GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיגל קוגוט: אני מופתעת מהגישה שאומרת שלא לתת שיקול דעת לוועדה הציבורית לפרוס מקדמות שנלקחו לפי כוח ראלי של מפלגה שצנחה.
סיגל קוגוט: זה הדין הקיים.
יהודה אבידן: הבעיה ברשויות המקומיות היא לא הקנסות.
יהודה אבידן: אם אנחנו ניתן איזה שהוא פתרון לפריסה או למקדמות זה לא מה שיפתור את הבעיה.
יהודה אבידן: אני חושב שכשקבעו את העובדות לא ידעו לאן זה מגיע.
יהודה אבידן: אי אפשר ללמד כל פעיל.
יהודה אבידן: אם לא נתקן את חוק מימון המפלגות, את חוק דרכי התעמולה כך שלמבקר יהיה שיקול דעת.
יהודה אבידן: .
סיגל קוגוט: יש לו שיקול דעת .
מנחם בן-ששון: האם אתם סבורים שבעיית הבעיות היא הרשויות המקומיות?
יורם אברהמי: ככל שהמפלגה ותיקה כך מצבה הכספי רע יותר.
יורם אברהמי: אי אפשר לתת פתרון צופה פני עתיד מבלי לחשוב על פתרון מערכתי כולל גם לבעיית חובות העבר.
יורם אברהמי: לגבי הנושא של רשויות מקומיות.
יורם אברהמי: ישנה בעיה של ריבוי אמצעי תקשורת וריבוי אמצעי פרסום, כולל הנושא של אינטרנט.
יורם אברהמי: מכניסים פה את המפלגות לסד בלתי אפשרי.
יורם אברהמי: טוב היה עושה המחוקק אילו היה מפריד את כל הנושא המוניציפאלי מהנושא הפוליטי.
יורם אברהמי: בבחירות המוניציפאליות קיים ריחוק הולך וגובר בין המפלגות למתמודדים.
מנחם הופנונג: אני חוזר לדוח ועדת לווין, ששם המלצנו לבטל את המעמד של סיעות אם.
מנחם הופנונג: יש עם זה בעיה.
מנחם הופנונג: אנשים שעוסקים בזה אומרים לי שאנשים ברשויות המקומיות לא מסוגלים לנהל מערכת חשבונות סבירה.
מנחם הופנונג: צריך לתת על זה את הדעת.
מנחם הופנונג: יש לזה פתרונות גם בעולם.
מנחם הופנונג: זה מחזיר אותי לרפורמה שהיא יותר גדולה.
מנחם הופנונג: יכול להיות שברגע שמנסים לחשוב על כל הפתרון של חוקי מימון בחירות בישראל ולהביא את זה כחבילה אחת הפשרות יהיו יותר טובות כי יהיה משחק של תן וקח.
מנחם הופנונג: הגיע הזמן לחשוב ולהבין את החוקים האלה באופן כזה שיתאימו ל2010.
מנחם הופנונג: אפשר לראות מה יהיו ההתפתחויות הטכנולוגיות.
מנחם הופנונג: חלק מהרפורמה מבטלת את המעמד של סיעות אם.
מנחם הופנונג: צריך ליצור באמצעות המבקר מנגנון הדרכה שאנשים יוכלו לעשות את מערכת החשבונות ברשויות המקומיות בצורה יותר שקופה ויותר ברורה, פחות דורשת את הסיבוכים שקיימים היום ושמובילים הרבה אנשים להתנגד לרעיון הזה של להתנתק מסיעות האם.
מנחם בן-ששון: הגענו לזה שלא צריך לשנות את החוק, שאסור לפרוס חובות.
מנחם בן-ששון: זה המצב הנוכחי.
מנחם בן-ששון: יש סעיף אחד בחוק הרשויות המקומיות שהניקוי שצריך לעשות על חשבון מקדמות ייעשה בשיעורים שיקבע יושב-ראש הכנסת.
מנחם בן-ששון: אני מציע שלגבי הניקוי הזה נחיל את החוק שהוצע לנו.
מנחם בן-ששון: אני מציע שכאן זה ייעשה לא על ידי יושב-ראש הכנסת אלא על ידי הוועדה המקצועית.
מנחם בן-ששון: הוועדה במצב הנוכחי הגיעה למסקנה שאין צורך לשנות את החוק.
מנחם בן-ששון: אם צריך לשנות אז לשנות את סיפור חוק הרשויות המקומיות.
מנחם בן-ששון: אני אנסה להגיע לאיזו שהיא תובנה שתצטרך חקיקה שלנו.
מנחם בן-ששון: אני מציע שנתקן את סעיף 26(ו)(1) בחוק הרשויות המקומיות.
מנחם בן-ששון: זה יהיה מורה דרך מבחינת העניין לו ולכל גוף שעוסק בפריסת חובות, שאם יעלה על הדעת של מישהו לפרוס חובות בניגוד לחוק שידע שהדבר לא יכול להיעשות בניגוד לחוק.
מנחם בן-ששון: אם דבר כזה יכול להיעשות, הוא יכול להיעשות אך ורק במנגנון האמור, לא על ידי יושב-ראש הכנסת.
דוד רותם: צריך להכניס איזה שהוא מנגנון כך שלא יהיה ערבוב.
מנחם בן-ששון: לכן אמרתי שאני אזמן את יושב-ראש .
