GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל סף: עשרה ימים מראש זה לא מעשי.
שמואל סף: זה לעשות צחוק מכל העניין.
שמואל סף: צריך למצוא דרך למקרים דחופים, כשיש שיקול דעת מידי.
רחל גוטליב: אני לא מבינה את הבעיה.
שמואל סף: לפי ההצעה שלכם, המפכ"ל צריך להודיע עשרה ימים מראש, ורק אחר-כך לעצור.
לבנת משיח: על הארכה.
לבנת משיח: האדם יודע שהוא מנוע ביקורים.
שמואל סף: הניסוח לא עוסק במקרה הראשון.
רחל גוטליב: סעיף קטן (ה) מדבר על כך שהוא "רשאי להורות על מניעת ביקורים אצל עצור".
שמואל סף: עכשיו אני מבין.
אמנון רובינשטיין: יש בעיה אחת עם סעיף קטן (ו), שאין הגבלה של התקופה הנוספת.
רחל גוטליב: זה תקופות נוספות.
רחל גוטליב: כל פעם חודש.
אמנון רובינשטיין: אז זה צריך להיאמר.
רחל גוטליב: יש טעות בהדפסה.
רחל גוטליב: צריך להיות "לתקופות נוספות של חודש כל פעם".
רחל גוטליב: אנחנו נוסיף.
שמואל סף: הבעיה הראשונה היא של מי היוזמה ללכת לבית המשפט.
אמנון רובינשטיין: אתה רוצה שהאישור על ההארכה יהיה של בית המשפט?
שמואל סף: בוודאי.
אמנון רובינשטיין: בכל זאת, מדובר כאן במפקח כללי או נציב בתי הסוהר, לא מדובר בקצין זוטר, יש הבדל.
שמואל סף: זה בסדר, כי הרי זו זכות יסוד שמתקיימת, ונכון שראש המערכת הוא שיקבע פגיעה, למרות שהוא בעצם ניזון מהעיתונים שניתנים לו, הרי הוא לא איש שטח שיושב ומקשיב ויודע.
שמואל סף: מעבירים לו נתונים, יש לו החלטה, והוא בעצם יותר מפקח, בודק, ואחר כך הוא מחליט ומקבל החלטה.
שמואל סף: אמרנו שמעל חודש ימים זה הופך להיות דרקוני, וצריך שיהיה מישהו שיבקר את העניין.
שמואל סף: יושב תייר זר, יושב אדם שלא דובר עברית.
שמואל סף: אתם מפילים עליו את האחריות שהוא זה שיפנה לבית המשפט?
אמנון רובינשטיין: מותר לו להיפגש עם עורך-דין.
שמואל סף: אין בעיה עם עורכי-דין.
שמואל סף: לרובם אין עורכי-דין.
שמואל סף: אין מספר מדויק, אבל לפי בדיקה סטטיסטית שנעשתה, פחות מ-30% מהעצורים עד תום ההליכים יש להם עורכי-דין צמודים.
אמנון רובינשטיין: זו אחת הבעיות שיש לנו, שהרבה אנשים בבתי הסוהר לא מיוצגים.
שמואל סף: להפיל עליו את התיק, שהוא יפנה לבית המשפט המחוזי להגיש עתירת אסירים על זה שלא נותנים לו לראות את משפחתו, או חבר קרוב, או בן אחיו שהוא מכיר בארץ, זה דרקוני.
אמנון רובינשטיין: חבר הכנסת צחי הנגבי, מה אתה אומר על העניין הזה?
צחי הנגבי: נראה לי שאין צורך להעביר לבית המשפט.
לבנת משיח: יש לנו בעיה משפטית להפוך את הקערה על פיה ולקבוע ביקורת שיפוטית מראש.
לבנת משיח: התקנות האלה הן תקנות לפי חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה).
לבנת משיח: לניהול דיון משפטי מהסוג הזה אנחנו צריכים תקנות סדרי דין מיוחדות, משום שאנחנו לא יכולים לנהל את זה במעמד שני הצדדים, אלא במעמד צד אחד, או שתהיה אפשרות של הוצאת אחד מהצדדים.
לבנת משיח: תקנות מהסוג הזה ניתן לעשות אך ורק בחקיקה ראשית.
לבנת משיח: פה אין לנו הסמכה לעשות זאת.
לבנת משיח: לכן, אנחנו לא יכולים לבחור באפשרות הזאת, ואנחנו חייבים לבחור באפשרות של עתירת אסירים, ובלבד שמודיעים לאדם בעוד מועד על זכותו.
שלמה שהם: כשמשתמשים בנימוקים של בעיה של קביעת סדרי דין או סמכויות, כאשר מדובר בפגיעה בזכויות יסוד, זה צורם.
שלמה שהם: לא ברור לי שאני מסכים עם עמדת לשכת עורכי-הדין בעניין הזה.
שלמה שהם: זו לא שאלה פשוטה, אבל אני עדיין חושב שהדעת נותנת שאין פה פגיעה כל כך מהותית.
אמנון רובינשטיין: אני רוצה להסביר לחברת הכנסת גלאון במה מדובר.
אמנון רובינשטיין: אנחנו קיבלנו הצעה לאשר תקנות סדר הדין הפלילי בעניין מניעת ביקורים אצל עצירים.
אמנון רובינשטיין: היתה סמכות מאוד רחבה, וביקשנו הצעה חדשה שתצמצם את הסמכות.
