GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ערן ברקת: הלוא אם הוא יגלה את הסודות שלו, אז יכול להימצא שהוא לא הפר, אבל התובע יודע את סודותיו; אם הוא לא יגלה את סודותיו, אזי הוא יימצא מפר.
ערן ברקת: נטל הראיה פועל נגדו, בשונה מהמצב הרגיל, וזה מצב מאוד קשה לנתבע.
אמנון רובינשטיין: אתה רוצה להוסיף סעיף קטן (3)?
ערן ברקת: אני רוצה להוסיף סעיף זהה, שיהיה סעיף (ג), שיהיה זהה לסעיף 3.
ערן ברקת: אני כבר יודע שיגידו לי: אתה לא צריך את זה, כי הדין הכללי מאפשר לבתי המשפט לנקוט בצעדים לשמירה על סודות מסחריים, בחוק עוולות מסחריות.
ערן ברקת: השאלה אם ההוראות בחוק הדין הכללי הן בדיוק זהות או לא.
ערן ברקת: אני גם לא בטוח שנכון לעשות עכשיו עבודה של עורכי הדין, שיתווכחו אחר כך אם יש הבדל או אין הבדל בין ההוראות.
ערן ברקת: גם בטריפס יש הרבה מאוד הוראות על סודות מסחר, שפזורות על כל האמנה, ובכל זאת ראו לנכון להדגיש, בקונטקסט המיוחד הזה, להוסיף סעיף שאומר ושיאמר גם לבתי המשפט, כשהחוק הזה יעבור: תזכרו ואל תשכחו.
ערן ברקת: צריך לשמור גם על האינטרסים של הנתבע ולשמור על סודותיו המסחריים.
ערן ברקת: אני לא רואה את הנזק, אני רואה רק תועלת בהוספת סעיף זהה לחלוטין באותו מקום.
אמנון רובינשטיין: ההצעה היא פשוטה.
אמנון רובינשטיין: להוסיף סעיף קטן (3), להוסיף הערה ספציפית לגבי העניין של הוכחת נטל הראיה.
שלמה שהם: ברגע שאנחנו מאמצים אמנה, זה איננו אומר שהחוק שלנו צריך להיות זהה לאמנה בפרק נפרד.
שלמה שהם: מה שאנחנו מחויבים לעשות זו התאמת החקיקה בישראל לפרק הזה.
שלמה שהם: נוח לנו לקחת את האמנה ולתרגם אותה, ועשינו את זה במקרים רבים.
שלמה שהם: בזה שאנחנו מתרגמים אמנה, אנחנו יוצרים לפעמים בעיות משפטיות הרבה יותר קשות, משום שאחר כך יש לכאורה סתירה בין מה שכתבנו פה, או מלה שונה ממה שאומר החוק.
שלמה שהם: החובה שלנו היא לעשות את העבודה כמו שצריך, היא להתאים בחקיקה נכונה את המצב המשפטי וכן הלאה.
שלמה שהם: אני מוכן לבדוק אתך את חוק עוולות מסחריות.
שלמה שהם: אם תאמר לי שהחוק הזה לא מכסה את העניין, בבקשה.
שלמה שהם: בנושאים רבים, דרך אגב, אנחנו לא נוהגים כך, וחבל.
שלמה שהם: הדרך הנכונה היא ליצור קוהרנטיות, שהחוק הישראלי יהיה קוהרנטי גם אחרי אימוץ אמנה.
טנה שפניץ: אין לנו בעיה לגופו של עניין.
טנה שפניץ: אנחנו דווקא מאוד חרדים בנושא הזה של הסודיות, ועשינו סעיפים די מורכבים.
טנה שפניץ: החשש שלנו היה, שאם אנחנו נזכיר את זה פתאום בסעיף קטן פה, ובחוק הפטנטים יש הרבה נושאים שהסודיות המסחרית היא רלוונטית, אז יתחילו את כל החוכמות.
טנה שפניץ: לא רק בחוק הפטנטים, אלא גם בחוק סימני מסחר.
טנה שפניץ: ברגע שנתחיל לדחוף את הסעיפים הקטנים האלה, החשש הוא שהנזק יהיה יותר גדול מאשר שימוש בחוק העוולות המסחריות.
אמנון רובינשטיין: שוב, אני מבקש ממשרד המשפטים להביא בחשבון שני דברים.
אמנון רובינשטיין: קודם כול, את הרצון שלנו שחוק יכלול את כל ההוראות הרלוונטיות.
אמנון רובינשטיין: לוקח את זה עורך דין, לוקח את זה משפטן, לוקח את זה גם שופט - הוא צריך לדעת הכול.
אמנון רובינשטיין: אפשר לפתור את הבעיה, מבלי לפגוע באמור בחוק הפטנטים או בכל דין אחר.
טנה שפניץ: זה פועל בכל הכיוונים.
אמנון רובינשטיין: אם יש סעיף כזה גם בחוקים של מדינות אחרות, למה שלא נכניס את זה גם אצלנו?
אמנון רובינשטיין: גם לגבי ה-HAS BEEN וגם לגבי ההערה הזאת.
אמנון רובינשטיין: אנחנו נצביע על זה בישיבה נפרדת.
אמנון רובינשטיין: ההערות של חבר הכנסת שטייניץ וגם ההערה של נציג התאחדות התעשיינים וגם ההערה שלי מובילה לרצון להגן גם על נתבעים כאן.
