GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פרופ' עמנואל לבנטל: אז עכשיו השאלה איך תבוא ועדה מקצועית ואני מציע שתהיה ועדה מקצועית בנושא הזה, אפילו ללחוץ על משרד הבריאות, חבל שאמיתי שהוא תלמיד שלי אז הוא בדיוק יצא ואז אנחנו נהיה פרקטים ופרגמטיים לענות על השאלה.
תמר גוז'נסקי: אני אספר לך על תופעה של ילדים שלא רוצים להכנס כל היום ומתאפקים כל היום.
ציון שבת: פעולת ההסברה, כי זה לא רק לילדים בעצם, הילדים הם אולי האוכלוסיה השבוייה אצלנו, אבל אני חושב שדרך הפלטפורמה של מערכת החינוך שכמעט כל משפחה בישראל קשורה אליה במידה זו או אחרת, אפשר להכנס לפעולה מאוד מקיפה ויפה אבל זה בפירוש צריך להיות קואליציה של כמעט כל הגורמים שיושבים מסביב לשולחן הזה.
ציון שבת: אפילו, אני אומר, לא צריכה להיות יוזמה של משרד החינוך, כי ביוזמות שמשרד החינוך יכול לקחת על עצמו הוא חייב והוא לוקח את מה שקורה בתוך בית הספר והשוטף.
ציון שבת: אפרורו שירותים, אחד הויכוחים הקבועים שלנו במערכת הוא עם מרכז השלטון המקומי לגבי צורת התחזוקה של המבנים בכלל של מוסדות החינוך, כי מדברים רק על שירותים, אבל חלק מהמבנים הם מבנים מסוכנים עם מפגעי בטיחות גדולים מאוד, אבל צריך להיות ברור לגמרי שמי שמחזיק באופן שוטף את המבנים הם הרשויות המקומיות, נכון שההנחיות והנהלים יוצאים מטעם משרד החינוך ועם הרבה ניסיונות לאכיפה ואז מתחיל הדיאלוג של "אם אתה רוצה לאכוף עלי ככה אז תתקצב אותי ככה" וכו', הויכוחים ידועים.
ציון שבת: אבל גם בענין הזה של תיחזוק מבנים והסניטציה בבתי הספר, אגב, זה חלק מההנחיות והוראות הבטיחות שקיימות, זה לא מתבצע, אבל הן קיימות.
ציון שבת: אז אני מזמין כאן קואליציה ומעמיד את הפלטפורמה של המערכת לטובתה כי זה בעצם מקום טוב לעשות את זה, מקום טוב מאוד, זה המקום ואני חושב שמשרד הבריאות צריך לקחת על עצמו את היוזמה לארגן את הקואליציה הזאת, ככה נראה לי.
חני שליט: אני רוצה למקד, נאמרו פה דברים חשובים, בריאות ועוני, אני מדברת על היבט שאני מאמינה שהוא בר פתרון, אני מתייחסת לדבריו של פרופ' טל לפעול במהירות, כי וועדות זה דבר מאוד יפה, אבל אני חושבת שבאופן מיידי הכנסת צריכה לפעול אם בחקיקה ראשית, חקיקת משנה או תקנות לתת פטור לסוגים מסויימים של ילדים, לפחות את הדבר הזה, זה דבר פשוט, עד שנסדר את בתי השימוש ועד שנחנך את ההורים, אבל לתת פטור להורים שיוכלו לקנות תרופות.
חני שליט: זה דבר מאוד פשוט, מי שמקבל השלמת הכנסה לילדים עד גיל מסויים שיקבלו פטור או מצב שיש X ילדים, זה דבר מאוד פשוט.
חני שליט: את זה לבד.
סיגלית פלדבו: משפחה אומנת, אני גם קלט חירום ויש לי גם משפחה מארחת.
סיגלית פלדבו: אני למעשה מרכזת בין השאר את אירגוני החסד, האירגונים הוולנטרים אצלנו בעיר, יש לנו סדר, אנחנו עוקבים אחרי אותן העמותות, ישנו קשר רציף בין העמותות לבין האגף לשירותים חברתיים אצלנו.
סיגלית פלדבו: יצרנו גם רשת בטחון תומך, יש לנו גם את הבית החם למען הקהילה, שמספק לבערך כ1900 בתי אב מצרכים יבשים לפחות פעמיים בשנה.
סיגלית פלדבו: רחובות מבחינה סוציואקונומית מדורגת בסביבות השבע,
תמר גוז'נסקי: רחובות זה שבע.
סיגלית פלדבו: רוב הנשים, אני פגשתי שתי נשים, שמדללות את מזון התינוקות, באיזה אופן?
סיגלית פלדבו: למשל תחליף החלב רמדיה, על כל 40cc במקום כפית מדידה מלאה חצי כפית ופחות וכפית מרגרינה או חמאה.
סיגלית פלדבו: דבר נוסף הרבה מאמהות נעזרות בדוגמיות, הן לוקחות מטיפות החלב דוגמיות.
סיגלית פלדבו: דבר נוסף, בכתבה שהיתה שבוע שעבר בעיתון ידיעות אחרונות.
סיגלית פלדבו: דבר נוסף, לגבי הכתבה, יש פה עובדה לא מדוייקת.