אמנון רובינשטיין: וזו ההצעה החדשה.
אמנון רובינשטיין: קודם כול, ההחלטה היא של המפכ"ל או של נציב שירות בתי הסוהר, ולא של מפקד חדר המעצר; דבר שני, אפשר למנוע ביקורים רק לחודש ולא לשלושה חודשים; דבר שלישי, אפשר להאריך את התקופה, אבל אז צריך למסור הודעה לעציר, עשרה ימים לפני מועד מתן ההוראה של ההארכה, שיש לו זכות לעתור לבית המשפט.
שלמה שהם: בשפתו.
אמנון רובינשטיין: מה זה בשפתו?
אמנון רובינשטיין: יש שפות רשמיות.
רחל גוטליב: כך שהוא יבין.
שלמה שהם: הוא צריך לדעת שיש לו הזכות הזאת.
אמנון רובינשטיין: שפתו זה יכול להיות שפת האיבּוּ בניגריה, יש עצורים מניגריה.
אמנון רובינשטיין: אי-אפשר לכתוב בשפתו, אפשר לכתוב בשפות הרשמיות, לרבות ערבית.
שלמה שהם: תכתוב "באופן שיובן לו".
רחל גוטליב: השאלה האם צריך לכתוב את זה בתקנות?
אמנון רובינשטיין: יש עוד תקדים לכך שזה כתוב?
לבנת משיח: גם זכות ערעור לא כתובה.
שלמה שהם: תגידו את זה לפרוטוקול.
אמנון רובינשטיין: אם תגידו לפרוטוקול, נסתפק בכך.
רחל גוטליב: אני אומרת לפרוטוקול, שזה ייעשה בנהלים.
אמנון רובינשטיין: בבקשה, גברתי.
רינת קיטאי: במסגרת הביקורת השיפוטית צריך לשמוע גם את עמדתו של העצור כעניין שבזכות, אם רוצים לקבל החלטה שפוגעת בזכויות שלו, וזו כן החלטה שפוגעת בזכויות בצורה קשה.
רינת קיטאי: לא.
רינת קיטאי: כאן נותנים לו את הזכות לעתור.
רינת קיטאי: הוא צריך לעתור, לשלם כסף, הוא צריך לפנות.
רינת קיטאי: לגבי עצורים ביטחוניים, גם במעצר עד תום ההליכים, בניגוד לעצורים אחרים, אין להם זכות לשימוש בטלפון, זאת אומרת, אין להם קשר עם העולם שמחוץ למעצר.
אמנון רובינשטיין: יש להם זכות לפגוש עורך-דין.
רינת קיטאי: כן, אבל רובם לא מיוצגים, וזה גם לא תחליף למשפחה.
אמנון רובינשטיין: מה את מציעה?
רינת קיטאי: ההחלטה צריכה להתקבל על-ידי בית משפט, תוך כדי שמיעת העצור.
רינת קיטאי: אין מניעה שיוצג חומר חסוי במסגרת הדיון הזה.
עודד אילן: רק בהסכמה.
רחל גוטליב: קודם כול ישבנו, עם היועץ המשפטי של הוועדה, על מנת למצוא ניסוח.
רחל גוטליב: חשבנו שזה פשוט: מה הבעיה לכתוב "באישור בית משפט", ונגמר הסיפור.
רחל גוטליב: אין לנו התנגדות עקרונית לביקורת שיפוטית, זה ראוי, זה רצוי וזה בסדר גמור.
רחל גוטליב: הבעיה היא שכל הליך שיפוטי, שיזום על-ידי המערכת, צריך אישור בית המשפט, הוא מחייב סדרי דין מיוחדים, כמו, למשל, מה שעשינו בחוק המעצרים.
רחל גוטליב: אין היום סמכות בחקיקה הראשית לקבוע סדרי דין כאלה, ואי-אפשר לקבוע סדרי דין כאלה בחקיקת משנה.
רחל גוטליב: לכן, הפתרון הנכון שמצאנו מבחינת הדרך הוא, ללכת בסדרי דין קיימים, שזה עתירות אסירים, זו פרוצדורה קיימת.
רחל גוטליב: העובדה שנביא את זה באופן פורמלי, ייכתב כאן שנוציא נוהל, על בסיס התקנה הזאת, ונכתוב שההודעה תיעשה בטופס, בכתובים, ואפשר גם בדרך של הבהרה - במובן הזה אנחנו נותנים לו את מלוא זכויותיו בפרוצדורה קיימת, בלי להיכנס כאן לבעיות של קביעת סדרי דין מיוחדים, לסוג כזה מאוד חריג.
אמנון רובינשטיין: יכולה להיות הצעת פשרה אחת שאני חושב עליה כעת, שסעיף קטן (ו) יהיה רק לתקופה נוספת של עוד חודש או חודשיים.
רחל גוטליב: לא היתה שום כוונה אחרת.
אמנון רובינשטיין: מעבר לחודש נוסף צריך כבר ללכת לבית משפט.
אמנון רובינשטיין: עציר חסר ישע, שיושב בתא המעצר, אם גוזרים עליו שישה חודשי ניתוק מהעולם החיצוני, זה עונש כבד מנשוא.
שלמה שהם: אותה בעיה תהיה בתקופה השנייה או השלישית, אנחנו נחזור לאותה בעיה.