אמנון רובינשטיין: בנושא הפטנטים, ישראל יכולה לצאת נפגעת כתוצאה מהבדלים בין המצב החוקי בישראל לבין המצב בארצות-הברית, למשל.
טנה שפניץ: אנחנו נבדוק.
עמי פליישר: אם תובע, למשל, טוען שמישהו מזייף מוצר שלו, הבקשה הראשונית שמגיש הצד שכנגד זה לחשוף את כל הספציפיקציות כדי באמת להראות שהמוצר מזויף, ואז בעל הזכות באותו מוצר צריך להחליט אם הוא מגלה לזייפן איך בדיוק מייצרים את המוצר.
עמי פליישר: זה פועל כלפי הנתבע וגם כלפי התובע במקרים מסוימים.
אמנון רובינשטיין: הרי משרד המשפטים הבהיר את זה, בגלל זה הוא לא רוצה הוראה ספציפית, מפני שהוא פתר את הבעיה של הסודיות בהוראות ברורות.
משה גבאי: המאבק הזה בין בעל הפטנט לבין הציבור, בדרך כלל בעל הפטנט, ידו על התחתונה, ולכן באים לסייע לו, החוק בא לסייע לו.
משה גבאי: אבל אפשר להכניס את הסעיף הזה.
טנה שפניץ: נבדוק אותו.
אמנון רובינשטיין: הערות נוספות לגבי פטנטים?
טנה שפניץ: לנו יש בקשה אחת.
סנדרה אייזנקוט: בסעיף 2(5) בחוק הפטנטים, עמ' 31, כתוב: "בסעיף 3, אחרי 'שהיא תהליך', יבוא 'בכל תחום טכנולוגי'...".
סנדרה אייזנקוט: אנחנו תיקנו, ובמקום 'בה בתעשייה או בחקלאות', יבוא 'תעשייתי', וזה הרבה יותר קרוב לתרגום באנגלית, "INDUSTRIAL APPLICATION".
אמנון רובינשטיין: תשלחו את זה בדואר לנציגים.
דוד בלום: לגבי תיקון בסעיף 8(5), תיקון סעיף 121.
דוד בלום: יש אי-דיוק בהעברת ההוראה של האמנה לתיקון הזה.
דוד בלום: זה יכול ליצור בעיות מהותיות.
דוד בלום: מדובר בניצול המצאה מאוחרת יותר לגבי כל מיני חלקים של המצאה מוקדמת יותר.
אמנון רובינשטיין: "התקדמות טכנית חשובה בעלת ערך כלכלי רב".
דוד בלום: אי-הדיוק שאני מצביע עליו הוא, שבאמנה נאמר: "THE INVENTION CLAIMED", זאת אומרת, ההמצאה שנתבעה.
דוד בלום: בעוד, שבחוק שלנו נאמר בסעיף: "ובלבד שההמצאה שהיא נמצאת במסגרת ההמצאה עצמה".
דוד בלום: זאת אומרת, גם אותן המצאות שנמצאות בפטנט הרשום, והן אינן נתבעות, נכללות במסגרת התיקון הזה.
אמנון רובינשטיין: סנדרה אייזנקוט, צריך לבדוק את זה.
אמנון רובינשטיין: אנחנו צריכים להיות צמודים לאמנה עד כמה שאפשר.
אמנון רובינשטיין: הערה נוספת לגבי פטנטים?
סנדרה אייזנקוט: יש הוראות מעבר בפטנטים.
אמנון רובינשטיין: בסוף תעבירו גם לנו וגם לנציגים.
לסימני מסחר: בדואר לא קיבלנו הערות לסימני מסחר.
טנה שפניץ: יש לנו כמה דברים קטנים שקיבלנו הערות לגביהם.
אמנון רובינשטיין: תשלחו את זה ביחד עם כל התיקונים.
אמנון רובינשטיין: יש הערות מהותיות?
אמנון רובינשטיין: אני מבקש לשלוח את התיקונים לגבי סימני מסחר יחד עם התיקונים האחרים לכולם.
מוטי איילון: בעמוד 541, בסעיף 69א.
מוטי איילון: (א) נאמר: "לבקש ממנו לעכב את שחרור הטובין שהם טובין מפרים", ואותו דבר אנחנו מוצאים לאחר מכן ב-(ג)(3): "היום שבו עומדים הטובין המפרים להתקבל".
מוטי איילון: הכול עדיין בגדר חשד שהם מפרים.
מוטי איילון: בית המשפט עוד לא קבע.
אמנון רובינשטיין: שנטען לגביהם שהם מפרים.
יונתן אגמון: נתנו הרבה מאוד הערות בשלב שאוסר פרסום לגבי מתן הסמכות למנהל המכס, אני חושב שהסעיפים האלה די דומים.
גיורא לנדאו: יש הצעה יותר רלוונטית לתחום סימני המסחר.
גיורא לנדאו: יש איזה רעיון שמנהל המכס, בשיתוף עם הנפגעים הפוטנציאליים, בעלי סימני המסחר או הנציגים שלהם בארץ, יבנו איזה מאגר מידע.
אמנון רובינשטיין: זה לא בחוק.
גיורא לנדאו: כשבונים מאגר מידע, כשגוף ממשלתי כמו המכס מקים מאגר מידע, חלות עליו מגבלות של מאגרי מידע וכן הלאה.