איתן הברמן: העניין של רשויות מקומיות זה עניין דחוף.
איתן הברמן: זה לא כמו הבחירות לכנסת.
איתן הברמן: מדובר בגופים אחרים, באינטרסים אחרים.
איתן הברמן: ההשפעה של רשות מקומית על החיים של הפרט יותר גדולה משל הכנסת.
איתן הברמן: המערכת שם הולכת בשולי הדרך.
מנחם בן-ששון: התיקון שאני מבקש שנכניס הוא לקטע ברשויות המקומיות.
מנחם בן-ששון: לגבי שאלת הניתוק, הניתוק למחצה או הזרמה מבוקרת אני אשוחח עם יושב-ראש מוקדם ככל האפשר.
מנחם בן-ששון: נמצא טכניקה לנתב את המסלול הזה.
מנחם בן-ששון: אני מציע לאנשים שיושבים כאן לשלוח לנו הצעות.
מנחם בן-ששון: ננסה להגיע לאיזו שהיא תפישה, משום שברור לי שאי אפשר לנתק את המערכת המקומית מהמערכת הממלכתית.
מנחם בן-ששון: אני לא משלה את עצמי.
מנחם בן-ששון: זאת הסיבה שהגדרתי ממנגנונים מבוקרים ולא מנגנוני נתק.
מנחם בן-ששון: הישיבה הזאת נעולה.
מנחם בן-ששון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.
מנחם בן-ששון: על סדר היום הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון מס' 8)(ביזוי אדם בשל מוגבלות), התשס"ו-2006, של חבר הכנסת רן כהן (פ/270) – הכנה לקריאה שנייה ושלישית – דיון והצבעה.
מנחם בן-ששון: אנו מוסיפים בחוק לשון הרע גם אמירה לגבי אנשים עם מוגבלות, הכוונה של חבר הכנסת רן כהן היא בהגדרות וגם באמירה הכוללת, סעיף 1, סעיף משנה 4, להגדרת מוגבלות, גם הגדרת מוגבלויות בצורה המקובלת אצלנו.
מנחם בן-ששון: היועצת המשפטית, בבקשה.
תמי סלע: יש פה תוספת בהגדרה של לשון הרע שכוללת היום כמה פסקאות.
תמי סלע: פסקה 4 אומרת היום: לשון הרע היא דבר שפרסומו עלול לבזות אדם בשל גזעו, מוצאו, דתו, מקום מגוריו, מינו או נטייתו המינית.
תמי סלע: ההצעה היא להוסיף: או מוגבלותו, וההגדרה של מוגבלות לקוחה מחוק שוויון זכויות אנשים עם מוגבלות, ואומרת: לקות פיסית, נפשית או שכלית לרבות קוגניטיבית, קבועה או זמנית.
תמי סלע: המשמעות של ההרחבה - בעצם המצב של פרסום שעלול לבזות אדם בשל מוגבלותו נכנסת גם היום להגדרת לשון הרע דרך פרסום שעלול להשפיל אדם בעיני הבריות או לעשותו מטרה לבוז או ללעג מצדם ויש ביקורת בחלק מהכתיבה בכלל על הפירוט הזה שקיים גם היום בפסקה 4, אך כיוון שיש פירוט כזה, כן ראוי לכלול שם בין יתר הדברים גם את הביזוי בשל מוגבלות, אך מעשית, לא בטוח שזה מוסיף דברים מעבר למה שאפשר היה גם היום לעשות לפי החוק הקיים.
תמי סלע: זה אולי יותר משמעות הצהרתית, סמלית, מסר ציבורי.
תמי סלע: פרסום שיש בו לשון הרע גם יכול להוות עברה פלילית, שאפשר להגיש בגינה קובלנה, וגם מהווה עוולה אזרחית, שאפשר לבקש בגינה פיצוי ללא הוכחת נזק עד 50 אלף ₪ לפי חוק איסור לשון הרע.
תמי סלע: אם מדובר על ביזוי קבוצה שלמה, העברה מחייבת כתב אישום בגין עברה כזו, מחייב אישור של היועץ המשפטי לממשלה ואין אפשרות להגיש עוולה אזרחית.
תמי סלע: עוד משמעויות של לשון הרע, שאפשר לתת צו לתיקון או הכחשת מה שפורסם וגם לאסור פרסומם של הדברים שפורסמו.
מנחם בן-ששון: הרבה פעמים אנו מדברים על קבוצה ואנו מתייגים אותה כך שאנו משליכים השלכות מאמירה על אדם עם מוגבלות על קבוצות אחרות ואוטומטית – במקרה הזה בשתי קבוצות: אחת שכתובה כבר בלשון החוק, למשל אדם בעל גזע או מוצא מסוים, ואתה משליך עליו אמירה כללית שהיא אמירה בגין קבוצה אחרת שהיא קבוצה של אנשים עם מוגבלות ואז עברת שתי עברות בבת אחת.
מנחם בן-ששון: האם נצליח להגיע להפללה במקרה כזה – אולי כשזה יהיה בכתיבה עיתונאית או בשידור טלוויזיוני לא ראוי, אך רן כהן מפנה את תשומת הלב לסוגייה, ואין בכך נזק.
מנחם בן-ששון: אני מציע להצביע בעד.
משה שרוני: אני מציע להכפיל את העונש, אם כבר עושים את זה, כי האיש המוגבל נפגע יותר.