אמנון רובינשטיין: אולי תציעו איזו הצעה.
רחל גוטליב: יש הרבה מאוד עתירות לבתי המשפט, רוב האסירים לא מיוצגים, הם מודעים לזה.
רחל גוטליב: הם פונים בכמויות לבתי המשפט.
אמנון רובינשטיין: קבלתי מכתב מעצירים בכלא "שקמה", שאמרו שהעניין של ביקורי קרובים זה הצורך שלהם בעולם החיצוני.
אמנון רובינשטיין: זה אומנם עונש מינהלי, אבל זה יכול להיות עונש יותר קשה מעונש המעצר עצמו.
לבנת משיח: עודד אילן, אולי אפשר לקבוע תקופה מקסימלית של הארכה?
שלמה שהם: הם לא יכולים.
עודד אילן: כדי להיות פרקטיים, המקרים שאני יכול לצפות שבהם יצטרכו למנוע פגישה, אני מדבר על עצירים, מעבר לחודש, מעבר לחודשיים, הם מקרים נדירים.
עודד אילן: אני גם מקבל את העיקרון, שככל שהתקופה מתמשכת, המטוטלת באיזון האינטרסים בוודאי נוטה לכיוון זכותו של העציר.
אמנון רובינשטיין: יכול להיות שלאחר שלושה חודשים של מניעת ביקורי קרובים צריך אישור של שר, שנושא באחריות בפני הכנסת.
עודד אילן: גם זה מקובל עלינו.
זהבה גלאון: שלושה חודשים זה המון.
אמנון רובינשטיין: אני מודאג בלמעלה משלושה חודשים.
שלמה שהם: גברת גוטליב, אם באמת העמדה במבוא של הדברים שלך נכונה, ואנחנו מקבלים את זה, ואת אמרת את זה לפרוטוקול, שבעצם את מקבלת את העניין של ביקורת שיפוטית, אז העניין הזה שיש היום איזו בעיה חוקית להסדיר את סדרי הדין לא יכולה להיות נימוק--
שמואל סף: אני לא מסכים איתה.
שלמה שהם: --משום שאם זה נכון, יאמרו לך חברי הוועדה ובצדק: תיכבדי ותחזרי.
שלמה שהם: תקני את החוק, קבעי סדרי דין וחזרי אלינו.
אמנון רובינשטיין: תיקון חוק זה יימשך חודשים.
שלמה שהם: לכן התשובה צריכה להיות, מבחינתך לפחות, שבהסדר הקיים עדיין הזכויות שלו נשמרות, וצריך לומר את זה ברור, ושלא צריך את הביקורת השיפוטית באופן הזה שיצטרכו לקבל אישור מראש.
שלמה שהם: זה הדבר הבסיסי.
שלמה שהם: לגופו של עניין.
שלמה שהם: ברור שאם נאריך את התקופות לא פתרנו את הבעיה.
שלמה שהם: זאת אומרת, יש מקרים קיצוניים שרוצים להאריך יותר.
שלמה שהם: אדוני היושב-ראש, אישור של שר פותר את הבעיה.
רחל גוטליב: זו בקרה נוספת.
שמואל סף: זו לא בקרה.
שמואל סף: השר לא יודע נתונים.
אמנון רובינשטיין: אבל הוא נושא באחריות כלפי הכנסת.
אמנון רובינשטיין: דרך אגב, שרים מהססים לחתום.
שמואל סף: אנחנו מחפשים בדיקה עניינית.
שמואל סף: עם כל הכבוד למפכ"ל הוא גם כן "אאוט סיידר".
שמואל סף: מביאים לו חומר, משכנעים אותו.
שמואל סף: מבחינה זו המפכ"ל והשר לא משנים כי הם "אאוט סיידרים" למקרה.
שמואל סף: הם לא ילכו לבקר, הם לא יוכלו לדבר עם האיש; השוני הוא במערכת השיפוטית, כאשר שם נשמע האיש עצמו.
אמנון רובינשטיין: יש הסכמה על ביקורת שיפוטית.
שלמה שהם: כל הוויכוח הוא אם היוזמה להליך היא שלו או לא שלו.
אלון בכר: קודם כול, אני מסכים עם יושב-ראש הוועדה ועם היועץ המשפטי, שאם יש איזו מניעה חוקית, הייתי מעדיף שהחוק יתוקן, גם אם זה ייקח כמה חודשים.
אלון בכר: אני לא רוצה להיכנס לנימוקים דמגוגיים של איך הסתדרנו 50 שנה.
אלון בכר: אם זה ייקח כמה חודשים, ואפשר לעשות את זה בהליך די מזורז, עדיף שזה יהיה כך.
אלון בכר: הדגש של הסנגוריה הציבורית הוא בגלל הבעייתיות שיוצר המצב של התקנות האלה.
אלון בכר: אם המנגנון שנקבע להגשת עררים ועתירות על אותם צעדים, על-ידי מפקח או נציב של המשטרה, הוא עתירת אסיר, אנחנו מגיעים למצב בעייתי שכל העצורים שמיוצגים על-ידי הסנגוריה הציבורית, שהיום זה רוב העצורים שמיוצגים בכלל, הם לא יוכלו להיות מיוצגים.
אלון בכר: נכון לרגע זה, ההלכה המקובלת עלינו היא, שהסנגוריה הציבורית לא מוסמכת לייצג בעתירת אסירים.