גיורא לנדאו: אם בנסיבות האלה, כשמאגר המידע יסייע לו בזיהוי, הוא יקבל את סימני המסחר, או יקבל סימנים מזהים נוספים שיסייעו לו בזה - זה בייחוד רלוונטי באלמנט הזה של סימני המסחר, של מותגים - אז יהיו לו כלי עבודה נוחים יותר בפעולה הזאת, של הפעלת שיקול הדעת, אם זה מוצר מפר או לא מפר.
אמנון רובינשטיין: שלא יחול על זה חוק מאגרי המידע.
אמנון רובינשטיין: מנהל המכס, בבקשה.
מוטי איילון: אני חושב שנציג לשכת המסחר רץ קדימה מהר מדי.
מוטי איילון: לפני כחודש או שלוש שבועות היתה לי פגישה עם מספר עורכי דין שמייצגים איזו חברה, ואז גולגל הרעיון של הקמת מערכת מידע כזאת.
מוטי איילון: יש לזה עלות, אני לא יודע כמה זמן ייקח להקים מערכת כזאת.
מוטי איילון: אני בודק היום איזה מערכות מקבילות יש בעולם המערבי.
אמנון רובינשטיין: הוא רוצה סעיף חוק שיאפשר לך לעשות את זה.
מוטי איילון: אם מוטל עלי לפקח על הדברים האלה, לאכוף אותן הפרות, הרי שהאינטרס שלי יהיה להתאים מערכת מידע כזאת.
אמנון רובינשטיין: אתה לא זקוק לסעיף הזה?
מוטי איילון: אני לא זקוק לסעיף בחוק.
יובל שטייניץ: ההצעה סותרת לחלוטין את מה שאמרת קודם.
יובל שטייניץ: קודם אמרת, אם הבנתי אותך נכון, שאין לך את הכלים, ואתה לא רוצה לעסוק בשאלה מי הפר ומי לא הפר.
יובל שטייניץ: המצב לפי החוק, אם הבנתי נכון, שברגע שמישהו טוען שהופר פטנט שלו, ומוכן להפקיד אצלך ערבות, אתה אוטומטית עוצר את העניין בלי שום שיקול דעת.
יובל שטייניץ: הוא טוען שהוא מוכן לשלם ערבות, והעניין עובר לבית משפט.
מוטי איילון: יש שני סוגים של תחילת טיפול.
מוטי איילון: סוג אחד שבא ביוזמת בעל הזכויות.
מוטי איילון: הוא בא ומודיע, יש שיקול בדרך, יש יבוא כזה או אחר שעומד להגיע, ויש לי על כך מידע.
יובל שטייניץ: ואז אוטומטית אתה פועל, ברגע שהוא מפקיד ערבות.
מוטי איילון: אז הוא מפקיד ערבות.
יובל שטייניץ: והפעילות שלך אוטומטית, בלי שיקול דעת?
מוטי איילון: אוטומטית.
מוטי איילון: אנחנו מדברים על פעילות יזומה.
מוטי איילון: המכס בודק ענייני מכס, ענייני תקינה, ענייני סימון, עניינים רבים אחרים, עניינים שונים של רשויות שונות.
מוטי איילון: תוך כדי בדיקות אקראיות, טוב שיהיה ברשות המכס איזה מאגר מידע של סימנים רשומים עם הצורות שלהם.
מוטי איילון: אם יהיה חשד של המעריך או הבודק שיש איזו בעיה, הוא יכול ללכת למאגר ולבדוק.
גיורא לנדאו: באינטרנט יש סימני מסחר.
גיורא לנדאו: לכן, אם יהיה, מעבר לסימן המסחר הרשום שהוא נותן, שם, ואולי איזה לוגו, יהיו לו טיפים על הכפתורים ועל החוטים שמשתמשים, וכל מיני דברים כאלה - - -
אמנון רובינשטיין: הוא לא צריך חוק בשביל זה.
יובל שטייניץ: אני רואה פה קושי מהותי.
יובל שטייניץ: דרך אגב, כמו שדיברת על המאגר, דיברת על סימנים רשומים, אבל לא היה ברור שזה מגיע לפטנטים בנושאים אחרים.
יובל שטייניץ: סימנים רשומים זו צרה קטנה יחסית.
יובל שטייניץ: אני רואה בעיה בנושא הזה.
יובל שטייניץ: מצד אחד, אתה מחכה ופועל אוטומטית לגבי כל בקשה והפקדת ערבות, ועוצר תהליך, ומצד שני, אתה כביכול, באופן וולנטרי, בחלק מהמקרים, מבצע אותה פעולה, בלי שצריך להתלונן ובלי שצריך להפקיד ערבות.
יובל שטייניץ: למה?
יובל שטייניץ: גם אתה עלול להימצא תחת לחץ בעניין הזה, כי לכאורה, אני כבעל עסק בא ופונה אליך ואומר: מדוע במקרה שלי חיכית ולא פעלת, למרות שיש מאגר מידע?
יובל שטייניץ: ואני בא וצריך גם להפקיד ערבות, ובמקרה של מישהו אחר, שלא כל כך רחוק מהמקרה שלי, כן היתה לך אינפורמציה, או כן אגרת את האינפורמציה, או פעלת בלי שהיפקדת ערבות בכלל.