מנחם בן-ששון: ואדם שמבזים אותו בגלל נטייתו המינית, למשל?
משה שרוני: כנראה שמגיע לו...
משה שרוני: אם הולכים לנושא הוצאת לשון הרע נגד איש מוגבל, הפגיעה בו כפולה מאשר באדם רגיל, לדעתי.
מנחם בן-ששון: חבר הכנסת המציע בזמנו, עיקר היעד היה יעד חינוכי.
משה שרוני: עניין חינוכי – לא מגיעים לשום דבר.
משה שרוני: עובדה שחמישים יום שובתים המורים.
מנחם בן-ששון: היועצת המשפטית אמרה שבמקרה שבדקו, לא ראינו שיש אמירת לשון הרע על הקבוצה הזו יותר מאשר על קבוצות אחרות.
רן כהן: נדמה לי שהנורמטיביות שאנו רוצים להשיג בחוק הזה היא להעמיד את הפגיעה באדם בשל מוגבלותו במישור אחד, ומדובר במישור הפלילי.
רן כהן: ביזוי אדם בשל דתו למשל היא עברה מאוד חמורה בעיניי, או בשל גזעו.
רן כהן: לכן נדמה לי שהעמדת הדברים של פגיעה באדם בשל מוגבלותו באותו מישור כמו פגיעה בשל דתו, מינו וכן הלאה, היא דבר ראוי, ובינתיים נסתפק בראיית הדבר הזה כהצגת מדרגה נכונה להגנה על אנשים עם מוגבלויות של אי פגיעה בהם מבחינת הנורמה החברתית.
רן כהן: נדמה לי שכמו שזה, זה ראוי ומכובד.
רן כהן: אני מסכים לנטייתך, חבר הכנסת שרוני, לראות בזה עניין מאוד חמור, שהרי אחרת לא הייתי לוקח על עצמי את כל הנושא של השדולה להגנה על אנשים עם מוגבלויות ואת הארגון של היום הזה בכנסת.
רן כהן: הדבר הזה ראוי ונכון.
לאה דקל: היה לי הכבוד לשבת בוועדה שהמליצה על חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ואמנם שם יש הצהרות על נושא שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, אולי יש פה כפילות מסוימת, אך אני מוצאת שיש חשיבות גדולה מאוד לנושאים הצהרתיים, וכולנו יודעים את הגישה אפילו של ילדים קטנים לנושא של אנשים עם מוגבלות.
לאה דקל: הצהרה כזו היא חשובה לנושא מהפכה תפיסתית, של שילובם של האנשים הללו בקהילה.
מנחם בן-ששון: אני בשל להצביע, ואם חבר הכנסת שרוני ירצה להעיר הערתו אחר כך, בסדר.
מנחם בן-ששון: מי בעד החוק בצורתו הוא?
מנחם בן-ששון: מי נגד?
מנחם בן-ששון: תודה רבה, עבר פה אחד.
רן כהן: אני מודה לך, אדוני היושב ראש, ולוועדה.
מנחם בן-ששון: תודה רבה, הישיבה נעולה.
מנחם בן-ששון: על סדר היום מעקב אחר ייצוג הולם לאנשים עם מוגבלויות בשירות המדינה – דיון.
מנחם בן-ששון: אנו מתחילים דיון של דיווח.
מנחם בן-ששון: בבקשה.
הניה מרקוביץ: בשירות המדינה אין לנו ציון של אנשים עם מוגבלות.
הניה מרקוביץ: יש שני דברים שמסומנים לעובדי המדינה; עובדי המדינה שהתקבלו בפנסיה תקציבית, לחלקם היו מגבלות רפואיות כשהתקבלו לשירות, והדבר השני שיש לנו כנתונים על מוגבלות לעובדי מדינה ותיקים זה כאלה שקיבלו נכות של 100% ולכן יש להם פטור ממס הכנסה.
הניה מרקוביץ: חשבנו שנתונים אלה הם אישיים מבחינת צנעת הפרט, ואיננו יכולים לגעת בהם כי הדברים האלה סומנו בלי הסכמת העובדים.
הניה מרקוביץ: לכן פנינו ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, וזו הפגישה את נתוני עובדי המדינה עם שני קבצים אחרים – אחד, עם קובץ הגמלאות של המוסד לביטוח לאומי והשני עם קובץ הגמלאות של משרד הביטחון, וגם הפילוח של המוגבלויות – מתי נוצרו.
הניה מרקוביץ: קיבלנו נתון שבשירות המדינה יש היום 2.1% עובדים עם מוגבלות.
הניה מרקוביץ: לדעתי, יש יותר; לא כל אדם עם מוגבלות מופיע בטפסים של המוסד לביטוח לאומי, ואנשים שמרוויחים מספיק כסף לא מקבלים גמלאות מהמוסד לביטוח לאומי.
הניה מרקוביץ: יש כאלה שלא פנו למוסד לביטוח לאומי, יש נפגעי תאונות דרכים ויש מוגבלויות כמו ליקויי למידה שלא מטופלות על ידי הביטוח הלאומי.
הניה מרקוביץ: לפי נתונים של נציבות אנשים עם מוגבלות, לדעתם נתוני הביטוח הלאומי מייצגים רק חצי ממספר המוגבלים בכלל במדינה ולכן בזהירות הייתי אומרת שבשירות המדינה אנו מעסיקים כ-3% אנשים עם מוגבלות.