אלון בכר: זה חלק מהבעיות שאנחנו נתקלים בהן ביום-יום.
אמנון רובינשטיין: למה?
אמנון רובינשטיין: זה היה צריך להיות בדיוק להיפך.
אלון בכר: גם אנחנו היינו רוצים שזה יהיה כך.
אלון בכר: יש מתנגדים ויש גם מחלוקות חוקתיות בעניין, אבל נכון לרגע זה, ברגע שאנחנו מייצגים אדם, גם אם הוא נשפט למאסר של מספר שנים, ידנו מוסרת מהטיפול בו, אנחנו לא יכולים להגיש עתירות בשמו.
אמנון רובינשטיין: אם כך, צריך לתקן את החוק.
אמנון רובינשטיין: עלה לי רעיון נוסף, שתימסר הודעה לסנגוריה הציבורית על ההארכה.
אלון בכר: אם תהיה עתירת אסיר, נכון לרגע זה, הסנגוריה הציבורית לא מייצגת אותו.
אמנון רובינשטיין: את זה אנחנו נתקן.
אלון בכר: עד עכשיו דובר על כך שעתירת אסיר היא לא במסגרת הליך פלילי.
אמנון רובינשטיין: מי אמר את זה?
אמנון רובינשטיין: בית המשפט העליון?
אלון בכר: זו הדעה המקובלת.
אמנון רובינשטיין: נשנה אותה כאן בוועדה.
אלון בכר: בהקשר הזה יש בעייתיות נוספת בנושא הכלכלי.
אלון בכר: במידה שיוחלט שהסנגוריה הציבורית יכולה לייצג בעתירת עציר, נכנסות לתוקף תקנות הרשויות לגבי גביית אגרות מאסירים.
אמנון רובינשטיין: אנחנו עוסקים היום רק בעצורים.
אלון בכר: חשוב שיודגש שעתירה כזאת היא לא הליך חדש ונפרד מהליך המעצר, משום שאם זה ייקבע כהליך חדש ונפרד, תוטל על העצור אגרה נוספת, שיכולה למנוע ממנו ללכת לעתירה.
אמנון רובינשטיין: לא הגענו לזה.
אמנון רובינשטיין: יש לנו שתי הצעות לתיקון, תביאו לנו את הנוסח, ואנחנו נאשר בישיבה הבאה.
אמנון רובינשטיין: הצעה אחת היא העניין שתהיה הודעה גם לסנגוריה הציבורית בסעיף 1(ו).
שמואל סף: אנחנו לא חיים בשלום עם העניין הזה.
שמואל סף: יש ויכוח גדול מאוד במערכת.
אמנון רובינשטיין: צריך לפתור אותו.
צחי הנגבי: ללשכת עורכי-הדין זה דגל אדום.
שמואל סף: בהחלט.
שמואל סף: הסנגוריה הציבורית הוקמה למטרה אחת בלבד: לתת הגנה לאלה שחסרה להם.
שמואל סף: הסנגוריה הציבורית כבר השתלטה על הרבה תחומים שבכלל לא מתחומה.
שמואל סף: זאת אומרת, אנחנו מחסלים מקצוע פרטי.
שמואל סף: לו זו היתה הכוונה, לא של המחוקק ולא של יוזם החוק.
אמנון רובינשטיין: נקיים על זה דיון בנפרד.
אמנון רובינשטיין: הסנגוריה הציבורית לא היתה קיימת אם בארץ היה נוהג שקיים במדינות אחרות, שעורכי-דין עושים עבודה "פּרוֹבּוֹנוֹ", לטובת הציבור.
שמואל סף: עכשיו זו פוליטיקה.
אמנון רובינשטיין: אני לא יכול לתאר לעצמי מישהו שזקוק יותר לסנגוריה ציבורית מאשר אדם שנמצא בחדר המעצר.
אלון בכר: זה לא נושא הדיון, אבל נבדקו נתונים סטטיסטיים מאז שנכנס ייצוג העצורים על-ידי הסנגוריה הציבורית לתקנות.
אלון בכר: מספר האנשים שמיוצגים גדל באופן משמעותי, אבל מספר האנשים שמיוצגים על-ידי סנגור פרטי לא ירד בכלל.
צחי הנגבי: 70% לא מיוצגים.
צחי הנגבי: יש קרקע לעוד אלפי עורכי-דין.
אמנון רובינשטיין: אנחנו לא רוצים את זה, אנחנו רוצים צמצום ההתדיינות וצמצום תעשיית המשפטים בישראל.
אמנון רובינשטיין: רבותי, אנחנו מבקשים נוסח של שני התיקונים האלה: האחד - הודעה לסנגוריה הציבורית; השני - אחרי שלושה חודשים, אחרי שתי הארכות נוספות, שר המשטרה צריך לאשר.
רחל גוטליב: מקובל עלינו.
אמנון רובינשטיין: אם מקובל, אז נאשר כך.
אמנון רובינשטיין: מי בעד ההצעה עם התיקונים שהצעתי?
אמנון רובינשטיין: הצבעה בעד אישור תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (תנאי החזקה במעצר) (תיקון), התשנ"ט-1999, בכפוף לתיקונים שהציע יושב-ראש הוועדה - 2 נגד - אין תקנות סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים) (תנאי החזקה במעצר) (תיקון), התשנ"ט-1999, בכפוף לתיקונים שהציע יושב-ראש הוועדה , אושרו.