יובל שטייניץ: אם היית בא ואומר לי: העניין הזה של מאגר מידע ופעילות וולונטרית שלי לא חל על פטנטים, אלא רק בנושא של מותגים, והיית מנמק את הדבר הזה, וכאן אני רוצה לבנות מאגר מידע וכאן יש לזה טעם מיוחד, וכאן גם היכולת שלי להחליט מתי לפעול ומתי לא, יש לי כלים, העניין יותר נוח מאשר בנושאים אחרים, פחות מורכב מאשר בנושאים אחרים, יכול להיות שהיה ראוי לשקול את זה.
מוטי איילון: קודם כול, אנחנו מדברים פה על מאגר מידע לסימנים מסחריים ולא על שום זכויות.
מוטי איילון: יש את רשם הפטנטים, והוא צריך לבדוק את הנושא.
מוטי איילון: במאגר של סימנים מסחריים, הבודק שלי, בעת בדיקת הסחורות, יכול לראות את הסימן המוטבע על הסחורה, הוא יכול לגשת למחשב ולראות אם יש איזה דמיון או יש איזה שוני.
מוטי איילון: לכן זו רק פעולה שיכולה לעזור.
מוטי איילון: היא לא חלה ספציפית כלפי X, Y או Z.
מוטי איילון: מבחינתנו, כל מי שיופיע במאגר המידע, כאשר תהיה בדיקה וולונטרית של המעריך או הבודק, הרעיון שלי הוא, שהוא יקבל הנחיה: יש סימן במחשב, תעשה את הבדיקה.
מוטי איילון: וזה לא כלפי אחד או השני.
יובל שטייניץ: גם פה אני רואה בעיה.
יובל שטייניץ: נניח שיש מותג מסוים, והוא מופיע במסך המחשב, ומגיע משלוח של נעליים, או השד יודע מה, ואתה מגלה את זה ואומר: פה, באופן וולונטרי, בלי שהנפגע מפקיד ערבות, אני עוצר.
יובל שטייניץ: מה קורה?
יובל שטייניץ: אתה מודיע לנתבע, אבל אתה כבר עצרת באופן וולונטרי - - -
מוטי איילון: אני מודיע לבעל הזכויות.
יובל שטייניץ: אתה מודיע לבעל הזכויות, בעל הזכויות הוא הנפגע כאן.
יובל שטייניץ: ובלי שהוא הפקיד ערבות, או עוד לפני שהוא הפקיד ערבות, אתה עצרת.
מוטי איילון: אני מודיע לו ואומר לו: תתחיל לפעול על-פי ההליך, כאילו אתה הודעת לי.
יובל שטייניץ: כלומר, מה שאתה עושה במקרה הזה, זה רק לתת את האינפורמציה לנתבע, ואז התהליך הוא כמו בתהליך של פטנטים.
יובל שטייניץ: הנתבע צריך להתלונן, הנתבע צריך להפקיד ערבות וכן הלאה.
מוטי איילון: ארגון המכס העולמי, כחלק מה-WTO, מעודד את ארגוני המכס בעולם לעשות פעולות וולונטריות כדי להילחם - - -
יובל שטייניץ: בכל מקרה אתה לא תעצור משלוח בלי הפקדת ערבות על-ידי נפגע.
דוד בלום: לגבי סימני מסחר.
דוד בלום: בסעיף 4(6) חסרה המלה "גם".
דוד בלום: "גם לעניין טובין שאינם מאותו הגדר".
דוד בלום: זה יכול להתקבל שאין הפרה לגבי רישום הסימן לגבי אותן סחורות שלגביהן הוא רשום.
אמנון רובינשטיין: תבדקו את זה.
טנה שפניץ: אנחנו נבדוק את זה.
ערן ברקת: כיוון שאני יודע שנמסרו לגברת שפניץ מספר הערות בנושא של הגנת כינויי מקור בפקודת סימני מסחר על-ידי שותפי עו"ד טל רן, והוא הסב את תשומת הלב לסתירה בין סעיף 21(ג) ובין הטריפס, לא בדקתי את זה, אבל הייתי רוצה לדעת אם נתתם את דעתכם.
ערן ברקת: אם לא, נדמה לי שזה השלב האחרון שאפשר לבדוק את זה.
ערן ברקת: זה יבוא לידי ביטוי בנוסח שיבוא אחר כך לאישור?
טנה שפניץ: חלק כן וחלק לא.
משה גולדברג: הבדיקה תבוא לידי ביטוי.
הווארד פולינר: הוספנו משהו לסעיף 52א.
אמנון רובינשטיין: זו תוספת שלכם, וזה יבוא יחד עם כל התוספות.
אמנון רובינשטיין: לגבי פרק ה'1: זכויות ביחס לסימן מסחר, גם לא קיבלתי הערות.
משה גבאי: אנחנו מחויבים מכוח האמנה הבינלאומית להעניק טיפול לאומי גם למבצעים.
משה גבאי: אנחנו לא הצטרפנו לאמנת רומא שהיא קובעת את הכלל הזה מסיבות שונות, מסיבות כלכליות בעיקר, ולכן יש לנו לקונה במערכת שלנו.
משה גבאי: היום צריך להוסיף סעיף שבא להחיל את ההגנה גם על המבצעים מחוץ לארץ, שהיום הם לא מוגנים.
משה גבאי: היום מבצע מחוץ לארץ שבא לישראל, הוא לא מוגן, בניגוד ליוצר שמחבר ספר או יצירה ספרותית או מוזיקלית.
אמנון רובינשטיין: הוא לא מוגן בכלל?