הניה מרקוביץ: חבל לנו להתרכז רק על הנתון הכמותי, לדעתי.
הניה מרקוביץ: יש דברים חשובים יותר – נושא ההתאמות, ואנו עובדים על כל נושא כפרט בטיפול פרטני.
הניה מרקוביץ: אני יכולה לומר בגאווה שכל פתרון של בעיה של התאמה לעובד עם מוגבלות שמבקש התאמה הן בכניסה לשירות המדינה, הן במכרז והן לאורך השירות – דבר מאוד חשוב, וכל בעיה שאני פותרת, אני מרגישה טוב עם זה, אישית וגם לשירות.
הניה מרקוביץ: לא שמנו מגבלות תקציביות, למרות שאף פעם עוד לא נדרשנו להתאמה עם תקציב גדול, המשרדים נענים והולכים לקראת העובדים עם המוגבלות.
הניה מרקוביץ: אתן את הדוגמה שנמצאת על שולחני, שהתקבל משפטן עיוור להנהלת בתי משפט, הוא 100% עיוור, קיבל את כל הציוד הממוחשב לנושא הזה אך היה צריך מישהו שיקרא לו חומר.
הניה מרקוביץ: בהנהלת בתי המשפט התיקים הם חסויים, מצאנו לו פתרון על ידי בת שירות לאומי שהנהלת בתי המשפט הקציבה את התקציב הדרוש.
הניה מרקוביץ: כך עשינו את ההתאמה לעובד.
הניה מרקוביץ: ההתאמות לא מתרכזות רק בעובדים, הן זולגות גם לעובדי מדינה.
הניה מרקוביץ: אם עובד מדינה מתמודד עם בעיה של מוגבלות במשפחה ואנו מסייעים לו, כמובן זה מסייע לעובד עצמו.
הניה מרקוביץ: עוד לפני שהיה החוק הרחבנו ימי מחלה לעובדים על חשבון ימי המחלה שלהם לטובת טיפול בבן משפחה חולה, במיוחד ילדים והורים חולים, אני מדברת על מחלות כרוניות קשות, אנו מסייעים בעזרה לגייס לעבודה.
הניה מרקוביץ: על השולחן שלי מקרה של אב עם בת עם בעיות נפשיות, הבת לא עובדת מדינה.
הניה מרקוביץ: לפי החוק החדש של מוגבלים כמשתקמים אני מסייעת לה להתקבל לאחד ממשרדי הממשלה.
הניה מרקוביץ: היא תעבוד שם כמשתקמת.
הניה מרקוביץ: בשבוע שעבר הוצאתי חוזר למשרדים של אנשים עם 100% נכות, קבועה או זמנית.
הניה מרקוביץ: הם לא צריכים לתת לנו תעודת מחלה על כל ביקור אצל רופא, הם מביאים אישור כללי לשלושה חודשים והם חופשיים להחליט מתי הם מרגישים לא טוב, אני במיוחד מדברת על אנשים עם טיפולים כימותרפיים קשים.
הניה מרקוביץ: אנו גם מתאימים פיזית את המבנים שלנו.
הניה מרקוביץ: אני מעורבת עם נציבות אנשים עם מוגבלות בנושא נגישות בקריות הממשלה החדשות.
הניה מרקוביץ: לצערי, הן לא נבנו מותאמות.
הניה מרקוביץ: מה שיכולנו, פתרנו.
הניה מרקוביץ: נושא שלא הצלחנו לפתור – משרות מיועדות לאנשים עם מוגבלות שייקלטו בשירות המדינה.
הניה מרקוביץ: הנושא הזה לא הסתיים, אנו תומכים בנושא הזה.
הניה מרקוביץ: היה לנו רעיון עם ד"ר דינה פלדמן על נושא להכשיר אנשים עם מוגבלות ולגייס אותם לשירות המדינה לתפקיד ייעודי.
הניה מרקוביץ: הנושא הזה לא הסתיים.
הניה מרקוביץ: הדוח לפניכם, לא צריך להוסיף לו מילים לדעתי.
מנחם בן-ששון: קראתי את הפרוטוקולים של ועדת המשנה של ועדת החוקה ואת ההתלבטויות שלכם, איך להגדיר את האנשים.
מנחם בן-ששון: אני מניח שחלק מהאמירה שמדובר ביותר, נובעת משאלת הגדרת המוצא, אך בכל זאת אשמע מהנציבות.
מנחם בן-ששון: אני רוצה לציין, שיש לכם כאן טעות בטבלה 2, העמודה השלישית התחלפה לכם עם הרביעית.
מנחם בן-ששון: וזה לא רק זה, תבדקו גם את התחביר.
הניה מרקוביץ: אני מבקשת לצרף גם את השאלון שהפעלנו ותראה שכל הזכויות מפורטות כבר בכניסה לשירות.
מנחם בן-ששון: המשפט שאמרת, שהדוח המספרי אינו ממצה את העומס של האחריות המוטל עלינו, היא נקודת המוצא לדיון, ולכן טוב שיש הדוח המספרי, שמלמד את השאלות הנובעות ממנו.
בילהה ברג: הדבר שעומד לנגד עינינו הוא מה היקף האנשים עם מוגבלות שמועסקים בשירות המדינה.