אמנון רובינשטיין: הוועדה אישרה.
אמנון רובינשטיין: מי מציג את הנושא הראשון?
אמנון רובינשטיין: - משרד המשפטים, בבקשה.
נגה ענתבי: חוק יישום הסכם עזה ויריחו תיקן חוקים שונים ותיקן גם את החוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום.
נגה ענתבי: שינינו את המונחים מ"שטחי עזה ויריחו" ל"שטחי המועצה הפלסטינית".
נגה ענתבי: אחת הפסקאות בסעיף 16 לא תוקנה, והמונח נשאר "שטחי עזה ויריחו".
נגה ענתבי: מדובר בטעות טכנית.
אברהם רביץ: זה לא סתם כך.
אמנון רובינשטיין: את זה קיבלנו בכל החוק.
נגה ענתבי: זו טעות טכנית.
צחי הנגבי: חבר הכנסת אברהם רביץ, במקרה זה אתה לא צודק.
נגה ענתבי: באותו סעיף 16, בפסקה אחת זה תוקן.
אמנון רובינשטיין: זה תוקן בזמן הממשלה הקודמת.
אברהם רביץ: חבר הכנסת צחי הנגבי, זה על דעתך?
צחי הנגבי: ברגע שאתה שאומר "המועצה הפלסטינית", אתה לא אומר שעזה ויריחו הן חלק מהמועצה הפלסטינית.
אמנון רובינשטיין: מי בעד תיקון הטעות?
אמנון רובינשטיין: ארבעה בעד.
אמנון רובינשטיין: הצבעה בעד תיקון טעות בחוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות) (תיקוני חקיקה), התשנ"ו-1996 - רוב נגד - אין ההצעה לתיקון טעות בחוק יישום הסכם הביניים בדבר הגדה המערבית ורצועת עזה (סמכויות שיפוט והוראות אחרות (תיקוני חקיקה), התשנ"ו-1996 נתקבלה.
אמנון רובינשטיין: הסמים המסוכנים (בתי חולים), התשנ"ט-1999
אמנון רובינשטיין: תקנות הסמים המסוכנים (בתי חולים), התשנ"ט-1999.
אמנון רובינשטיין: מי מציג?
דורית ואג: משרד הבריאות.
זוהר יהלום: מדובר בתקנות שמחליפות תקנות קיימות, תקנות שמסדירות את השימוש בסמים מסוכנים במחלקות של בתי חולים.
זוהר יהלום: יש היום תקנות משנת 1978.
זוהר יהלום: היתה ועדה במשרד הבריאות שישבה לפני כמה שנים, בחנה את ההיבטים המקצועיים והגיעה למסקנה שצריך לעשות רוויזיה.
זוהר יהלום: הוחלט להתקין תקנות חדשות לחלוטין, והתקנות האלה טעונות אישור שר המשפטים, שניתנה, ולפי פקודת הסמים המסוכנים, גם אישור הוועדה הזאת.
זוהר יהלום: את העניינים המקצועיים תסביר מגיסטר בתיה הרן.
אברהם רביץ: בתיה הרן, אולי תוכלי לעזור לנו לדעת לפי איזה הסדר או תקנות, או איך מוסדרים, תחליפי הסמים שנותנים למכורים על מנת להרגיע אותם?
אברהם רביץ: יש המון בעיות בעניין הזה, לרבות בעיות חברתיות-סביבתיות, ששמענו עליהן לאחרונה.
אברהם רביץ: האם זה נכלל בסמים מסוכנים, או שזה בכלל לא סמים מסוכנים?
בתיה הרן: כל הנושא הזה מבחינה מקצועית-רפואית, מה נותנים, איפה ומתי הוא בטיפולה של המחלקה להתמכרויות במשרד הבריאות.
בתיה הרן: ניתן הסם אדולן.
אברהם רביץ: לא רק אדולן, אבל בעיקר אדולן.
בתיה הרן: יש מנות אחזקה לאנשים מכורים ביחידות שנקראות "יחידות לגמילה מסמים", כאשר צריך לקרוא לזה "תחזוקה".
בתיה הרן: זה ניתן על-פי הוראת רופא, כמו שניתן כל סם מסוכן - מורפין לכאבים וכדומה - ואין לזה התייחסות מיוחדת בתקנות.
אברהם רביץ: אלה סמים שאפשר לתת?
בתיה הרן: בהתאם לתקנות הסמים המסוכנים.
אברהם רביץ: מה תהיה תגובתך אם בכמה מרכזים כאלה בכלל לא ישב רופא?
בתיה הרן: יש לי קושי מסוים עם זה, אבל ההוראה למתן הסם ניתנת ראשית על-ידי רופא.
שלמה שהם: כשעסקתי בנושא הזה כשופט, אחת הבעיות הקשות היתה במתן הסם.
שלמה שהם: הסם הזה בא כדי לוודא שלא תהיה במידה מסוימת תופעת קריז עקב הגמילה.
שלמה שהם: נותנים בקבוק, אחר-כך נותנים פקקים וכו'.
שלמה שהם: מדינת ישראל, כיוון שרצתה לשמור על שקט, הן בבתי המאסר והן עם הנרקומנים, במקום לטפל בנושא של גמילה ולהחזיק מספיק מיטות במרכזי גמילה - יש בעיה מאוד קשה עם זה - מרדימה את העם.