משה גבאי: הוא לא מוגן בכלל.
אמנון רובינשטיין: כשהוא נמצא בחוץ לארץ הוא מוגן?
משה גבאי: במדינתו.
אמנון רובינשטיין: כלומר, אפשר להפיץ תקליטים של יוצר מסוים בלי לשלם תמלוגים.
משה גבאי: המבצע לא מוגן.
משה גבאי: יוצר המוזיקה מוגן, הזמר לא מוגן.
טנה שפניץ: תמיר אפורי ממשרדנו התעמק בזה, ואנחנו מכינים משהו.
סנדרה אייזנקוט: יש השלכות כלכליות רבות.
סנדרה אייזנקוט: אם אנחנו מחליטים היום לתת לכל המבצעים שבאים, כי בדרך כלל הם באים אלינו, נצטרך לשלם.
סנדרה אייזנקוט: אנחנו רצינו קודם לברר כמה זה יעלה לנו.
אמנון רובינשטיין: מי טיפל בזה במשרד?
טנה שפניץ: תמיר אפורי מכין צו.
אמנון רובינשטיין: למה צו, למה לא בחוק?
תמיר אפורי: חוק זכויות מבצעים ומשדרים כולל סעיף המסמיך את השר לקבוע בצו, כי ביצועים שבוצעו מחוץ לישראל יהיו מוגנים בהתאם לאמנה.
תמיר אפורי: ובהתאם לסעיף הזה יוכן צו אשר יקבע מהן הזכויות של מבצעים בישראל, לפי החוק הישראלי.
תמיר אפורי: החוק הקיים בנוי למבצעים ישראליים, והחלה אוטומטית וגורפת בסעיף כללי על ביצועים מחוץ לארץ תהיה בעייתית.
אמנון רובינשטיין: בדקתם מה המחיר הכלכלי של זה?
תמיר אפורי: זה נמצא בבדיקה.
משה גבאי: אתם חייבים להכין את זה, זו הדרישה הבסיסית של האמנה.
אמנון רובינשטיין: אני מבקש אחת מהשתיים, או שתביאו אלינו את הצו לדיון הבא של הוועדה בנושא זה, או שתביאו לנו תיקון לחוק.
אמנון רובינשטיין: לא בא בחשבון שאנחנו נעשה כאן חוק שמכיל אמנה, שחלק עיקרי שבה, בגלל מחיר כלכלי, לא נבצע.
תמיר אפורי: נבצע כמובן בצו.
יובל שטייניץ: נציגי משרד המשפטים, איפה כאן בכלל המחיר הכלכלי למדינת ישראל?
יובל שטייניץ: האם המצב הנוכחי לא גורם לכך שמבצעים ישראליים לא זוכים להיות מוגנים במדינות אחרות?
יובל שטייניץ: האם המבצעים שלנו לא נפגעים בעקבות העניין הזה, מבחינת ההגנה עליהם, במדינות אחרות.
תמיר אפורי: אמנת רומא, שהיא אמנה משנת 1961 שהסדירה את נושא זכויות המבצעים, כללה מגוון של זכויות.
תמיר אפורי: מדינת ישראל, כאשר חוקקה את חוק זכויות המבצעים, העניקה למבצעים הישראליים זכויות שהן, בקירוב, דומות לזכויות אמנת רומא.
תמיר אפורי: לעומת זאת, הסכם הטריפס, בעיקר בגלל האמריקנים ומדינות אחרות, שלא נותנות בעצם זכויות רחבות למבצעים, לא נותן את מלוא הזכויות של אמנת רומא, אלא זכויות הרבה יותר מצומצמות.
תמיר אפורי: כרגע מדינת ישראל מחויבת לתת רק אותן.
תמיר אפורי: זו הסיבה שנכון יהיה יותר לתת את הזכויות למבצעים הזרים בצו, כך שיותאם בדיוק להסכם הטריפס, ולא יותר מזה.
אמנון רובינשטיין: תביאו לנו את נוסח הצו.
יובל שטייניץ: השאלה השנייה שלי היתה מה כאן העלות למדינה?
תמיר אפורי: רשות השידור, גורמי השידור, גם הפרטיים - זה בסופו של דבר מגיע לצרכן הישראלי, בדרך זו או אחרת - יצטרכו לשלם כסף לעוד גורם.
תמיר אפורי: אם היום צריך לשלם רק לכותבי המלים של השירים ולמלחינים, אז הרחבה של חוק זכויות מבצעים גם על מבצעים מחוץ לארץ, תחייב תשלום לגורם נוסף.
משה גבאי: לגמרי ברור שיש יותר יבואנים מבחינה משמעותית מאשר יצואנים של יצירות.
משה גבאי: ברור שאם נפעיל את הכלל הזה, אנחנו נשלם יותר מאשר נקבל.
משה גבאי: מצד שני, אנחנו חלק מהקהיליה הבינלאומית ואנחנו לא יכולים להתעלם מכך.
רן קידר: על-פי אמנת טריפס לא מחויבים ליישם את אמנת רומא.
אמנון רובינשטיין: אם זה מקובל, אני מדבר רק על הטריפס, לא על אמנת רומא, למה שזה לא יהיה בחוק?
ערן ברקת: נדמה לי, ואני אחזק את מה שאומר מר קידר, שמבחינה טכנית אין סתירה של הוראות אמנת טריפס לגבי טיפול לאומי.
