GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בן-ציון בראנץ: כפי שציין ד"ר קדמן, העיקרון הוא למצוא את האיזון בין אי ניתוק הילד מהוריו לבין היכולת לחוש במהירות את השלב שבו הוא עובר למצב סיכון, ולקלוט אותו בחזרה בפנימיה.
לאה נס: השאלה היא מי יחוש – בוודאי לא ההורה המזיק.
גילה פינקלשטיין: מישהו צריך לפקח על הילדים.
בן-ציון בראנץ: אני מפנה את חברי הוועדה לסוגיית החופש הגדול, וגם אותה אקריא: "החניכים לא ישוחררו לתקופה שעולה על חודש בחופש הגדול.
בן-ציון בראנץ: הפנימיה תקיים במשך שלושה שבועות פעילות נופש- - -
רן כהן: של מי ההוראות האלה?
בן-ציון בראנץ: שלנו, של משרד הרווחה.
רן כהן: מנכ"ל המשרד הוציא אותן?
בן-ציון בראנץ: כן, אנחנו.
בן-ציון בראנץ: "העיתוי של קיום פעילות זאת ייקבע על ידי המנהל בהתייעצות עם הפיקוח.
בן-ציון בראנץ: בכל מקרה תפתח הפנימיה שבוע לפני תחילת הלימודים לקליטת החניכים החוזרים והחניכים החדשים.
בן-ציון בראנץ: לסיכום: עד ארבעה שבועות חופשה, שלושה שבועות פעילות נופש מאורגנת, ובשבוע האחרון היערכות לקראת הלימודים.
בן-ציון בראנץ: "
רן כהן: אלו הן ההוראות.
רן כהן: מה קורה בפועל?
בן-ציון בראנץ: לנושא הבדיקה העדכנית ביחס למצבו של ילד: בכל תיק של ילד שמופנה בחוק נוער--
רן כהן: מר בראנץ, מה המצב כרגע?
רן כהן: אנחנו כבר בחופשת הקיץ - איזה חלק של הפנימיות נסגרו וסגרו את הילדים?
בן-ציון בראנץ: אצלי אין אף פנימיה סגורה במשך הקיץ.
בן-ציון בראנץ: יושבים כאן נציגים של הפנימיות – אין אצלי דבר שנקרא פנימיה סגורה.
בן-ציון בראנץ: הכוונה היא לפנימיות משרד העבודה והרווחה – הפנימיות המוסדיות, השיקומיות, הטיפוליות והפוסט-אשפוזיות.
בן-ציון בראנץ: אין דבר כזה לסגור את הפנימיה במשך הקיץ.
רן כהן: כולן פתוחות?
בן-ציון בראנץ: כולן פתוחות.
בן-ציון בראנץ: בנוסף לכך יש מוקד – כל מפקח ששומע על ילד שהלך הביתה מתוך הנחת יסוד שזה אפשרי אבל משהו השתנה בבית, מקבל טלפון, מתקשר ישירות לפנימיה והפנימיה ערוכה לקבל אותו.
רן כהן: כלומר, מבחינת
רן כהן: כם הצעקה היא לא צעקה בכלל כי אין בעיה כזאת.
בן-ציון בראנץ: לדעתי אין מקום לצעקה הזאת.
בן-ציון בראנץ: אם היו בודקים אתנו, אם היו מקבלים את הנוהל או אם היו מאתרים ילד-שניים כאלה, תוך שעות אני מחזיר אותו לפנימיה.
רן כהן: אולי אשאל את עדנה שטרית, פקידת סעד שנמצאת כאן מטעם איגוד העובדים הסוציאליים, מהם הדברים הידועים לך לגבי המצב.
עדנה שטרית: לפני הכל, אני רוצה לציין שבאמת עושים עבודה נפלאה בפנימיות.
עדנה שטרית: אני מורידה את הכובע – מדובר בילדים במצבים קשים מאוד שלא הצלחנו בקהילה להתמודד אתם.
עדנה שטרית: אני לא רוצה שיובן מדבריי חלילה שיש איזושהי בעיה עם עבודתן של הפנימיות כי אנחנו עובדים בשיתוף פעולה יפה מאוד לטובת הילדים.
עדנה שטרית: בנוסף, אני שמחה על ההנחיה הזאת – אבל בשטח לא יודעים עליה.
עדנה שטרית: בררתי עם הרבה מאוד פקידי סעד שנמצאים בשטח, ואנשים לא מודעים להנחיה הזאת, לפיה הפנימיות חייבות לקבל גם בקיץ.
עדנה שטרית: כיוון שאני רכזת חוק נוער ויושבת ראש תא פקידי הסעד לחוק הנוער, יש לי קשר עם הרבה מאוד פקידי סעד.