אמנון רובינשטיין: יש בכלל גמילה מסמים קשים?
אברהם רביץ: יש הצלחה אינדיבידואלית.
שלמה שהם: הרבה יותר זול לתת בקבוק אדולן.
אברהם רביץ: יש היום כלא אחד, שכולו גמילה.
אברהם רביץ: הם עושים שם עבודת קודש ממש, ומצליחים.
שלמה שהם: ב"צלמון".
אמנון רובינשטיין: הרבה מדינות מתקנאות בישראל על האדולן.
אמנון רובינשטיין: ארצות הברית ואנגליה לא פותרות את בעיות הסמים, ואז נוצרת בעיית הפשע האלים, ואין שם תחליף.
שלמה שהם: מצד שני, במקום לטפל באמת בבעיה, אתה ממכר את העם.
שלמה שהם: האדולן, מבחינה קוגניטיבית הוא הרבה יותר מזיק משמועיל.
בתיה הרן: יותר מהרואין.
בתיה הרן: ..
שלמה שהם: כן, גברתי, יש סטטיסטיקה.
אמנון רובינשטיין: על כל פנים, זה לא קשור לנושא הזה.
בתיה הרן: אין לזה שום קשר.
אמנון רובינשטיין: לחברי הוועדה זו הזדמנות להביע את משאלות לבם.
אמנון רובינשטיין: אולי תעבירי את הבקשה של חבר הכנסת רביץ, שתביאו לנו משהו מעודכן בנושא הזה, ואם יש צורך בשינוי תקנות, או משהו כזה.
ישראל פארן: יש פה אולי כפילות של ועדות, כי קיימת ועדת הסמים של הכנסת, שהיא מטפלת בנושא הזה באופן מיוחד.
אמנון רובינשטיין: מי בעד אישור התקנות?
אמנון רובינשטיין: ארבעה.
אמנון רובינשטיין: הצבעה בעד הצעת תקנות הסמים המסוכנים (בתי חולים), התשנ"ט-1999 - רוב נגד - אין תקנות הסמים המסוכנים (בתי חולים), התשנ"ט-1999 אושרו .
אמנון רובינשטיין: התקנות התקבלו.
אמנון רובינשטיין: אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה.
אמנון רובינשטיין: זו ישיבת המשך להצעת החוק לתיקון דיני הקנין הרוחני – התאמה להוראות הסכם הטריפס.
אמנון רובינשטיין: קיימנו ישיבה ובסופה ביקשתי מן הממשלה להביא בפני הוועדה אינפורמציה לגבי ביצוע דיני הקנין הרוחני בשטחים, דבר שהיה מוקד לתלונות של הרבה מהנציגים.
אמנון רובינשטיין: הטענה היתה שבעוד שבישראל אנחנו מחוקקים חוקים שונים להגנת הקנין הרוחני הרי בשטחים אין דין ואין דיין.
עו"ד טנה שפניץ: לאור המצב הלא כל כך משביע רצון שהיה בנושא האכיפה שמה הממשלה דגש על נושא האכיפה באמצעות זרועות שונות ובדרכים שונות, בעיקר בישראל.
עו"ד טנה שפניץ: מעבר לחקיקות השונות – זו שלפנינו ואלה שבדרך – משרד המשפטים שם דגש גם על הנחייה, הדרכה ותיאום בין כל הגורמים השונים כמו המשטרה, המכס והפעילות בשטחים, ביקשנו מהגורמים האלה שיבואו בעצמם.
עו"ד טנה שפניץ: יש גם פעילות במשרד התעשייה והמסחר ועם גורמים נוספים.
אברהם רביץ: הלאקונה שיש לנו היא באכיפת החוק או בחקיקה עצמה?
אברהם רביץ: יש הרבה טענות כלפינו מארצות-הברית במיוחד, היא טוענת שאנחנו עושים זאת במכוון.
אמנון רובינשטיין: הטענות האמריקניות הן קשות ונשמעו גם בביקורו של שר המסחר האמריקני.
אמנון רובינשטיין: הטענה היא שמדינת ישראל קונה רק דיסק אחד וכל השאר מועתק באופן פירטי.
אמנון רובינשטיין: מי מייצג את המשטרה?
ממ"ש יואב תלם: אני מפקח משנה במדור חקירות במטה הארצי.
ממ"ש יואב תלם: אני מתנצל שסגן ראש אח"ק לא יכול היה להגיע כי יש לו התחייבות קודמת.
ממ"ש יואב תלם: במשטרה הוקצו לנושא כ-12 תקנים ללוחמה בעבירות על הקנין הרוחני.
ממ"ש יואב תלם: המטה המליץ על 51 תקנים שיהיו פזורים בכל מחוזות המשטרה אבל בשל קשיי תקציב הוקצו 12 תקנים.
ממ"ש יואב תלם: פועלים 2 קציני מטה, האחד הוא רב-פקד אריה שסטנגר, באמ"ן מחקר, שאמור לבנות את כל התשתית המודיעינית ולספק ידיעות לצורך פעילות משטרתית יזומה.
ממ"ש יואב תלם: אנוכי, עבדכם הנאמן, במדור חקירות אמור לשמש גורם מרכז ומנחה.
ממ"ש יואב תלם: בנוסף לנו יש 10 תקנים שאמורים להיות מאויישים על-ידי חוקרים בשתי יחידות.