בילהה ברג: לא חל שינוי בנושא הזה.
בילהה ברג: אכן עשינו עבודה מול נציבות שירות המדינה והגענו לממצאים כבר לפני שנה לכך שיש צורך לעשות משרות ייעודיות לאנשים עם מוגבלות.
בילהה ברג: לצערנו, דבר זה לא מתקדם.
בילהה ברג: למעלה משנה היה ברור שללא הקצאת משרות ייעודיות הדבר הזה לא ישתנה, ולמרות פניות שלנו חוזרות לנציבות שירות המדינה, לא קיבלנו תוצאה של הקצאת משרות.
בילהה ברג: אנו מסכימים שאין נתונים מדויקים לגבי היקף האנשים עם מוגבלות, כי לא ניתן לסווג אותם כי לא כל האנשים שעובדים מופיעים בדוח של הביטוח הלאומי.
בילהה ברג: זו בעיה לאתר את האנשים עם מוגבלות כי אנשים עובדים אינם פונים לביטוח הלאומי, אך יש אפשרות לעשות סקר בעילום שם, יש אפשרות לעשות בחינה מדגמית באופן שיאתר אנשים כאלה.
בילהה ברג: סביב פניות ציבור שאנו מטפלים עולה סוגייה של ביצוע העדפה מתקנת בקבלה לשירות המדינה.
בילהה ברג: אנשים עם מוגבלות פונים, יש מערך חדש ראוי לשבח בנושא הפניית תשומת לב אנשים לכך שהם ראויים להתאמות.
בילהה ברג: למרות זאת אנו מקבלים תלונות לכך שאנשים אינם מתקבלים ולא זוכים להעדפה מתקנת למרות שלתחושתם הם בעלי כישורים זהים.
בילהה ברג: זה דבר קשה להוכחה.
בילהה ברג: כשאנו פנינו, נמסר לנו שלפי ההתרשמות שהיתה לוועדת הבוחנים, האנשים לא היו עם כישורים זהים.
בילהה ברג: בנוסף, פעמים מספר פנינו למשרדים שונים והפנינו תשומת לבם לאיסור פיטורים בשל מוגבלות או בשל החמרת מצב של מוגבלות, כתוצאה מפניות שקיבלנו בנושא, ונענינו בחיוב.
מנחם בן-ששון: את מכירה את הדוח של נציבות לשוויון אנשים עם מוגבלות לשנת 2007?
בילהה ברג: ודאי.
מנחם בן-ששון: כך חשבתי, ולכן אני תמה כמה הדיווח שלך רחוק מהדוח.
מנחם בן-ששון: יש לכם בעיות בעוד כמה תחומים, זה לא רק הבעיה של משרות לא מיועדות, יש לכם אוכלוסיות מסוימות שהן מוגדרות כאוכלוסיות שיש בהן כפל בעיית נגישות או כפל אפליה או כפל צורך בתיקון, כך עולה מהדוח שלכם.
מנחם בן-ששון: לא שלחתם לנו את הדוח – נכנסנו לאינטרנט וחיפשנו אותו.
בילהה ברג: הדוח יצא לא מזמן והוא נשלח לחברי כנסת ולשרים.
מנחם בן-ששון: לא הגיע לוועדת החוקה.
מנחם בן-ששון: כמה אנשים אתם שם?
בילהה ברג: שבעה.
מנחם בן-ששון: למשל, איתרתם עוד בעיות.
מנחם בן-ששון: אילו עוד בעיות יש, שאתם צריכים עזרה שנוכל לסייע?
מנחם בן-ששון: הרי הדיווח כאן הוא כדי למצוא פתרון.
מנחם בן-ששון: למשל, בשנה שעברה במוקד הדיון היתה הסוגייה של העסקה באמצעות חברות כוח אדם, אנשים שצריכים לעסוק באיסוף נייר.
מנחם בן-ששון: נפתח אפיק, צריך היה להעסיק אנשים.
מנחם בן-ששון: מה נשתנה בסוגייה הזו מהשנה שעברה?
מנחם בן-ששון: אני נאלץ לבודד אלמנטים כדי לעזור לך להיעזר בנו.
בילהה ברג: לצערנו לא השתנה דבר משנה שעברה בנושא של אנשים עם מוגבלות שהיו אמורים להיות מועסקים בפרויקט המחזור למרות החלטת הממשלה.
בילהה ברג: גב' פלדמן טיפלה בנושא, היא פנתה לשר לאיכות הסביבה בבקשה לקדם את החלטת הממשלה הזו.
בילהה ברג: דובר שם על 100 אנשים עם מוגבלות שהיו אמורים להיות מועסקים בתחום המחזור, וכיום מועסקים כ-15 אנשים.
בילהה ברג: התשובה האחרונה שהתקבלה היתה שלאור החוק החדש הובהר לנציבות שירות המדינה על כך שאנשים עם מוגבלות, יש חובה לבחון את דרגת יכולת ההשתכרות שלהם, ואם יכולת ההשתכרות היא מעל 19% הם אמורים להיות מועסקים כעובדים.
בילהה ברג: יש חשש מקיומם של יחסי עובד ומעביד ויש צורך להתקין תקנים – דבר שלא נעשה בשירות המדינה.
בילהה ברג: קיימנו פגישות עם נציבות שירות המדינה לגבי החוק החדש, ביקשנו להקצות תקנים ולאפשר חלוקת תקנים לפי יכולת השתכרות.