ערן ברקת: אנחנו אומרים עכשיו בצורה פשטנית: ישראלים ותושבי חוץ.
ערן ברקת: זה לא לגמרי מדויק.
ערן ברקת: השאלה איפה בוצע הביצוע.
ערן ברקת: ביצועים שבוצעו בישראל, בין אם הם בוצעו על-ידי זמרים מחוץ לארץ ובין אם הם בוצעו על-ידי זמרים ישראליים, מוגנים.
ערן ברקת: ביצועים שבוצעו בחוץ לארץ, בין אם בוצעו על-ידי מבצעים בחוץ לארץ ובין אם בוצעו על-ידי מבצעים ישראליים, לא מוגנים.
ערן ברקת: לכן, אין אפליה, לפחות ככול שהטיפול הלאומי מחייב.
ערן ברקת: לגופו של עניין, זה מצב לא טוב, וצריך לתקן אותו, אבל אין כאן דחיפות שנובעת מההוראות של הטיפול הלאומי בטריפס.
משה גבאי: זה פלפול.
יובל שטייניץ: מעבר להוצאה הכספית יש טיעון מאוד רציני מזווית אחרת לטובת הרחבת ההגנה כאן.
יובל שטייניץ: מתשובתך בעצם עלה שכיום יש תמריץ לבעלי תחנות רדיו וכו', לשדר דווקא מוזיקה של יוצרים מחוץ לארץ על פני מוזיקה ישראלית של מבצעים מחוץ לארץ.
יובל שטייניץ: כשמשדרים את הזמר הישראלי, צריך לשלם לו תמלוגים, כשמשרדים את הזמר האירופי או האמריקני לא צריך לשלם תמלוגים לזמר.
יובל שטייניץ: ולכן היום בעצם אנחנו, במו ידינו, מעודדים דווקא את השמעת הלעז על פני השמעת העברית.
תמיר אפורי: זו הערה נכונה, אבל אני לא בטוח שדווקא קביעת תשלום למבצעים זרים היא הדרך האופטימלית.
יובל שטייניץ: בפועל, המצב הקיים, נותן תמריץ לשידור של מבצעים זרים על פני מבצעים ישראלים.
יובל שטייניץ: יש כאן עיוות לרעת השמעת הזמר העברי, ואת העיוות הזה צריך לתקן.
אמנון רובינשטיין: רבותי, חבר הכנסת שטייניץ השמיע הערה נכונה מאוד.
אמנון רובינשטיין: זה לא עניין של עידוד באופן מלאכותי, אלא אפליה בדרך מלאכותית.
אמנון רובינשטיין: למה שלא הכול יהיה בחוק עיקרי, ולא בחקיקת משנה?
יובל שטייניץ: אמנון רובינשטיין, בהתחשב במה שאמרת, צריך לחשוף פה את העניין הזה, כי לכאורה נראה שיש פה פריבילגיה לזמר העברי.
יובל שטייניץ: הוא מקבל תמלוגים והזמרים מחוץ לארץ - לא.
יובל שטייניץ: למעשה, יש כאן פגיעה בו, כי לא אכפת לו שישלמו תמלוגים לזמרים בחוץ לארץ, ובגלל המצב הזה משמיעים אותו פחות.
יובל שטייניץ: יש תמריץ לא להשמיע אותו.
אמנון רובינשטיין: אני מבקש שתטפלו בזה.
מוטי איילון: ההערה שהערתי קודם תקפה לכאן, פה אפילו נותנים הגדרה, "(להלן - טובין מפרים)", בסעיף 200א.
מוטי איילון: (א)(1).
טנה שפניץ: שנטען שהם מפרים.
מוטי איילון: יש לי בעיה קשה בנושא הערבויות.
מוטי איילון: נאמר בסעיף קטן (ג): "בתוך שלושה ימי עבודה מיום העיכוב יגיש בעל הזכות למנהל המכס ערבות בנקאית בסכום שקבע מנהל המכס לפי סעיף קטן (א)(3)".
מוטי איילון: משום מה לא מוגדר פה מה מטרת הערבות, אבל אפשר למצוא את זה בכל זאת בעמוד 541, בסעיף 69א.
מוטי איילון: יש בכל זאת איזו הגדרה: "אשר לדעתו יש בו כדי לכסות כל הוצאה אשר קשורה לעיכוב או כדי לפצות על כל נזק אשר ייגרם על-ידי העיכוב".
מוטי איילון: יש לי בעיה שנותנים לי פה סמכות לקבוע סכום ערבות, כשאין לי כלים לבוא ולמדוד כמה הערבות תכסה וכמה לא תכסה.
מוטי איילון: מצד שני, אין איזו הגבלה של תביעה כנגד, נניח, מנהל המכס במקרה הזה.
מוטי איילון: האם לא מתכוונים בערבויות האלה להגן גם על הנתבע, שגם לו עלולים להיות נזקים.
אמנון רובינשטיין: יש כאן סמכות חילוט ערבות לטובת הנתבע, או שזה קיים רק בפקודת המכס?
מוטי איילון: לא קיים.
מוטי איילון: הוא אשר אני שואל.
אמנון רובינשטיין: מה קורה היום?
מוטי איילון: היום אין.
שרה פרזנטי: יש בסעיף 200ב, לגבי שחרור ערבויות.
שרה פרזנטי: אולי צריך לפרט את זה יותר.