סיגלית פלדבו: אני דיברתי עם אותה הגברת בן דוד, היא טוענת ככה, היא מקצצת במנת האינסולין למען אוכל, היא לא נותן רטלין לילד מאחר והיא חוששת מהרטלין, לא בגלל בעיה כספית.
סיגלית פלדבו: אני כבר אחזור לתינוקות.
סיגלית פלדבו: ישנה בעיה רצינית בכל נושא הוראה מתקנת, בכל הטיפול הפה-רפואי, זה כרוף בתשלום ומכיתה ג' ואילך זה עולה כסף.
סיגלית פלדבו: מוצאים קושי רב לספק בצורה סדירה אוכל ומזון לתינוקות.
סיגלית פלדבו: דבר נוסף שאני רוצה לומר, ברחובות קוצצו כמאתים מקומות במעונות היום, דרך לשכת הרווחה.
סיגלית פלדבו: מהמטבח, הם מסתירים את הלחם מתחת למזרן, בתוך המגירות, אני אישית מצאתי.
סיגלית פלדבו: דבר נוסף, מה שקורה היום שבהמצב הכלכלי הקשה הורה אם הוא עובד, הוא טרוד כל היום בעבודה, עובד שעות על גבי שעות, אין לו את הזמן ואין לו את העצבים לשגעון הרגעי של הילד, לפעמים הקשר הוא גם קשר לקוי, הוא לא קשר נכון, זה לא קשר של אהבה והילדים האלה גדלים ללא אהבה או עם חסכים שונים ואחרים שהעובדות הסוציאליות יכולות להעיד עליהם.
סיגלית פלדבו: הילדים האלו מגיעים, מגיעים אלי הביתה ילדים שלא יודעים מה זאת אהבה, שלא יודעים מה זה לתת, אותם הילדים אמורים להיות הורים באיזשהו שלב, בעוד עשר עשרים שנה, איזה הורים הם יהיו?
סיגלית פלדבו: הם לא יודעים מה זאת אהבה, הם לא יודעים מה זה לתת וזה דבר חמור ביותר.
סיגלית פלדבו: דבר נוסף, משפחות בעיקר חד הוריות שמבקשות ממשרד השיכון דיור ציבורי.
סיגלית פלדבו: אתמול עברתי על עשרים תשובות שאותן המשפחות קיבלו ממשרד השיכון, למעשה משרד השיכון מסרב לאשר להם דיור ציבורי בגלל גודל המשפחה, אין מספיק ילדים.
סיגלית פלדבו: אתמול שוחחתי אם אותה אמא שמדללת את האוכל לתינוק שלה, אותה אמא היא רווקה, לפני ארבע שנים היא עברה טיפולים הורמונליים, הפריה, ילדה תאומים בנים, לפני חודשיים ילדה תאומות בנות, שבהתחלה היא אמרה לי שזה פ'נצר אבל זה לא פ'נצר, היא עברה הפריה נוספת, שאלתי אותה "מה את עושה?" אז היא אמרה לי "עכשיו זה בסדר, עכשיו אני אקבל דיור ציבורי".
סיגלית פלדבו: דבר נוסף, לגבי אגרת טיפל חלב אני מציעה לשדרג את האגרה, שהאגרה לא תהיה אחידה וגם לכנס פורום משותף שיפתור את כל הבעיות.
תמר גוז'נסקי: מבקשת לקצר, אומנם מרחובות שמענו ארוכות אבל זה היה קצת מהשטח כי לא הצלחנו להביא משפחות.
אריאל סלטו: אנחנו מתחילים פרוייקט שנקרא הלב במשפט שהוא בעיקרון למתן סיוע משפטי לחוגים שאין להם כסף.
אריאל סלטו: מה שאני רוצה להגיד זה שבגדול דובר פה הרבה על עמותות ובתי תמחויי וכל מיני תנועות ואני חושב שמה שקרה זה שהמדינה לא סיפקה את מה שהיא היתה צריכה לספק והעמותות לקחו את זה על עצמן ונוצר איזשהו פרדוקס שהיום המדינה אומרת "אוקי יש עמותות שמטפלות בזה, אני לא מטפלת בזה".
אריאל סלטו: הדבר הראשון שצריך לעשות זה שהמדינה צריכה להכיר בזה שהיא צריכה לטפל בענין והיא צריכה לקחת את הכדור אליה חזרה כי היום נוצר מצב שאומרים "אוקי, אז נפנה לעמותה כזאת או אחרת ותנועה כזאת תיתן להם אוכל".
מוריה אשכנזי: מסתכלת על הטבלה שפרופ' אמיתי הציג פה על מחלות זיהומיות, הוא אומנם הדגיש את השילשולים.
מוריה אשכנזי: אני רוצה באווירה הזאת להתייחס יותר למימדים של החיסונים, זאת אומרת באמצעות החיסונים, אנחנו למעשה מונעים פה מחלות, בשילשולים יש עליות ומורדות כמו שפרופ' לבנטל אמר, לגבי החיסונים כמו של שעלת וצהבת הפטיטיס A שכבר באמת בשנים האחרונות אנחנו מחסנות ורואים אפס.
מוריה אשכנזי: מצד שני, היה מדובר שהאגרה תבוטל לחלוטין.