עדנה שטרית: מבירור קצר מאוד שערכתי עולה שאולי הפנימיות לא נסגרות, אבל יש מצבים של לחצים מאוד לא-פשוטים, שמגיעים מכיוון הפנימיות.
עדנה שטרית: אם עובדת בפנימיה טיפולית ממדרגה ראשונה אומרת לי: "תדעי לך, רק ההומלסים נשארים כאן.
עדנה שטרית: אותו את רוצה להשאיר?
עדנה שטרית: " או "אנחנו שולחים הביתה ילדים של חולי נפש.
עדנה שטרית: הוא יהיה כאן לבד".
עדנה שטרית: במשפטים כאלה אני רואה לחץ.
עדנה שטרית: כשאני עומדת מול פנימיה במצב כזה, ומבינה שהוא באמת יהיה שם לבד, אני שוקלת שוב אם הסיכון בקהילה עדיף.
עדנה שטרית: קיבלתי היום מכתב מילד שנשלח הביתה.
עדנה שטרית: מדובר בילד בן 14 עם רקע פסיכיאטרי מאוד לא-פשוט, שמציץ לסבתא שלו ומאונן בפני ילדים.
עדנה שטרית: הוא מהווה סיכון לעצמו, לאמא שלו ולילדים שנמצאים בסביבתו.
עדנה שטרית: לגבי הילד הזה לא אמרו לי "לא", אלא "תקבלי תשובה".
עדנה שטרית: בעיניי זה חמור.
עדנה שטרית: אני לא מדברת על חודש אלא על שבועיים ועל שבוע.
עדנה שטרית: אני לא מדברת על מצב שבו צריך לבדוק את זה פעם בשנה, אלא על מצבים שבהם צריך לפעמים לבדוק את זה ברמה היומיומית – אם הילד יכול לחזור או לא, ולכמה זמן.
עדנה שטרית: לפעמים צריך לאפשר לילד הזה לחזור ליום-יומיים - כי אנחנו מכירים בערך של הבית, וצריך לסנן את המקסימום ולעשות הכל כדי שילדים יגורו בבית.
עדנה שטרית: אבל במידה שזה לא אפשרי, לשמור על הקשר הזה.
רן כהן: גב' שטרית, האם יש פנימיות שנסגרו לגמרי, או פנימיות ששלחו את כל הילדים או כמעט את כל הילדים?
עדנה שטרית: אני לא חושבת.
עדנה שטרית: מה שכן, יש לחץ--
לאה נס: כאנשי מקצוע אתם אמורים לעמוד בלחץ הזה של אנשי הפנימיות.
עדנה שטרית: אתמול ביררתי עם פקידי סעד – לא רק שאנחנו לא יודעים, אנחנו נכנסים לנישה הזאת כפי שקורה עם חובת דיווח ועם דברים קשים רבים אחרים, שכלולים בתפקיד המסובך והמורכב מאוד שלנו.
עדנה שטרית: אנחנו מקבלים את זה, כי העבודה היא בעומס בלתי אפשרי.
עדנה שטרית: אין לכם מושג מה זה להיות פקיד סעד לחוק נוער בקהילה.
עדנה שטרית: זאת פשוט עבודה בלתי אפשרית.
יצחק קדמן: בהנחה שיש בכלל באותו יישוב, כי יש יישובים--
עדנה שטרית: בנוסף, בקיץ אין מערכות תמיכה – אין בית ספר ואין מועדוניות.
עדנה שטרית: הכל קורס מבחינת הקהילה.
עדנה שטרית: גם ההוצאות הכלכליות גוברות, הצפיפות, העומס, הוונדליזם, השוטטות – הכל נעשה קשה יותר.
עדנה שטרית: במחלקות ילדים ננטשים על ידי הורים, שפשוט לא מסוגלים להתמודד יותר.
עדנה שטרית: באים ומביאים אלינו את הילדים.
עדנה שטרית: לפעמים יש מחזות קורעי לב ממש, לראות אמא שאומרת: קחו את הילדים ותעשו מה שאתם רוצים, והולכת.
עדנה שטרית: אתה רואה ילד בן 4 שרודף אחריה – זה פשוט נורא לראות את זה.
עדנה שטרית: אם כך, בקיץ במיוחד המערך הטיפולי בילדים בסיכון, שגם כך הוא קשה מאוד, הופך בלתי אפשרי.
עדנה שטרית: אנחנו מטפלים במצבי סיכון של סכנת חיים ממש.
רן כהן: בכל זאת אנחנו מבקשים לדעת האם בשטח ההוראות של משרד הרווחה הן אלו שתקפות.
רן כהן: את באה מהשטח, ואת מכירה את פקידי הסעד ואת המצב בפנימיות – האם יש ילדים בסיכון שנשלחו לביתם בחופשת הקיץ?