שרה פרזנטי: רק אחרי ש"היבואן או מי מטעמו אישר בכתב כי אין לו ולא תהיה לו נגד מנהל המכס או מי מטעמו על טענה או תביעה...".
שרה פרזנטי: דהיינו, הוא זה שיכול להיות הניזוק, או לנזק שנגרם לו בשל כך, אז בעצם מוסמך מנהל המכס להחזיר את הערבויות.
אמנון רובינשטיין: לא שאלתי על זה, שאלתי על חילוט הערבויות.
שרה פרזנטי: זו העמדה ההפוכה של החילוט.
אמנון רובינשטיין: מקריאה ראשונה היתה חסרה לי פנייה לבית משפט לצורך חילוט הערבות, שמנהל המכס רשאי ליזום פנייה לבית המשפט, ששופט מחוזי יחלט את הערבות לטובת הנפגע.
נחום לנגנטל: אחרת אין משמעות לערבות.
מוטי איילון: האם הערבות היא בכלל לטובת הנפגע?
מוטי איילון: לפי סעיף קטן (3), אני מבין שהערבות היא לטובת מנהל המכס.
שרה פרזנטי: "תביעה בכל הקשור לעיכוב הטובין המפרים, או לנזק שנגרם לו...".
שרה פרזנטי: "לו", זה ליבואן.
יובל שטייניץ: מנהל המכס מעיר כאן הערה שהיא מתחייבת מבחינה לוגית.
יובל שטייניץ: הרי אם הוא עצר את המטען, לא נגרם נזק למוגן, לבעל הפטנט כבר לא יכול להיגרם נזק מאותו מטען שעליו מופקדת הערבות.
יובל שטייניץ: היחיד שעלול להיגרם לו נזק זה היבואן שמטענו נעצר.
יובל שטייניץ: ומי שעלול להיתבע בגלל הנזק הזה הוא מנהל המכס.
יובל שטייניץ: לכן מנהל המכס צודק: אם הערבות היא לטובת מישהו, היא בוודאי ערבות לטובת מנהל המכס, שייתבע במידה והוא עצר מטען שלא כדין.
מוטי איילון: השאלה אם רוצים שהערבות תהיה גם לנפגע?
אמנון רובינשטיין: רבותי, משרד המשפטים ומנהל המכס, אני מציע שתוציאו את כל סעיפי הערבות מהפרקים הנפרדים, ותעשו פרק נפרד כללי, לגבי כל העניין של ערבות וסמכויות מנהל המכס בכל הפרקים, בכל הנושאים.
נוגה ענתבי: זה מה שעשינו בפרק הזה, בפרק ייבוא וייצוא אסורים.
אמנון רובינשטיין: אבל זה לא ברור.
נוגה ענתבי: ובכל חוק הפנינו.
נחום לנגנטל: יש פה דבר נוסף שצריך לחזור ולדבר עליו, וזה שיקול הדעת הרחב של מנהל המכס.
נחום לנגנטל: אין לו פה למנהל המכס, בכלל קריטריונים לקביעה.
אמנון רובינשטיין: לאומדן.
נחום לנגנטל: צריך לקבוע מה הקריטריונים לאומדן.
נחום לנגנטל: אין לו, אומרים לו: קח ערבות.
שרה פרזנטי: בחוק העוולות האזרחיות יש סייג לערבות.
טנה שפניץ: זו ערבות אחרת.
נחום לנגנטל: אתמול היה דיון בנושא של היטלי היצף, זה אותו דבר.
נחום לנגנטל: כשאתה לא נותן לפקיד קריטריונים לקביעת מה הוא לוקח, אז יש בעיה.
אמנון רובינשטיין: איך אפשר לקבוע קריטריונים מראש?
נחום לנגנטל: אם לא, מתחילה מסכת של לחצים ולובינג, ותוריד, ותיתן פחות.
אמנון רובינשטיין: יש בג"ץ.
טנה שפניץ: חבר הכנסת נחום לנגנטל, אפשר לעשות הנחיות פנימיות, יותר גמישות, ואפשר מדי פעם לשנות אותן.
אמנון רובינשטיין: אני לא רואה איך אפשר לעשות את זה, הרי יש כל כך הרבה משתנים.
מוטי איילון: יש אפשרות להתייחס לערך הטובין: עד גובה ערך הטובין, עד 50% מערך הטובין, ושזו גם תהיה האפשרות לתביעה מקסימלית.
אמנון רובינשטיין: תציע הצעה למשרד המשפטים.
יובל שטייניץ: מה שחבר הכנסת נחום לנגנטל אמר זה ממש הכרחי.
יובל שטייניץ: ההצעה צריכה להיות משהו כמו 30% או 50% מערך הטובין.
יובל שטייניץ: מעבר לזה, צריך גם לתת את הדעת לא רק על השאלה איך מחלקים ערבות אחרי החלטה של בית משפט, אלא צריכה גם להיות הוראה בחוק מתי הערבות פוקעת.
נחום לנגנטל: זה יש.
יובל שטייניץ: מתי היא פוקעת?
סנדרה אייזנקוט: סעיף 200ב.
אמנון רובינשטיין: זה דווקא יש, וגם לגבי החזרת הערבות.
אמנון רובינשטיין: מה שאין זה חילוט הערבות ולטובת מי.
אמנון רובינשטיין: אין הוראה שמנהל המכס יכול לפנות לשופט מחוזי כדי שיקבע.
אמנון רובינשטיין: אבל צריכה להיות איזו הוראה.
