: כתוב, ועדת השרים לענייני הפרטה ורשם ההקדשות לאחר שמיעת עמדה, זה מה שאפרת רוזן קראה.
אפרת רוזן: חבר הכנסת רותם, השלב שאנחנו מדברים בו, אין ספק שהחלטת הפרטה זה שלב מסובך, יש ועדות שרים, יש אפילו אישור פרלמנטרי, אבל השלב שאנחנו צריכים לשים עליו את הדגש זה השלב לפני, לפני קבלת ההחלטה הזאת.
אפרת רוזן: אני סבורה שכאשר מדובר על שינוי תקנון לפי 345ה, דווקא בשלב הזה, כשהממשלה רוצה בסוף התהליך "להתנער" מאותה חברה ממשלתית ולא לפקח עליה, אולי נכון כן להשאיר את הפיקוח ההדוק יותר של רשם ההקדשות ושל בית משפט בשלב המוקדם, לפני החלטה.
רוני טלמור: גברתי, כדאי לשים לב מה אומרת הרישה של הסעיף, היא אומרת ש"ניתנה החלטת הפרטה", זאת אומרת שכל התהליך הזה של אי התחולה מתחיל אחרי שהחלטות ההפרטה התקבלה.
אפרת רוזן: מה הרלוונטיות?
רוני טלמור: כי חלק מההכנה של החברה להפרטה, אחרי שהתקבלה לגביה החלטת הפרטה, יכול להיות שיידרשו- - -
אפרת רוזן: אחרי שכבר שונו המטרות לעומת מה שהיה מלכתחילה?
רוני טלמור: ההפך, אחרי שהחליטו שאת החברה המסוימת הזאת רוצים להפריט והתקיים כל התהליך לפי חוק החברות הממשלתיות ונשמע רשם ההקדשות לפי הסעיף הזה, אז אפשר יהיה לקבל החלטה על שינוי מטרות.
רוני טלמור: זה סדר הדברים.
אביגיל זרביב: רק אז, רק עם הפרטתה.
רוני טלמור: זה מה שכתוב "ניתנה החלטת הפרטה", רק אחרי שהיא כבר ניתנה.
מנחם בן-ששון: למה אתה לא מוכן?
יצחק לוי: אני מוכן.
אפרת רוזן: תקנה 6 – פירוק מרצון "חברה ממשלתית לתועלת הציבור אינה רשאית לקבל החלטה בעניין פירוקה מרצון, אלא לפי סעיפים 11 ו-14 לחוק החברות הממשלתיות, וסעיף 345כ לחוק לא יחולו עליה.
אפרת רוזן: " רוני טלמור, עשיתם בדיקה לגבי הסעיפים?
אפרת רוזן: חשבנו שלא נכון להפנות במפורש לסעיפים 11 ו-14 לחוק החברות הממשלתיות, כמו שבסעיפים אחרים אנחנו לא מציינים- - -
מנחם בן-ששון: גם בזה אין לי בעיה.
יצחק לוי: גם לי אין.
מנחם בן-ששון: נחזור לסעיפים הבעייתיים.
יצחק לוי: יש לנו תשעה נושאים ועל חמישה סיכמנו.
מנחם בן-ששון: נחזור לסעיפים הרגישים.
יצחק לוי: יש ארבעה סעיפים רגישים.
מנחם בן-ששון: אני מבקש, ברשותכם, שנחזור לסעיפים הללו.
מנחם בן-ששון: לשינוי מטרות הסכמנו.
אפרת רוזן: לשינוי מטרות הוחלט להוסיף החלטה מנומקת.
אפרת רוזן: סעיף 345ח, לגבי ועדת ביקורת, עלתה הצעה להחריג את הסעיף, למעט סעיף קטן (ה), תפקידי ועדת הביקורת.
מנחם בן-ששון: אנחנו בהתלבטות של ועדת ביקורת בכלל.
מנחם בן-ששון: אני מזכיר לכם שרצינו ועדת ביקורת חיצונית.
יצחק לוי: זה רק ההרכב.
דוידה לחמן-מסר: מה ההרכב בחל"צ?
רוני טלמור: כתוב שהאסיפה הכללית תמנה.
רוני טלמור: מה שנאמר שם, שהאסיפה הכללית של חברה לתועלת הציבור תמנה ועדת ביקורת, בהתאם להוראות סעיף (ח), ואז השר רשאי לקבוע הוראות לגבי מספר מזערי של חברי ועדת ביקורת שיכהנו ותנאי כשירות נדרשים.
רוני טלמור: צריך לשים לב שהנושא של מספר חברי הדירקטוריון וחברות ממשלתיות זה נושא שמוסדר מההתחלה ועד הסוף.
רוני טלמור: כל המינוי ותנאי הכשירות מוסדרים.
דוידה לחמן-מסר: מה עוד?
דוידה לחמן-מסר: השר לא קבע תקנות, עוד לא קבענו מספר מזערי.
רוני טלמור: גם לא כתוב המספר המרבי.
רוני טלמור: לכאורה אפשר להביא את זה עד אבסורד ולמנות ועדת ביקורת שיש בה 20 אנשים.