מוריה אשכנזי: החיסון המחומש נכנס למערכת, אבל הדרישה היא למעשה בתשלום של 165 שקלים עבור כל ילד, זה כבר עלה מ165 שקלים ל172 שקלים, לחצי שנה עבור כל ילד.
מוריה אשכנזי: זאת אומרת שבאיזשהו מקום אתם דיברתם פה על כללית מושלם וכל האופציות האחרות, אז פה בחלק של החיסונים, פה אני מדברת על מניעה של מחלות מדבקות קשות, שאם אפשר לומר שאולי באיזשהו מקום חלקם נכחד או אולי שואף לאפס, אז רבותיי, פה החלק של האגרה כאשר שר הבריאות הצהיר קבל עם ועדה בכנסת ואני ראיתי את השידור הזה שהוא מבטל את זה, אז אותה הגברת בשינוי האדרת, איפה אני עומדת כלפי אותה משפחה, אם זה בבני ברק שנחשבת לעיר הכי עניה היום בארץ, עם שבעה או שמונה ילדים, לדרוש עבור כל ילד 172 שקל.
מוריה אשכנזי: האחות צריכה לגבות את זה ואסור לי לקבל אותה בעצם אם היא לא שילמה את זה, אז יש מקומות, בקופות למשל, שבאמת המטופל לא מצליח להגיע אל האחות מפני שקודם כל שישלם.
מוריה אשכנזי: אנחנו קצת יותר אוניברסליות ולי יש סדר עדיפות שאת הכסף לא אכפת לי, אחר כך שאני אקבל מהמנהל שלי על הראש, אבל אני לא חוסכת לו את החיסון חצבת, חזרת, אדמת כי באמת יש איזשהו שיקול דעת פה של מניעה.
מוריה אשכנזי: אבל רבותיי, אתם דיברתם על תרופות, אני מדברת על חיסונים.
תמר גוז'נסקי: בקשר לדיון שהיה פה היום, בעקבות ההצעות שהועלו פה, אני רוצה להציע כמה דברים: אנחנו נקיים ישיבה עם נציגי קופות החולים, רופאי הילדים, משרד הבריאות, עובדים סוציאלים ומי שצריך כדי לדון בשאלת מתן התרופות בתשלום נמוך במיוחד למשפחות מסויימות שיוגדרו כפי שיוגדרו.
תמר גוז'נסקי: זאת אפשרות אחת, האפשרות השניה היא לתת בעין כמו שפרופ' אשר טל אמר.
תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת אם לתת בעין זה נכון או לתת לו מרשם ושהוא ישלם שקל או שניים, הוא בכל זאת נכנס לתור כמו כולם רק משלם פחות.
תמר גוז'נסקי: זה כבר עניין של טקטיקה חברתית אבל העיקרון שאומר שנוכח העובדה שהיא נוגעת גם ליהודים וגם לערבים, אבל יש אזורים כמובן שהם מועדים יותר, שהמדינה תיקח על עצמה אחריות בעזרת כל הגורמים שהילד יקבל את מלוא מנת התרופות, שלא תהיה סיבה כלכלית.
תמר גוז'נסקי: אני כבר לא מדברת על הורים שלא נותנים תרופות מסיבות אידיאולוגיות, זה סיפור אחר.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה ניתן ובסופו של דבר תחשיב פשוט מאוד יוכיח שזה יוזיל את הוצאות הבריאות במדינת ישראל, יוזיל.
תמר גוז'נסקי: אני כבר לא מדברת על זכותו של הילד להיות בריא ולקבל טיפול, זה כבר מובן מאליו.
תמר גוז'נסקי: אבל אי אפשר להביא נימוק כספי לנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: לחזור לנושא של טיפול שיניים.
תמר גוז'נסקי: אומנם נכשלנו בשעתו, אבל הענין של טיפול שיניים לילדים עד גיל שש או שבע, אפשר לקבוע בדיוק את המקום הזה, שיהיה או בחינם או באמת בתשלום סימלי.
תמר גוז'נסקי: אני יודעת שהיו כמה אגודות שניסו לעשות את זה, שנכנסו לגנים ולבתי ספר, אבל אגודות אתם יודעים איך זה, עובדים שנה שנתיים והולכות האגודות, זה לא שירות קבוע.
תמר גוז'נסקי: אז לכן אני אומרת, לפחות כשאני הייתי ילדה היה טיפול כזה.
עירית ליבנה: לשנה להפעלת שירותי בריאות השן מונע לרשויות שמוכנות להפעיל את השירות.
עירית ליבנה: להרים את הככפה הזאת.
תמר גוז'נסקי: טוב, אחר כך דיברנו על בתי הספר מכמה היבטים: מצב השירותים והתשתית הסניטרית.
תמר גוז'נסקי: ניצול בתי הספר לחינוך לבריאות על כל המשתמע מזה, כולל גנים וכל הנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: בקשר לענין תחליפי מזון לתינוקות, ניסינו להעביר חוק שהיה אמור להגביל את החברות ולעודד הנקה ולחזק את משרד הבריאות במערכה להגביר הנקה.
תמר גוז'נסקי: כשאני שומעת שדווקא אצל נשים בדואיות בדרום יש ירידה בהנקה אני פשוט משתגעת מזה כי אני יודעת שאצל הנשים המבוססות שיעור המניקות עולה.