מנחם בן-ששון: התשובה הזו היתה מספקת מבחינתכם?
בילהה ברג: לא, לכן פנינו לגב' מרקוביץ, וקבענו שנקיים עבודה משותפת כדי לדרוש את חלוקת התקנים.
בילהה ברג: בנוסף, פנינו למשרד האוצר, ביקשנו להקצות.
מנחם בן-ששון: עברה כשנה מהדיון הקודם.
מנחם בן-ששון: בשנה שעברה בודדנו רק בעיה אחת.
מנחם בן-ששון: הצעתם את עזרתכם, נסוגונו מהמצב בשנה שעברה, ניסינו לעשות דבר אך לא עשינו דבר בעצם.
מנחם בן-ששון: החלפנו ניירות אך לא הצלחנו לקדם את המטרה.
בילהה ברג: הנושא הזה הוא בתחום האחריות של המשרד לאיכות הסביבה.
בילהה ברג: הכתובת להפנות את הטענות הוא לשם, שהיה צריך לפעול בנושא.
בילהה ברג: למיטב ידיעתי, גב' פלדמן פנתה מספר פעמים הן למשרד לאיכות הסביבה, הן לנציבות שירות המדינה והן למשרד האוצר.
בילהה ברג: נציבות השוויון היא גורם שיכול לפנות, לדרוש, היא אינה מחליפה את משרדי הממשלה.
מנחם בן-ששון: מה הצלחתם לעשות בשנה האחרונה?
בילהה ברג: ההישגים הגדולים שלנו היו בתחום טיפול באנשים.
בילהה ברג: בפניות הציבור שטיפלנו היו לנו הישגים מאוד גבוהים – אנשים שפנו אלינו בתחום תעסוקה, הצלחנו גם למנוע פיטורי אנשים, היינו מעורבים במשאים ומתנים עם משרדים שונים.
מנחם בן-ששון: בכמה אנשים מדובר?
בילהה ברג: אני רוצה להפנות לדוח שלנו, איני זוכרת מספרים.
בילהה ברג: בנוסף, היינו שותפים לקידום הקמתם של שני מנגנונים בתמ"ת ולשיפורם של מנגנונים שם.
בילהה ברג: אנו בקשר עם משרד התמ"ת בעניין של גם שילוב אנשים בתחום התעסוקה הנתמכת.
בילהה ברג: יש לנו הערות שונות לגבי המנגנון הקיים לגבי סיווג אנשים ובחינת יכולת ההשתכרות שלהם וגם כל הנושא של מימון ההתאמות.
בילהה ברג: עשינו עבודה מול משרד התמ"ת; הוקמו שני מערכים במשרד התמ"ת.
בילהה ברג: מערך אחד בוחן את יכולת העבודה המופחתת ויש בעיות רבות בהפעלתו.
בילהה ברג: אחת הטענות שלנו היא שלא נבחנת במערך הזה התאמתם של אנשים למקומות העבודה עצמם.
בילהה ברג: המערך מגיע למקום העבודה, בוחן את יכולת העבודה של האדם, זה מערך חיצוני, המערך שכר את שירותיו במכרז, ויש שורת בעיות שאנו עובדים מולם כדי לשפר את הביצוע.
מנחם בן-ששון: אתם ממקדים בדוח שלכם חוץ מאשר בקבוצות מיעוטים לעומת קבוצות אחרות, מ-4% הגענו ל-29% וגליל לעומת אזורים אחרים, אך מה שעולה מהדוח בנוסף הוא שתי קבוצות אוכלוסייה שבהן לכאורה קל לטפל – המעסיקים והכשרת העובדים המוגבלים.
מנחם בן-ששון: המעסיקים - הכשרת הלבבות, והעובדים – למצוא עוד מסגרות שיכשירו אנשים עם מוגבלות שיהיו כשירים לאחר מכן להגיע לתעסוקה, שיעברו את החסמים שאולי היום הם אינם מסוגלים לעבור.
מנחם בן-ששון: האם חוץ ממיקוד הבעיה גם הצלחתם להתמודד עם פתרונות?
בילהה ברג: פעלנו במספר מישורים בנושא של קידום הכשרה.
בילהה ברג: גב' פלדמן התחברה לאיגוד מעסיקים שמתגמל מעסיקים על פעילות חברתית- -
מנחם בן-ששון: מה שהעסיק אותי בדיון בשנה שעברה היה הפער בין הצהרות לבין תוכניות עבודה לבין ביצוע.
מנחם בן-ששון: מה תוכניות עבודה של גוף כזה, מה הוא רוצה להשיג בשנת עבודה, מה הדין וחשבון שאתם נותנים לעצמכם כקבוצה שצריכה להפיק משהו?
מנחם בן-ששון: אתם נלחמים נגד כל הסיכויים, ואי אפשר להתמודד עם כל החזיתות, צריך להתמודד עם חזיתות ממוקדות.
מנחם בן-ששון: חשבתי שאיסוף הנייר הוא חזית ממוקדת נכונה.
מנחם בן-ששון: הסתבר שלא השגנו תוצאות.
מנחם בן-ששון: מה הצלחתם שהיה בתוכניות העבודה שלכם, מה שופר?
בילהה ברג: פעלנו בתחום התעסוקה במספר מישורים.