ממ"ש יואב תלם: במחוז הצפוני יש כוונה להקים לנושא הקנין הרוחני צוות המונה 5 חוקרים, וכן במחוז תל-אביב.
ממ"ש יואב תלם: במחוז הצפוני 4 מתוך 5 התקנים כבר אויישו.
ממ"ש יואב תלם: אנחנו מקווים שבימים הקרובים יאוייש גם התקן הנוסף על-ידי קצין שיעמוד בראש הצוות.
ממ"ש יואב תלם: אנחנו נמצאים בהליך הגיוס המשטרתי שאורך זמן רב כשהמשטרה היתה נתונה בחודשיים האחרונים בקשיי תקציב ובהקפאת גיוסים.
ממ"ש יואב תלם: מפלג התישאול במחוז הצפוני, שלו הוקצו התקנים, פועל כרגע כשהקנין הרוחני הוטל עליו כאחת המשימות השוטפות שלו עד להשלמת הקמת הצוות כולו.
ממ"ש יואב תלם: אני יכול לדווח על פעילות משביעה רצון במהלך חמשה החודשים האחרונים.
ממ"ש יואב תלם: נפתחו 31 תיקים בענין הקנין הרוחני.
ממ"ש יואב תלם: מדובר בעיקר בפשיטות על בעלי דוכנים בשווקים כאשר היתה תפיסה של תקליטורים בתחום המוסיקה והמחשבים, ותפיסה של קלטות אודיו.
ממ"ש יואב תלם: רק בצפון נתפסו מעל 25,000 תקליטורים.
ממ"ש יואב תלם: זה בהחלט לא משביע רצון כי מדובר בהיקף רחב יותר.
אמנון רובינשטיין: מה האומדן שלכם לגבי היקף הסחר בתקליטורים של אודיו ומחשב?
רפ"ק אריה שסטנגר: מדובר על גופים אזרחיים שמטפלים בנושא.
רפ"ק אריה שסטנגר: כ-50% מכלל קלטות הוידיאו הן מזוייפות, פיראטיות, זה הפסד של 30 מיליון דולר לחברות.
רפ"ק אריה שסטנגר: בתחום התקליטורים הסברה היא ששליש מהתקליטורים הם מזוייפים, הפסד של כ-90 מיליון דולר לשנה, לגבי תכניות מחשב כ-70% מזוייפות.
עו"ד טנה שפניץ: אלה הערכות.
עו"ד משה גולדברג: רק בסקטור העסקי או בכולל?
רפ"ק אריה שסטנגר: בכולל.
רפ"ק אריה שסטנגר: מדובר על 70% מקלטות האודיו.
אמנון רובינשטיין: זו בעיה אוניברסלית, נכון?
רפ"ק אריה שסטנגר: כן.
עו"ד טנה שפניץ: היינו בישיבה אחרת ונציג של הפדרציה סיפר שהיה כנס בינלאומי בהודו ושם היינו במקום הראשון כאוכפי החוק.
ממ"ש יואב תלם: במחוז תל-אביב המצב פחות משביע רצון.
ממ"ש יואב תלם: מתוך 5 התקנים גוייס תקן אחד כאשר ראש המפלג להונאה בתל-אביב מתכוון לאייש את הצוות ב-5 חוקרים ותיקים מתוך המפלג.
ממ"ש יואב תלם: יש תקנים אבל עד אמצע ספטמבר המשטרה היתה נתונה בהקפאת גיוסים.
ממ"ש יואב תלם: כרגע הליך הגיוס הוא ארוך אבל ידוע לי ש-4 חוקרים נמצאים על סף הגיוס כאשר התשתית לפעילות הצוות כבר מוכנה, יש להם משרדים ברמת גן.
ממ"ש יואב תלם: שם אנחנו יכולים לדווח על פעילות של 4 תיקים בלבד, תיקים מורכבים, מעבר לפשיטה על קלטות וידיאו, אחד מהם תחת פיקוחו של שמעון דולן.
ממ"ש יואב תלם: אנחנו מקווים שבעתיד הקרוב הצוות יתחיל לפעול בהיקף מלא.
ממ"ש יואב תלם: במקביל אנחנו מנסים להעלות את המודעות בכלל במשטרה.
ממ"ש יואב תלם: העובדה שהתקנים הוצעו רק לשני מחוזות לא מעידה על כך שהמשטרה מפסיקה לפעול.
ממ"ש יואב תלם: ניתן להצביע על הגברת פעילות אכיפה בכל המחוזות.
ממ"ש יואב תלם: המצב אינו משביע רצון אבל אפשר להצביע על מגמה חיובית ועל כך יעידו נציגי החברות הפרטיות שפנו אלינו מעצמן ודיווחו על היענות מלאה שהם מצפים לה מאנשי המחוז הצפוני ואני מקווה שבקרוב גם מאנשי מחוז תל-אביב.
אברהם רביץ: כמה שוטרים פועלים בשטח?
אברהם רביץ: האם לשוטר הרגיל יש מודעות?
ממ"ש יואב תלם: בנוגע לחקירות והתביעות אנחנו פועלים עכשיו לחלחול המודעות ושינוי סדר העדיפות.
ממ"ש יואב תלם: עד להעלאת הנושא של הקנין הרוחני על סדר היום הציבורי המשטרה פעלה על סמך הנחיה ישנה שעודדה הסתמכות משטרתית על הגורם האזרחי.