תמר גוז'נסקי: אז לכן אני אומרת שבאיזשהו מקום יש פה אבסורד ואנחנו צריכים לעסוק בזה.
תמר גוז'נסקי: מדובר בפניה למשרד העבודה והרווחה לבדוק איך אפשר לעשות סיוע זמני למשפחה עם ילד במחלה ממושכת.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזה קשור באופן הדוק לבריאותו של הילד, א' שלא יוציאו את הילד מבית חולים מוקדם מדי וב' אני חושבת שההורה מעביר לילד "אתה יודע מה אתה עושה לנו?" כמה שהוא לא אוהב את הילד הוא מוכרח להעביר לו "וואללה אתה כבר חודשיים פה".
תמר גוז'נסקי: עזרה אני חושבת, שא' אפשר להעזר במתנדבים, צריך איזושהי תשתית אבל זה לא נראה לי בשמים.
תמר גוז'נסקי: איך אנחנו מטפלים בקשישים?
תמר גוז'נסקי: אז למה המשפחה הזאת צריכה ממש להתחסל בנושא הזה.
תמר גוז'נסקי: בהקשר הזה גם מה שהעלית כמו בעיות של נסיעה וכו'.
תמר גוז'נסקי: ביטוח משלים לילדים עניים זה כמובן חלום קשה, אם נשיג את הדברים האחרים אני מאוד אשמח, למרות שאתה צודק, זאת אומרת, היה צריך שביטוח משלים גם הוא יהיה סוציאלי באיזה מובן.
תמר גוז'נסקי: מי שמשלם היום ביטוח בריאות לפי הכנסתו, מי שחי על קצבת ביטוח לאומי מורידים לו מהקצבה את האחוז הנמוך שמורידים לו והוא מבוטח, אז למה כשזה מגיע לביטוח המשלים כל השיקולים האלה נעלמים וכולם צריכים לשלם אותו דבר?
תמר גוז'נסקי: אתה צודק אבל אני לא רואה מי בכלל ישתף פעולה במהפכה כזאת.
תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שהנושאים האלה אנחנו נעסוק בהם ובדחיפות ראשונה כמובן עניין התרופות שנראה לי ניתן לפתרון ואנחנו נעזר פה בכל המומחים ואני מודה לכם.
תמר גוז'נסקי: אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה לקידום מעמד הילד.
תמר גוז'נסקי: על סדר היום – מועצת התלמידים – דרכים להתערבותה בהליכים פרלמנטריים.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה לקדם בברכה את חברי מועצת התלמידים שנמצאים אתנו ואת נציגי משרד החינוך ויתר הגורמים.
תמר גוז'נסקי: אני מבינה שאני צריכה לברך את רביד בן-זאב על בחירתה ליושבת ראש, אני מאחלת לך הצלחה.
תמר גוז'נסקי: רביד בן זאב: תודה רבה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו קיימנו דיון דומה לפני שלוש שנים כשהוועדה הוקמה, במטרה להבהיר למועצת התלמידים ולכל הגורמים את המסר, שהוועדה מעונינת מאד בשיתוף פעולה הדוק עם מועצת התלמידים מתוך ראייה שאם אנחנו רוצים נציגים של נוער – אין לנו נציגות יותר מובהקת במובן של נציגות נבחרת – מאשר מועצת תלמידים.
תמר גוז'נסקי: כמובן שאנחנו שמחים שתמיד באים אלינו תלמידים במסגרת הסיורים שלהם בכנסת ומשתתפים בישיבות ואנחנו גם מאד שמחים שהם נוטלים חלק בדיון.
תמר גוז'נסקי: מועצת תלמידים נתפסה – לפחות כשדיברנו על כך לפני שלוש שנים – כמי שיכולה להתמיד ובעצם ליצור מערך של מעורבות ושיתוף פעולה קבוע שישפיע על עבודת הוועדה, כלומר הקריאה הייתה למועצת התלמידים להשפיע על עבודת הוועדה ובעצם על כל הנעשה בכנסת.
תמר גוז'נסקי: במסגרת הזאת, עוד בזמנו של חבר הכנסת דן תיכון, היתה אמנה שחתמנו עליה, שגם המסר שלה היה בכיוון הזה.
תמר גוז'נסקי: מאחר שהכנסת עוסקת בלא מעט נושאים שקשורים לילדים ולבני נוער, חשובה המעורבות.
תמר גוז'נסקי: אני מוכרחה לומר – כשאני מסתכלת אחורה על שלוש השנים שחלפו – שאני לא מרוצה משיתוף הפעולה.
תמר גוז'נסקי: לא הצלחנו לבנות מערך שבו תהיה האזנה הדדית; מועצת תלמידים גילתה עניין מועט במה שקורה בוועדה, ברוב ישיבות הוועדה לא היה נציג של מועצת תלמידים; מועצת תלמידים לא באה עם הצעות, יוזמות לדיונים; אף פעם מועצת תלמידים לא ביקשה דיון בשום נושא – כאילו שאין לכם שום בעיה ושום נושא לא חשוב לכם; לא הבעתם רצון לקדם חקיקה שתגן על זכויות ילדים ונוער בצורה כזאת או אחרת, או כל מיני נושאים שהם דרכים של מעורבות.