בילהה ברג: פעלנו כאן כרגולטור.
בילהה ברג: פנינו למשרד התמ"ת ודרשנו ליצור מנגנונים של תמרוץ חיובי למעסיקים.
בילהה ברג: דרשנו לקיים ועדה בין משרדית שתיישם את נושא התמרוץ.
בילהה ברג: היינו חברים בוועדה בין משרדית ליישום דוח לרון שהמליץ בין היתר על תמרוץ מעסיקים כגורם שיאפשר שילובם של אנשים עם מוגבלות בתחום התעסוקה.
בילהה ברג: ועדת המעקב הזו עוסקת גם בנושא יישום הדוח באופן מלא וגם בקידום חקיקה שתשנה את הכדאיות הכלכלית של אנשים עם מוגבלות לצאת לעבודה על ידי כך שלא יעברו את הקצבה בעת היציאה לעבודה.
בילהה ברג: אנו עובדים מול הביטוח הלאומי ומול משרדים אחרים כדי לשפר את הצעת החוק הקיימת, יש טיוטה בנושא הזה שאינה מספקת לטעמנו ואנו מגישים טיוטות חדשות, אני נפגשתי עם יועצת משפטית של ועדת העבודה והרווחה, עם חברי כנסת בנושא הזה, נפגשנו עם אנשים באוצר במטרה לשפר את הצעת החוק החדשה בנושא הזה, ובנושא תמרוץ מעסיקים מי שצריך להכריע זה האוצר.
בילהה ברג: גם גב' פלדמן נפגשה עם אנשים באוצר בנושא הזה.
בילהה ברג: לצערי, אין תוצאות בעניין הזה.
בילהה ברג: פנינו מספר פעמים למשרד התמ"ת, נפגשנו עם מספר גורמים שם בבקשה להכניס את זה לסדר עדיפויות שלהם.
בילהה ברג: יש להם מנגנונים של תמרוץ שונה.
בילהה ברג: ההכרעה בתחום של תמרוץ מעסיקים הוא בידיהם.
בילהה ברג: גם בנושא הכשרת עובדים, יש היום תוכנית ויסקונסין, אורות בתעסוקה.
בילהה ברג: נפגשנו עם גורמים שונים שקשורים לתחום הזה, הדרכנו אותם לגבי התאמות בעבודה שיש צורך לתת לאנשים, דרשנו שבתוך ההכשרות שניתנות היום לאנשים במסגרת גם תוכנית ויסקונסין וגם בתוכנית אורות בתעסוקה תינתן תשומת לב לנושא של התאמות גם בהכשרה וגם במערך העבודה.
בילהה ברג: הובטח לנו שכך ייעשה.
בילהה ברג: למיטב ידיעתנו, הוכנס אדם שמבין בתחום ההתאמות בכל המגבלות של המסגרת של התוכנית.
משה שרוני: למה נציגי התמ"ת והאוצר לא כאן, אדוני היושב ראש?
מנחם בן-ששון: הערתך נכונה למהות.
מנחם בן-ששון: אני חשבתי שמהעובדה שבמשך שנה לא קיבלתי בקשה מהנציבות לעזרה בבעיה שנתקלו מול גוף זה או אחר כמו שאני מקבל, למשל, ממיעוטים או מנשים - חשבתי שהכל היה טוב, אפילו לא קיבלתי דין וחשבון, דליתי אותו מהאינטרנט.
מנחם בן-ששון: לי יש בעיית תקשורת כנראה – עם גופים אחרים לא, עם הגוף הזה כן.
מנחם בן-ששון: לא ידעתי שאני עומד בפני בעיה עד רגע זה.
משה שרוני: אני חושב שבנציבות, שם צריך להיות בקבלת עובדים גם נציג של האנשים האלה.
משה שרוני: נציג בוועדת קבלת עובדים זה חובה, לדעתי.
בילהה ברג: יש היום שלושה.
מנחם בן-ששון: מה הערך המוסף שיש לנו היום מכך שיש נציבות לאנשים עם מוגבלויות אם ההישגים הם כל כך מתסכלים?
קמארה אחיה: למעלה מ-10% מהאוכלוסייה הם אנשים עם מוגבלות.
קמארה אחיה: החוק הזה נחקק ב-1998.
קמארה אחיה: אנו כמעט ב-2008 והתחושה של האנשים שלנו בשטח היא שדבר לא השתנה.
קמארה אחיה: גם בישיבות הקודמות ניסינו להבין כמה אנשים בשנה עם מוגבלות מתקבלים לעבודה בשירות המדינה.
קמארה אחיה: עסקים פרטיים לא מקבלים אנשים עם מוגבלות כמעט.
קמארה אחיה: אמרנו שנלך לשירות המדינה כי פה יש לנו סיכוי טוב יותר לשמש אור לגופים הפרטיים, אבל אין לנו אפילו הנתונים שמאפשרים לדעת אם יש שיפור במצב או לא.
קמארה אחיה: הנתונים האלה לא נותנים לנו שום מדד להשוואה.
קמארה אחיה: הנושא של הכשרת הלבבות הוא מאוד חשוב, ואנו בתחושה שלא מספיק נעשה מול משרדי הממשלה בנושא הזה.
קמארה אחיה: אנו לא מרגישים שיש אכן מגמה בקרב משרדי הממשלה להעסיק אנשים עם מוגבלות.