עדנה שטרית: כן.
עדנה שטרית: חברה סיפרה לי על ילד חולה סכרת – לא מהיישוב שלי – שהוא עולה חדש ממשפחה דלה ביותר.
עדנה שטרית: הוא נשלח הביתה, והיא אומרת שהיא מתה מפחד שהוא לא ימות לה.
עדנה שטרית: מצאו אלתור – פעם ביומיים מישהי הולכת לוודא שהוא לוקח את התרופות שלו.
עדנה שטרית: עם כל הכבוד, במקרה של ילד כזה אולי אפשר היה לעזור למשפחה להגיע לפנימיה יותר.
שושנה שוורץ: אני חושבת שבמקרה כזה אותה פקידת סעד צריכה לפנות למפקח המחוזי, שאחראי על הפנימיה הרלוונטית, כי הוא מי שמוציא אל הפועל--
עדנה שטרית: אנחנו לא יודעים על ההנחיה הזאת.
עדנה שטרית: מבחינתנו זה חופש – כולם יוצאים.
בן-ציון בראנץ: עזבי את ההנחיה – את יודעת מיהם המפקחים שעומדים מולך בפנימיות?
עדנה שטרית: אני יודעת, אבל כשאני עומדת מול פנימיה – ואני מספיק ותיקה בשטח--
יצחק קדמן: אני אומר את זה לעדנה בפנים: יש פקידי סעד שלא מגיעים בכלל לראות מה קורה עם הילדים כשהם חוזרים הביתה מהפנימיה.
יצחק קדמן: הם לא יודעים מה קורה אתם שם.
עדנה שטרית: נכון, אל תתפלא.
גילה פינקלשטיין: אז מי מפקח על זה?
עדנה שטרית: זה בדיוק הענין: אנחנו נמצאים בעומס בלתי אפשרי.
עדנה שטרית: קמה עכשיו ועדה לבדיקת תפקודם של פקידי הסעד, והיא הגיעה להמלצות - היא דיברה על תקינה ועל כל מני דברים.
עדנה שטרית: אפילו שר אין לנו – סליחה שאני אומרת את זה בצורה כזאת.
עדנה שטרית: אנחנו מחכים כבר חודשים כדי להגיע לסגן השר עם ההמלצות שהגענו אליהן בנושא חוק הנוער.
עדנה שטרית: בלתי אפשרי.
עדנה שטרית: מדובר בדיני נפשות, ואנחנו עושים עבודה קשה ביותר.
עדנה שטרית: אנחנו חשופים לאחריות פלילית כיוון שהתפקיד הזה מעוגן בחוק, והוא פשוט בלתי אפשרי.
עדנה שטרית: אין היום פקידי סעד שמוכנים לעסוק בתקינה.
שושנה שוורץ: אני מייצגת את הפנימיות של עירית תל אביב, אבל אני חברה בעמותה לקידום פנימיות טיפוליות-שיקומיות שבפיקוח השירות לילד ונוער.
שושנה שוורץ: במערכת שלנו, העירונית, ובמערכות שאני מכירה באמצעות חברים בעמותה, פנימיות פתוחות במשך 365 יום בשנה.
שושנה שוורץ: אנחנו מטפלים כרגע ב-150 ילדים, ולאורך כל השנה – ולאו דווקא בחופשת הקיץ; ישנן חופשות ממושכות כמו סוכות ופסח – מתקיימות קייטנות בפנימיות לכלל הילדים.
שושנה שוורץ: אנחנו באמת מעונינים לשמר למי שרק אפשר את הקשר עם המשפחה.
שושנה שוורץ: אנחנו צריכים להיערך לפתיחת שנת הלימודים, לסייד את הפנימיה ולאפשר לאנשי הצוות להתרענן – יש תחלופה של אנשי צוות, וצריך להיערך לקליטתם של אנשי צוות חדשים ולקיים ימי היערכות.
שושנה שוורץ: לקראת סוף אוגוסט אנחנו תמיד קולטים את הילדים בחזרה לקייטנת התארגנות לפתיחת שנת הלימודים.
שושנה שוורץ: גם כשהפנימיה פתוחה, יש קבוצה קטנה מאוד בקיטנה קטנה, שאנחנו מכנים "קייטנת חרום", שפתוחה למחצית מילדי הפנימיה.
שושנה שוורץ: ברמה עקרונית זה פתוח לכל ילד שנמצא במצוקה.
שושנה שוורץ: אנחנו לא ממתינים לטלפונים של הילדים; אנחנו מקיימים ביקורי בית אצל הילדים ותמיד יש עובדת סוציאלית אחת לפחות בתורנות, שמקיימת סבב טלפונים.
שושנה שוורץ: המדריכים עצמם מתקשרים עם הילדים.