תמר גוז'נסקי: ניסינו עם גברת הדרה רוזנבלום ממינהל חינוך ונוער מדי פעם לקדם את הנושא הזה ולהזכיר את הכוונות הטובות שלנו, ואני מוכרחה לציין שלא יצא מזה הרבה.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שההפסד הוא של הוועדה , אבל באופן יותר בסיסי זהו ההפסד של הנוער.
תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר אתם מפסידים מזה שאתם – כמייצגים, והנוער בכלל – הקול שלכם לא נשמע.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מנסים ללחוץ על הכנסת בכל צורה שתיישם את האמנה הבינלאומית לזכויות הילד, שבה יש הדגשה מיוחדת על שמיעת דעתם של ילדים ובני נוער בנושאים הנוגעים להם, ואני חושבת שהאמנה מחייבת את הכנסת ומחייבת במיוחד את הוועדה לקידום מעמד הילד, אבל הדברים לא יצאו.
תמר גוז'נסקי: לכן, מאחר שבכל פעם מתחלף ההרכב ובכל פעם יש אחרים שמנהלים את העניינים, אני מקווה שבדיון היום נבדוק מהם המכשולים, מה מפריע ומה ניתן לעשות כדי לשפר – עד כמה שהכנסת הזאת תתקיים, ולהבא נשאיר זאת גם לכנסת הבאה.
תמר גוז'נסקי: יש כנראה נושאים שיש צורך להבהיר אותם בינינו.
תמר גוז'נסקי: זה בא לידי ביטוי בדיון האחרון בנושא אלימות מורים, שבו היה נציג שלכם.
תמר גוז'נסקי: היום קראתי דו"ח מזעזע על אלימות כלפי נשים וכלפי ילדים.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שלראשונה בישראל נעשה מחקר כל כך מקיף וכל כך רציני.
תמר גוז'נסקי: מעבר לכל הנתונים שמופיעים שם על כך שמחצית מהילדים בארץ אומרים שהם נפגעו בצורה כזאת או אחרת מאלימות פיסית או מילולית ועוד כל מיני נתונים מזעזעים, אבל בהקשר של הדיון שלנו היום יש תופעה של קורבנות אלימות שמצדיקים את האלימות כלפיהם ומסבירים אותה, מתרצים אותה.
תמר גוז'נסקי: זו רק דוגמה לנושא מאד קשה.
תמר גוז'נסקי: אם אנחנו דנים באלימות כלפי מורים ובא נער ואומר: מה לעשות, למורים קשה, הילדים קשים היום, המורים מתפרצים – אזי אנחנו בבעיה, יש לנו ויכוח על א'-ב' של זכויות ילדים ונוער.
תמר גוז'נסקי: בשום מקרה ובשום צורה אין זכות למבוגר – כולל למורה – לפגוע ולהפעיל אלימות כלפי ילד, ושום תירוץ לא יעזור, אחרת אנחנו צריכים להשלים עם תופעות האלימות גם בבית, גם בבית-ספר.
תמר גוז'נסקי: אני מביאה זאת רק כדוגמה לנושא שראוי לבירור מאד-מאד רציני לגבי נושא של זכויות ילדים.
תמר גוז'נסקי: אני מאד קיוויתי שהעבודה המשותפת תחולל שינויים ותחולל לפחות התעקשות של ילדים ובני נוער על הזכות שלהם, כמו למשל הזכות לא להיות קורבן של אלימות בשום מקרה ובשום צורה, כולל לא לאלימות מילולית, לא להשפלות, לא להעלבות, ושבעצם מעמד הילד יקבל תנופה.
תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבתנאים הקיימים היום – כשיותר ויותר ילדים ובני נוער חיים בתנאים חברתיים-כלכליים קשים – עומדת שאלה קשה של מה אנחנו עושים.
תמר גוז'נסקי: האם אנחנו תומכים בחלוקת פיתות עם שוקולד לילדים עניים, לילדים רעבים, או שאולי יש לנו מחשבות אחרות.
תמר גוז'נסקי: הנה הצגתי בפניכם כמה נושאים דחופים, ועוד לא הגעתי לנושאים של חקיקה ולנושאים שבהם ניתן להגן על זכויות ילדים.
תמר גוז'נסקי: עוד מעט צריך להיכנס לתוקפו חוק שאני מקווה שלפחות יעלה את המודעות, שאומר שבכל הצעת חוק שנוגעת לילדים יצטרך להיכתב בדברי ההסבר כיצד זה משפיע על ילדים.
תמר גוז'נסקי: בנקודה הזאת שכל מי שיציע הצעת חוק יצטרך להסביר איך זה משפיע, במי זה פוגע, או אולי למי זה עוזר – הכוונה הייתה לומר שלילדים יש אינטרסים, יש זכויות, ואנחנו צריכים להתייחס לכך.
תמר גוז'נסקי: אנחנו לא יכולים להגיד שמאחר שהם ילדים, אנחנו המבוגרים יודעים את הכל ואנחנו נחליט והם רק יהיו בעצם מבצעים או מושפעים מההחלטות שלנו.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להביע שוב ולהדגיש את הרצון שלי ואני חושבת של הרבה חברי כנסת לעבוד אתכם, לשתף פעולה אתכם ולשמוע מכם, והייתי אומרת אפילו יותר מזה – להיות נתונים ללחץ מכם.