קמארה אחיה: התחושה היא שמאז 1999 לא חל שיפור גדול בנושא הזה אם בכלל.
יואב קריים: לפני שבוע הוציאה הנציבות דוח שמראה שהנכים בישראל הם הנכים העניים ביותר בעולם המערבי.
יואב קריים: זה דוח רשמי של מדינת ישראל.
יואב קריים: הפתרון לזה הוא בהחלט בכניסה לעבודה.
יואב קריים: 190 אלף איש מקבלי קצבאות נכות הם אנשים עניים שאף אחד לא מתייחס אליהם כאל מובטלים, אך כיום מי שמקבל קצבת נכות הוא גם מובטל.
יואב קריים: המדינה היא המעסיק הגדול ביותר, והיא זו שיש לה החובה הגדולה ביותר כלפי אזרחים שלא יכולים להשתלב בשוק הפרטי בגלל דעות קדומות.
יואב קריים: הייתי מצפה מהמדינה לפתוח תפקידים ייעודיים לאנשים עם מוגבלות.
יואב קריים: למשל, בעניין הכשרת הלבבות, כדי שיהיה מי שיכשיר את הלבבות צריך מישהו שיודע איך עושים את זה, ויש אנשים עם מוגבלות שיכולים לעשות זאת.
יואב קריים: צריך משרות ייעודיות בשירות המדינה.
יואב קריים: בנוסף, הייתי מצפה משירות המדינה ומהמדינה בכלל להכין תוכנית שתעבוד גם עם רשויות מקומיות וזרועות אחרות של המדינה כדי שיבינו את החשיבות של הדבר הזה ושיידעו איך עושים את זה.
יואב קריים: למדינה יש אחריות לזרועות שלה, והגדולה בהן היא רשויות מקומיות.
יואב קריים: אני רוצה שהמדינה תביא תוכנית, איך היא יוצרת מהלך כזה.
מנחם בן-ששון: ראינו את הבעיה של גופים שאינם זוכים לייצוג ההולם להם למרות יכולתם בתוך המנגנון של התעסוקה, ראינו גופי משנה.
מנחם בן-ששון: אחת השגיאות החמורות שנעשתה בוועדה, וכמעט היינו בדרך לדרדר את עצמנו אליה, היתה שכל גוף רוצה ייצוג הולם.
מנחם בן-ששון: סוג מסוים של אנשים לא זוכה לייצוג ההולם שלו, כי אתה מוצא תירוץ: כל כך הרבה ייצוגים הולמים, יש גבול למה שאפשר לעשות.
מנחם בן-ששון: מה שאמרת הוא חיוני בשני מערכים; אחד הוא שהמערכות תהיינה מאוזנות בציפייה לייצוג הולם, והאוכלוסיות שנמצאות מסביב שאפשר בסוף להביא את הייצוג ההולם לידי מימוש.
מנחם בן-ששון: הדבר השני, למה רק רשויות מקומיות?
מנחם בן-ששון: למה לא חברות ממשלתיות, שגם הם גופים חצי ציבוריים?
מנחם בן-ששון: חלקם הגדול גופים ציבוריים מלאים.
מנחם בן-ששון: למה לא תאגידים?
מנחם בן-ששון: הפתרון שאני קורא אותו הוא שצריך למצוא תמריץ.
מנחם בן-ששון: תמריץ זה להכשיר לא רק לבבות אלא גם את הכיסים.
מנחם בן-ששון: אולי העסקה של אדם עם תג נכה, עד שנכשיר את עצמנו לכך שזה העסקה ראויה ואתה לא מפסיד שום דבר מבחינת ההישג התוצאתי, רק תעבור את המחסום הזה – הוא נראה אחרת, מדבר אחרת, אנשים אחרים יעברו את המחסום הזה, ואז ההנחה תהיה שצריך להוסיף תמריץ בדמות ערכים כספיים.
מנחם בן-ששון: המערכה היא אדירה.
מנחם בן-ששון: יש פוטנציאל העסקה עצום.
מנחם בן-ששון: מדובר במאות אלפים, ובקליטות חדשות - בעשרות אלפים.
מנחם בן-ששון: שם אני רוצה להיות.
מנחם בן-ששון: תרגם את זה לחקיקה, תסביר את המשמעויות הכלכליות של זה, תנתח את הפיצוי לאדם – עד כמה יש שיקום נפשי ולא רק כלכלי בכך שאדם פוסק להיות לא מועסק והופך להיות חלק מהמרקם של העסקה.
מנחם בן-ששון: כך אני רואה את השאלה.
מנחם בן-ששון: גב' מרקוביץ, מדוע לא פתחתם משרות ייעודיות?
מנחם בן-ששון: אני משבח את כיוון המחשבה של לצאת מהקופסה.
מנחם בן-ששון: יש פוטנציאל והוא לא ממומש למרות שיש נציבות.
מנחם בן-ששון: אם אי אפשר להגיע לאיסוף נייר ולידי דברים שהם בדרך המלך, או כי אין תוכניות עבודה או כי תוכניות העבודה נגמרות במשא ומתן ובשקט, ואנו צריכים גוף לוחם.
תמי סלע: לפי חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות יש חובה גם על מעסיקים פרטיים ובטח על מעסיקים במגזר הציבורי היותר רחב לפעול כדי לקדם ייצוג הולם.