יצחק לוי: מה הטענה?
יצחק לוי: אני לא מבין.
יצחק לוי: שהשר יוציא תקנות.
יצחק לוי: הטענה היא שהשר לא תיקן תקנות?
דוידה לחמן-מסר: לא, חברה ממשלתית פועלת כאורגן אחר, יש לה דירקטוריון שכולו דח"צים- - -
יצחק לוי: את זה כבר הסברת.
מנחם בן-ששון: האם יכול להיות שהיום ועדת ביקורת של חברה לתועלת הציבור הם אנשים שהם נושאי משרה של החברה?
אביגיל זרביב: רק דירקטורים.
אפרת רוזן: כל עוד שומרים על התפקידים והסמכויות של הוועדה, זה נכון לעשות.
מנחם בן-ששון: לא שללת שחברי האסיפה הכללית לא יהיו חברי ועדת ביקורת.
יצחק לוי: לא דיברתי על אסיפה כללית.
מנחם בן-ששון: זו המקבילה שלך לדירקטורים.
יצחק לוי: זו לא המקבילה.
יצחק לוי: בחברות ממשלתיות אין אסיפה כללית, יש דירקטורים.
מנחם בן-ששון: זה נכון, לכן אני מחפש את המקבילה.
דוידה לחמן-מסר: לכן אתה לא צריך את הדבר הזה, זה באמת לא מתאים להחיל את זה.
מנחם בן-ששון: תעצרו.
מנחם בן-ששון: השתכנעתי, אני מנסה לשכנע אתכם.
דוד רותם: מה השתכנעת?
מנחם בן-ששון: השתכנעתי שצריך להחריג במקרה שלפנינו, וחברי ועדת ביקורת יכולים להיות חברי ועדת הדירקטוריון, אבל תפקידי ועדת הביקורת ייכנסו, זאת אומרת, הפירוט שיש בסעיף קטן (ה).
דוד רותם: מה עם סעיף קטן (ו) ומה עם סעיף קטן (ז)?
מנחם בן-ששון: נראה, אני מוכן להכניס עוד סעיפים.
מנחם בן-ששון: עם סעיף קטן (ו) אין לי בעיה שייכנס.
יצחק לוי: החלתם את כל הסעיף.
חיים פישר: מי ממנה את ועדת הביקורת?
מנחם בן-ששון: היא ממשיכה להתמנות על ידי הדירקטוריון, זה הדבר היחיד.
מנחם בן-ששון: הדבר היחיד שאפשרנו להם זה, להמשיך למנות אותה על ידי הדירקטוריון.
מנחם בן-ששון: ומבחינת התוכן השארנו את התכנים המלאים.
דוידה לחמן-מסר: הוספנו על ועדת הביקורת הרגילה בחברות הממשלתיות.
יצחק לוי: אני לא מסכים.
מנחם בן-ששון: דוד רותם, האם אתה מסכים?
דוד רותם: סעיף קטן (ד) יש לך ממילא.
מנחם בן-ששון: סעיפים קטנים (ד), (ה), (ו) ו-(ז), אני משאיר.
דוד רותם: סעיף קטן (ד) אתה לא צריך, הם דירקטורים ממילא, גם לא צריך את סעיפים קטנים (א) ו-(ב).
מנחם בן-ששון: את סעיפים קטנים (ה), (ו) ו-(ז) רצינו.
דוד רותם: אני רוצה את סעיפים קטנים (ה) ו-(ו).
מנחם בן-ששון: גם את סעיף קטן (ז).
מנחם בן-ששון: סעיפים קטנים (ה), (ו) ו-(ז) ייכנסו.
מנחם בן-ששון: הרב לוי, אתה במיעוט.
אפרת רוזן: הסעיפים הבאים שנותרו הם 345י ו-יא.
יצחק לוי: גמול, הוצאות וחוקר.
יצחק לוי: זה מה שנשאר.
דוידה לחמן-מסר: חוקר, אמרתם שקיבלתם.
יצחק לוי: אני לא קיבלתי.
מנחם בן-ששון: נחזור לזה.
דוד רותם: 345י.
יצחק לוי: אנחנו לפי הסדר.
דוד רותם: "דירקטור או חבר ועדת ביקורת, וכן תאגיד בשליטת מי מאלה, לא ייתן, במישרין או בעקיפין, שירותים בשכר לחברה לתועלת הציבור שלא כדירקטור".
יצחק לוי: זה הגמול.
דוד רותם: מה פתאום.
דוד רותם: ממנים אותי כדירקטור וחבר ועדת ביקורת, ואני גם נותן להם ייעוץ משפטי.
דוידה לחמן-מסר: אנחנו מוכנים שזה יחול.
דוידה לחמן-מסר: ממילא זה אסור אצלנו, לכן לא אכפת לנו שזה יחול.
דוד רותם: תשאירו את זה.
דוד רותם: אין לי בעיה.
דוד רותם: אנחנו עוברים ל-345יב.
אפרת רוזן: הם רוצים להחריג משהו אחר.
מנחם בן-ששון: הם רוצים את השכר.