תמר גוז'נסקי: אני מצפה שמועצת התלמידים תלחץ, תפעיל לחץ עלינו, תדרוש דברים.
תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר אתם אישית בקרוב תהיו גם אזרחים בוחרים, אבל מעבר לכך, יש לכם אחריות לכל הילדים שאין להם מישהו אחר שבצורה כזאת מוכרת מבטא אותם.
תמר גוז'נסקי: זאת הקריאה שלי אליכם.
תמר גוז'נסקי: הונח כאן מסמך רקע על מועצות התלמידים, אינני יודעת כמה הוא יחדש לכם מעבר למה שאתם יודעים, אבל הוא חשוב לנו כדי להבין את הסמכויות ואת מידת הייצוגיות של המוסד.
תמר גוז'נסקי: אני מציעה שנשמע את רביד ואחר כך כל מי שירצה להצטרף – בבקשה.
תמר גוז'נסקי: רביד בן זאב: בוקר טוב.
תמר גוז'נסקי: זו פעם ראשונה שאני מגיעה לוועדה לקידום מעמד הילד, ואני שמחה לשמוע את הדברים שאת הזכרת בקשר לצורך לשמוע את דעתם של התלמידים ואת דעתם של הילדים על מה שקורה כאן, כי כנראה שבאמת אין מי שייצג אותנו יותר טוב מאשר אנחנו את עצמנו.
תמר גוז'נסקי: כאן כנראה שיש מקום להגדיל את המעורבות שלנו בתוך הפעילות שנעשית.
תמר גוז'נסקי: אני יכולה לספר על כמה דברים שנעשים בזמן האחרון בתוך מועצת התלמידים והנוער הארצית בנושאים שהזכרת, ואלה נושאים שעומדים על הפרק של כולנו – אם זה נושא העוני, אם זה נושא האלימות, אם זה נושא ההיערכות לשעת חירום, לשעות יותר קשות שיכול להיות שיגיעו.
תמר גוז'נסקי: כמו כן, נושא של תאונות דרכים, טיפול בהתמכרויות שונות כמו סמים, אלכוהול.
תמר גוז'נסקי: בנושא היערכות לשעת חירום אנחנו היום בודקים כמה תוכניות של היערכות בעיקר בתוך המועצות הרשותיות – אם זה בחלוקה של צעצועים, מצרכים לקהילות היותר הנזקקות בתוך הרשויות.
תמר גוז'נסקי: אחד הרעיונות שעלו זה למשל בדיקה של מקלטים בתוך הרשויות – כל מיני דברים שהנוער יכול לעזור בהם בקהילה שבה הוא חי, ואם הוא יידרש לכך, הוא יעשה זאת בשעה שיהיה צורך.
תמר גוז'נסקי: אנחנו שותפים לכל מיני ועדות בתוך משרד החינוך שדנות למשל בנושא אלימות.
תמר גוז'נסקי: בשבוע שעבר הפנינו את הבקשה שלנו להשתתף בוועדה למניעת התמכרויות – בעיקר סמים ואלכוהול – הפנינו את הבקשה לשרת החינוך, וגם בנושא הזה אנחנו מאד-מאד מעונינים להשתלב.
תמר גוז'נסקי: המועצה הארצית כרגע דנה בכמה נושאים – אם זה עניין של תאונות דרכים, שאנחנו בקשר עם כמה גופים לבדוק דרכים לטיפול בנושא מאחר שזו הפכה למכת מדינה שבעיקר בני נוער הם מי שסובלים ממנה; אם זה השתלבות בנושא של חקיקה בכנסת של החוק של נהג חדש, שגם שם אנחנו מייצגים את בני הנוער.
אור ליבמן: הפריעה לי נקודה מסוימת משום שאנחנו כן מנסים להשפיע וכן מנסים לשנות.
אור ליבמן: לדוגמה, ישבנו בוועדת הכלכלה ואנחנו כותבים עכשיו מכתב לאברהם פורז – בקרוב יש לנו מליאה ששם נעלה את הנושא הזה, ואנחנו כן משנים ומנסים להשפיע.
רביד בן זאב: זה בסקירה קצרה לגבי הפעילות ובעצם מה אנחנו מצפים מהפעילות המשותפת יחד עם הכנסת.
רביד בן זאב: זה לא סוד שבשנתיים האחרונות קיימת בעיה והיא הבאת נציגים מכל מיני מקומות בארץ.
רביד בן זאב: זה מביא אותנו למצב שישנם אזורים שהם יותר מיוצגים כי התחבורה יותר קלה, כי המצב הוא יותר רגוע, וישנם מקומות שבהחלט יש בהם נוכחות שהיא בעייתית – אם זה עניין של שעות, אם עניין של בטיחות מבחינת ההגעה.
רביד בן זאב: גם זה נושא שמקשה על פעילות המועצות משום שיש אוכלוסיות שלמות של בני נוער שגרים באזור גיאוגרפי מסוים ויש להם קושי להיות מיוצגים בתוך המועצה הארצית ובתוך המועצה המחוזית, או בתוך כל גוף שאמור לייצג אותם והפעילות שלו נפגעת מעצם זה שלא מגיעים נציגים מאותו אזור.