אבי פלדמן: חילוט הערבות קיים בפקודת המכס.
אמנון רובינשטיין: אומר מנהל המכס שאין לו הוראה מספקת.
טנה שפניץ: מנהל המכס לא מחלט ערבויות, בית המשפט מחלט ערבויות, אתה רק מחזיר.
יובל שטייניץ: מה שהציע מנהל המכס לגבי גובה הערבות זה די פותר את הבעיה.
אמנון רובינשטיין: רבותי, אני מבקש שתהיה ישיבה של מנהל המכס ומשרד המשפטים.
אמנון רובינשטיין: אני לא יודע אם אפשר לקבוע את התקרה הזאת, אבל אם אתה חושב שאפשר, תשכנע את אנשי משרד המשפטים.
דוד בלום: זו הזדמנות לוועדה של לשכת עורכי הדין להעביר בצורה מסודרת נוסח של הערות.
דוד בלום: כי עדיין לא היתה לנו הזדמנות להעביר.
אמנון רובינשטיין: זה בדיוק מה שאמרתי.
אמנון רובינשטיין: אתם תקבלו את הנוסח המשולב, הסופי, שיובא לכאן להצבעה.
דוד בלום: רצינו להעביר לפני שהוא מוכן.
אמנון רובינשטיין: אז תשבו ביחד עם אנשי משרד המשפטים.
טנה שפניץ: זה הוער ל"עזרה שנייה", עכשיו אנחנו ב"עזרה ראשונה".
מוטי איילון: בסעיף 200ב, שהוא אחד התנאים להחזר ערבויות, נאמר שאם תוך שלושה חודשים לא הוגשה איזו תביעה משפטית, הרי שאני צריך לשחרר את הערבות.
מוטי איילון: אבל אין בשום מקום אחר הגנה, שלא ניתן לתבוע אותי לאחר שלושה חודשים.
מוטי איילון: אני אשחרר את הערבות, ואחר כך יתבעו אותי.
טנה שפניץ: הרעיון הוא שאתה מפעיל את שיקול הדעת שלך, ואם קרתה תקלה, אז המדינה צריכה לשלם.
יוסי לוי: אף אחד לא נותן ערבות בלתי מוגבלת, ומאחר והערבות קשורה לתביעה שיכולה להימשך שנים, צריך איזו הוראה שמסמיכה את מנהל המכס להאריך תוקף הערבויות.
טנה שפניץ: בית המשפט יאריך, לא מנהל המכס.
אמנון רובינשטיין: אז צריכה להיות הוראה.
טנה שפניץ: יש הוראה.
יונתן אגמון: יש לנו בעיה שאנחנו נתקלים במצב שבו אנחנו מחויבים להגיש הרבה מאוד פעמים מספר ערבויות, מאחר ובעל הזכויות נוכח שיש הפרה שמגיעה במספר מטענים, או, למשל, אם מדובר בבתי משפט, מגישים מספר תיקים.
יונתן אגמון: נוצר מצב שאנחנו צריכים להוסיף ולהוסיף, ואין לזה גבול.
יונתן אגמון: זה מונע מאתנו את יכולת האכיפה שלנו, או מצמצם אותה.
אמנון רובינשטיין: זה לא צודק שתהיה ערבות על כל מטען?
יונתן אגמון: צריך, אבל שתהיה ערבות שבעלי הזכות יוכלו גם לעמוד בה.
יונתן אגמון: כלומר, אם כבר הפקדנו ערבות, אולי אפשר באיזו צורה לקבוע מנגנון שבו נפקיד ערבות אחת בגובה מסוים עבור מספר מסוים.
ערן ברקת: יש שורה של אנשים שונים, כל אחד מייבא מטען משלו, ויגידו להם: תתחלקו בנזק, בגלל שהתובעים - - -
אמנון רובינשטיין: זה לא בפקודה, זה בית המשפט צריך להחליט לפי שיקול דעתו.
יובל שטייניץ: להצעת הסיכום שלך אני רוצה להוסיף לעניין של זכויות מבצעים.
יובל שטייניץ: אני מבקש שמשרד המשפטים ישקול אם בכל זאת לא להחיל את אמנת רומא מהסיבה הפשוטה שבעצם יש פה פגיעה במבצעים הישראליים, שדה-פקטו מאפשרים כלפיהם תחרות זולה.
יובל שטייניץ: מאפשרים תחרות כל כך לא הוגנת כלפי המבצע הישראלי, שכאן ראוי כן ללכת לפי אמנת רומא.
סנדרה אייזנקוט: אנחנו מקבלים את הרעיון, אנחנו רק חולקים על העיתוי.
סנדרה אייזנקוט: אנחנו חושבים שזה לא המקום, לא בהסכם הטריפס, לא בהזדמנות זו.
אמנון רובינשטיין: רבותי, אני חוזר על מה שאמרתי קודם:
אמנון רובינשטיין: עם פתיחת הישיבה הבאה יהיו לנו דיווחים בשני נושאים, על עניין הרשות הפלסטינית ועל עניין אכיפת החוק הקיים בעניין הגנה על קנין רוחני, ובעיקר בנושא התוכנות.
אמנון רובינשטיין: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא תקנות בית המשפט (אגרות) (תיקון), התשנ"ט - 1999.
אמנון רובינשטיין: אני מבקש מהשופט דן ארבל, מנהל בתי המשפט, להציג את הנושא.