ממ"ש יואב תלם: בפועל התיקים האלה נסגרים מחוסר ענין לציבור כשהדבר נתפס כסכסוך אזרחי בין בעל זכויות לבין מפר הזכויות.
ממ"ש יואב תלם: ההנחיה הזאת הורתה למשטרה שלא לפתח פעילות יזומה כך שאנחנו נמצאים באפס מודיעין.
ממ"ש יואב תלם: לכן אנחנו צריכים להתחיל לבנות את תשתית המודיעין ולספק מידע.
אמנון רובינשטיין: ההנחיה הזאת בטלה עכשיו?
ממ"ש יואב תלם: ההנחיה הזאת בטלה ובמקומה יש הנחיית שעה.
ממ"ש יואב תלם: במהלך הטיפול אנחנו נתקלים בקשיים משטרתיים ואנחנו לומדים מן הניסיון.
אברהם רביץ: מה עם החברות בעלות הזכויות, האם הן מסייעות לכם , בכל זאת הן אינטרסנטיות?
אמנון רובינשטיין: נדון בזה אבל כעת אנחנו מקבלים דיווח מהרשויות.
עו"ד טנה שפניץ: אנחנו מתפארים בזה שבנוסף על כל המשימות שמוטלות על המשטרה – אנחנו יודעים שבניגוד למדינות אחרות יש לה עוד כמה משימות לא פחות חשובות – היא הקדישה אנשים מיוחדים ויחידה מיוחדת לנושא הזה, דבר שהוא יוצא דופן.
עו"ד טנה שפניץ: עובדה היא שהכירו בחשיבות הענין וכל תחנת משטרה מקבלת היום תלונות, זה הישג חשוב.
אברהם רביץ: הבעיה היא יותר חינוכית כי האזרח יודע שגניבה היא גניבה.
אברהם רביץ: דווקה בענין של היצירה הרוחנית זה מין הפקר פטרישקע.
אמנון רובינשטיין: רשם הפטנטים, בבקשה.
משה גולדברג: אני מניח שרובכם שמעתם על הארגון הבינלאומי לקנין רוחני WIPO .
משה גולדברג: נשיא WIPO, שהוא אישיות מקבילה לדרג של שר בקנה מידה עולמי, יבקר בישראל בסוף נובמבר או בתחילת דצמבר ואני מניח שהוא יגלה ענין רב במה שקורה בארץ בנושא של הקנין הרוחני.
משה גולדברג: נצטרך להציג לו תמונה מדויקת אבל לפחות אופטימית.
אמנון רובינשטיין: קודם שהמציאות תהיה אופטימית.
אמנון רובינשטיין: עד אז אנחנו נעביר את החוק בקריאה שניה ושלישית.
אמנון רובינשטיין: בבקשה, מר ז'אן קלוד נידם.
קלוד נידם: אני הממונה על העזרה המשפטית ובתוקף תפקידי אני מקשר בין מדינת ישראל, רשויותיה ואזרחיה לבין הרשות הפלסטינית, רשויותיה ותושביה.
קלוד נידם: בתפקיד קודם שמילאתי כקצין המטה המשפטי באזור יהודה ושומרון הייתי גם רשם סימני המסחר, רשם הפטנטים ושמות עסק כך שהייתי חשוף לכל הסוגיה של הקנין הרוחני במשך שנים רבות.
קלוד נידם: כבר בתקופה של המינהל האזרחי היתה מוכרת שם התופעה הנרחבת של הזיופים אבל אז עורכי דין ובעלי ענין יכלו להתמודד עם הענין, לבוא בפני הרשם, לרשום באופן חופשי ולהגן על זכויותיהם במוסדות שהיו קיימים שם.
קלוד נידם: במסגרת הסכמי אוסלו, בעיקר במסגרת הסכמי הביניים, הקדשנו פרק חשוב לכל מה שקשור לקנין הרוחני וניסינו להביא את המצב לשיתוף פעולה עם הרשות הפלסטינית בכל מה שקשור לרישומים, להגנות וגם לאכיפה.
קלוד נידם: כידוע, הדבר נשאר בגדר תיאוריה בלבד.
קלוד נידם: היום התופעה הזאת נעשתה הרבה יותר רחבה ומאיסוף מודיעיני אנחנו יודעים שמתפתחות תעשיות שלמות של זיופים בכל התחומים.
אמנון רובינשטיין: האמריקאים לא מפעילים עליהם לחץ כמו שהם מפעילים עלינו?
קלוד נידם: הצבעת על הנקודה בה יש לנו יכולת לגרום לכך שהרשות תאכוף משהו וזאת על-ידי שנביא ללחץ אמריקאי ישיר כי יש להם הרבה מנופי לחץ גם מבחינה כלכלית.
אמנון רובינשטיין: גם להם וגם לאיחוד האירופי.
קלוד נידם: בדיוק, גם לאיחוד האירופי היות שהם מושקעים שם בפיתוח תעשייתי רב.
קלוד נידם: במקביל צריך לנסות להביא למודעות שאי-אפשר לפתח תעשייה ולפתח משאבים כל עוד הם נותנים למצב הזה "לחגוג" משום שמזייפים שם בכל התחומים.
אברהם רביץ: התעשייה הזאת מועברת לארץ?
קלוד נידם: בהחלט, אנחנו נמצאים במעטפת מכס אחת, אין גבולות בינינו לבין הרשות והדברים עוברים.