רביד בן זאב: אור ליבמן: ממחוז מרכז לא מגיעים נציגים – לדוגמה מאריאל.
רביד בן זאב: נעמי ריפטין: האם יש נציגים מהמגזר הערבי?
הדרה רוזנבלום: ודאי.
הדרה רוזנבלום: רביד בן זאב: יש נציגים דרוזים ויש נציגים בדואים.
הדרה רוזנבלום: באמת אפשר להגיד שיש שילוב של כל שכבות האוכלוסייה, כל סוגי בני הנוער וכל הרבדים שאנחנו מכירים בתוך המועצה הארצית, בתוך המועצות המחוזיות, בתוך הרשויות – אם זה מתוך בתי-ספר, אם זה מתנועות נוער, אם זה מארגונים שונים.
הדרה רוזנבלום: הייצוג קיים.
הדרה רוזנבלום: הוא נפגע בזמן האחרון מכל מיני סיבות – גם סיבה ביטחונית – אבל המועצה הארצית בנהלים שלה ובתקנות שהיא קבעה לעצמה, בתקנון העל ובכל מיני מסמכים כאלה, כן מוצאת מקום – אם זה מקום משוריין במועצה הארצית לנציג דרוזי ובדואי – כדי לדאוג שכל בני הנוער ייוצגו בתוך המועצה.
תמר גוז'נסקי: אני מוכרחה לומר שבנציגות שבאה לישיבות הוועדה לא ראיתי את הגיוון הזה.
תמר גוז'נסקי: הדרה רוזנבלום: הם לא רוצים לבוא לירושלים.
תמר גוז'נסקי: האמת היא שאחת הוועדות שהכי הרבה משתתפים בה זו דווקא ועדת החינוך כי שם יש הרבה מאד בעיות שמעסיקות אותם מעצם היותם תלמידים.
תמר גוז'נסקי: פונים אליהם והם בהחלט גם פונים ליושב ראש הוועדה בעצמו בבקשות להעלות נושאים שונים שהם מבקשים להעלות על סדר היום.
תמר גוז'נסקי: לא אחת הם אפילו מקבלים נזיפה איך הם מעלים זאת שם ולא מעלים את זה ישר במשרד החינוך, כי לפעמים יש בעיות שהם רוצים להעלות לסדר היום, ואם זה עולה אז לפחות מתקיים דיון.
תמר גוז'נסקי: אנחנו כל הזמן עוסקים בנושאים של שוויון הזדמנויות וצורכי האחר והשונה.
תמר גוז'נסקי: החבורה שיושבת כאן היא חדשה, אבל נציגים שלנו היו שותפים בוועדה של השופטת סביונה רוט-לוין בכל הנושא של אמנת זכויות הילד.
תמר גוז'נסקי: הועלתה הצעה וזה הובא גם בפניהם, ערכנו על כך יום שלם של דיונים.
תמר גוז'נסקי: משום מה היתה תחושה שזה הולך כעת לאיזושהי רמה של חקיקה.
תמר גוז'נסקי: למשל בחנוכה יש לנו 1,200 בני נוער שישתתפו במחנות.
תמר גוז'נסקי: אחת היחידות שאנחנו הולכים להעביר זה לקראת ה-10 בדצמבר – שזה יום זכויות האדם – אנחנו רוצים שכל נציג מועצה יוכל לפחות בבית הספר לסייע כי אנחנו לא יודעים אם המחנכים יעשו פעילויות, אבל להעביר איזשהו שיעור בנושא של זכויות האדם.
תמר גוז'נסקי: היה ויכוח עם הילדים כי הם טענו שהם מעדיפים לעסוק בזכויות הילד על זכויות האדם, אבל אני יודעת שיציינו במשרד החינוך את זכויות האדם.
תמר גוז'נסקי: אם יחליטו בבית הספר שרוצים לעסוק בזכויות הילד – הרשות בידם.
תמר גוז'נסקי: אנחנו באמת נתקלים בזמן האחרון בקשיים כאשר הסיבה העיקרית שאני רואה היא סיבה כלכלית – אם זה ברשויות.
תמר גוז'נסקי: ראשית, מה שנפגע זה שעות הפנאי והבלתי פורמלי.
תמר גוז'נסקי: אם יש כסף, לא בדיוק יתנו למנחה ללכת להשתלמות או יתנו לו שעות הנחייה.
תמר גוז'נסקי: גם לגבי הפעילויות, כמובן שהמצב של הרשויות אינו טוב.
תמר גוז'נסקי: כמובן, מי שהיה כל הזמן מבוסס ומצבו היה טוב – זה כבר נמשך מכוח האנרציה.
תמר גוז'נסקי: יש איזשהו אור כעת משום שבשנה הבאה אמורות להתקיים בחירות, ומשנה הבאה ילדים בגיל 17 כבר יוכלו להצביע לרשויות המקומיות, אז משלא לשמה בא לשמה ופתאום אומרים – אולי את יכולה לעזור לנו, לתת לנו קורס או הנחייה איך להקים מועצות כאלה.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: את מדברת על עצם קיומן של מועצות תלמידים?
תמר גוז'נסקי: הדרה רוזנבלום: הם לא יכולים ללא שמישהו יעזור להם, יוביל אותם – לפחות אכסניה, מקום שניתן אפילו להשתמש בפקסים, בטלפונים.
תמר גוז'נסקי: אם אין כסף ברשות – יש כאן בעיה.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: מועצת תלמידים לא מעוגנת בהוצאות?
תמר גוז'נסקי: הדרה רוזנבלום: בבתי ספר כן.
תמר גוז'נסקי: אנחנו במשרד החינוך משלמים את הנסיעות לכל הילדים במחוזית ובארצית.
תמר גוז'נסקי: בתוך הרשות לא מדובר בהוצאות כל כך גדולות של נסיעות, אבל כאשר הם מגיעים אלינו, אנחנו מחזירים להם החזרים עבור נסיעות והם גם מקבלים כיבוד.
תמר גוז'נסקי: נניח טלפונים אנחנו לא משלמים, כמו כן פקסים ואינטרנט.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מנסים כעת למצוא דרכים חלופיות לפעילות כדי שיהיו פחות על הכבישים, קיימת עם זה בעיה מאד קשה.
תמר גוז'נסקי: גם ההורים לא מסכימים אלא אם כן יהיה מלווה, ואז צריך לממן את המלווה.
תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, יש בזמן האחרון לוגיסטיקה שבגלל המצב הביטחוני משפיעה גם על הפעילות שלהם.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מנסים להתגבר על כך.
תמר גוז'נסקי: לדוגמה, רביד גרה ברמת-צבי ליד עפולה – אני יודעת שאצלם מדי פגישה באים ליישוב אחר.
תמר גוז'נסקי: ליאת בלמס: שמי ליאת, אני מגיעה מחיפה.
תמר גוז'נסקי: אני מלווה של מועצת הנוער העירונית, שיושבים כאן נציגיה.
תמר גוז'נסקי: אנחנו קיבלנו את הזימון והגענו לכאן בפעם הראשונה.
תמר גוז'נסקי: הייתי רוצה לציין בהמשך לדבריה של הדרה את החיוביות מתוך המקום שממנו אנחנו מגיעים מבחינת הנושא שאנחנו דנים בו היום.
תמר גוז'נסקי: היו"ר תמר גוז'נסקי: את מורה במקצועך?
תמר גוז'נסקי: ליאת בלמס: לא.
תמר גוז'נסקי: אני כרגע לומדת תואר שני מדע המדינה ומינהל ציבורי, ואני מלווה את המועצה.
תמר גוז'נסקי: הדרה רוזנבלום: אגב, זה הפרופיל של האנשים שמלווים את המועצות – הם בדרך כלל סטודנטים צעירים.
תמר גוז'נסקי: ליאת בלמס: מבחינה עירונית דווקא יש הרבה תמיכה ואכסניה מאד-מאד טובה למועצת הנוער.
תמר גוז'נסקי: אמנם אנחנו שוכנים במקלט אך יש לנו מחשב, פקס, טלפון – דברים שאני חייבת לציין שהם לא מובנים מאליהם ביכולת פיתוח המנהיגות העצמית, הפעולה העצמית והשפעת הלחץ על המקורות הפרלמנטריים.
תמר גוז'נסקי: גם אם המועצה מתוקצבת בתקציב עירוני – והיא מתוקצבת – עדיין יש להם את חופש הפעולה בגבולות הנכונים כמובן, ולכן אני נמצאת בתפקידי, עדיין יש את חופש הפעולה להביע תביעות לראש העיר, לישיבות מועצת עיר, לוועדות עירוניות.
תמר גוז'נסקי: גיא - שהוא יושב ראש המועצה – הוא חדש, הוא מקבל מינוי בקרוב כיועץ ראש העיר לענייני נוער.
תמר גוז'נסקי: נכון, אפשר לומר שזו רק כותרת, אבל קודמתו שיצאה מהתפקיד ניצלה את זה ביתר שאת והגישה אינספור בקשות ותביעות לגבי מעורבות של תלמידים ונוער.
תמר גוז'נסקי: אני מאד מברכת על כך שראיתם לנכון להזמין אותנו – גם אם אנחנו לא דרך המחוז או דרך הארצי – כדי גם לראות לפעמים את המקומות הקטנים – לא כל כך קטנים, אבל בהשוואה לעיריות המקרו שיש כאן, אנחנו באים ממיקרו מסוים – ולהדגיש שאם דיברנו קודם על נושא השוויון, זה גם נושא שאנחנו מטפלים בו.
תמר גוז'נסקי: השנה אנחנו לוקחים את ערך הפלורליזם כנושא מאד חזק, במיוחד משום שחיפה מסמלת בצורה הטובה ביותר את הנושא של ערבים, יהודים, חילוניים ודתיים.
תמר גוז'נסקי: אנחנו רואים את הקושי – גם שלנו במועצה – להביא נוער ערבי.
תמר גוז'נסקי: אני שואלת את עצמי, בתור מלווה – נער ערבי צריך להגיע לישיבת מועצה ולשאול את עצמו מה נותנים לי כאן כדי שאני אשאר כאן, ברמה הכי בסיסית, מה אני מקבל כאן, מה יוצא לי מזה בתור נער ערבי שגר בעיר חיפה, וזה המוטו שאנחנו מנסים עכשיו ללכת לאורו.