שושנה שוורץ: כלומר, הקשר נשמר.
שושנה שוורץ: אצלנו זה קל יחסית כיוון שההורים גרים בסמיכות לפנימיות – הפנימיות הן בתוך תל אביב, בסמוך לבתי הילדים.
שושנה שוורץ: אני מניחה שבפנימיות בהן ילדים "מוגלים" – כך אני מכנה זאת; הרבה מאוד ילדים בארץ מוגלים מהקהילות שלהם לפנימיות מרוחקות – יש קושי לקיים את הקשר הזה ואת רמת הבקרה הזאת.
שושנה שוורץ: חשוב לי לומר למשרד הרווחה: יש לנו, למנהלי הפנימיות, ויכוח ממושך מול משרד הרווחה.
שושנה שוורץ: אני מתייחסת לדברים שאמר בן-ציון ביחס לתקצוב הפנימיות במהלך 365 ימים בשנה.
שושנה שוורץ: אני רוצה להזכיר שיש ויכוח גדול לגבי רמת התקינה של פרופיל כוח האדם שהמשרד מממן היום.
שושנה שוורץ: אנחנו חולקים על הפרשנות של משרד הרווחה ביחס לחוק שהוא תיקן.
שושנה שוורץ: ברמת כוח האדם אנחנו לא עומדים היום בהתאם לצרכים ולפרופיל הילדים שמופנים אלינו.
שושנה שוורץ: גם כך אנחנו במצוקה גדולה מאוד בשגרת היומיום - עושים פליק-פלאק באוויר וכל מני קומבינות--
רן כהן: זה לא שייך לנושא הנדון.
שושנה שוורץ: אדוני היושב ראש, אתם צריכים להבין שבקיץ אנחנו עובדים על פני כל היממה.
שושנה שוורץ: כלומר, במהלך אמצע השנה יש לנו לפחות את הבוקר, כאשר הילדים נמצאים בבית הספר.
שושנה שוורץ: כאן אנחנו צריכים לאייש צוותים מלאים 24 שעות ביממה, כי מדובר בקייטנה.
שושנה שוורץ: יש נוהל יציאה לבריכה וטיולים – אנחנו לא יכולים להוציא קבוצת ילדים גדולה עם איש צוות אחד.
שושנה שוורץ: לאורך כל השנה משרד הרווחה לא מממן שעות נוספות, לא מממן שעות שבת, לא מממן כוח אדם בהתאם לצרכים באיוש כוח האדם בזמן חופשות.
שושנה שוורץ: לא מדובר רק בחופש הגדול, אלא גם בסוכות וגם בפסח.
שושנה שוורץ: כוח האדם הוא תת-תקני ברמת השגרה, שלא לדבר על רמת החופשים למיניהם.
שושנה שוורץ: על כך מישהו צריך לתת פעם את הדעת.
רן כהן: חברת הכנסת נס חייבת ללכת.
רן כהן: אני מודה לך על היוזמה המשותפת.
רן כהן: אשתדל להגיע לסיכומים כבר בישיבה הזאת.
עדנה שטרית: אני מבקשת להוסיף משפט אחד: אני יודעת על מנהל במסגרת טיפולית, שאחד השיקולים מבחינתו אם לקלוט ילדים חדשים הוא השאלה אם יש סידור עבורם לקיץ.
עדנה שטרית: זה חמור בעיניי.
עמנואל גרופר: אני משמש כמנהל אגף הפיקוח על הפנימיות המנהל לחינוך ההתיישבותי ועליית הנוער, שמשמש היום כמטה מרכזי של הפנימיות במשרד החינוך.
עמנואל גרופר: משרד החינוך מתקצב בשנה כ-22 אלף חניכים בפנימיות.
עמנואל גרופר: זו השנה השניה שבה יזמנו פעילות של מחנות לימודיים בחופשות כדי לקצר את החופשות הגדולות.
עמנואל גרופר: זה מתקיים גם בפסח, שבוע לפני ליל הסדר.
עמנואל גרופר: הקיץ גייסנו יותר מ-2 מיליון ש"ח.
עמנואל גרופר: בימים אלה, כ-2,200 חניכים נמצאים במחנות לימודיים.
עמנואל גרופר: בנוסף לכך, 500 בני נוער עולים נמצאים בפנימיות, ומתקיימים עבורם אולפני קיץ.
עמנואל גרופר: הפנימיות שאנחנו מקיימים כפנימיות לנוער מנותק - יש 5 פנימיות כאלה: מנוף, קדמה וכך הלאה - מקבלות תקצוב נוסף של כ-140 אלף ש"ח לכל פנימיה, לפעילויות קיץ נוספות.
עמנואל גרופר: לגבי כלל הפנימיות: ישנה הנחיה שחייבים למצוא מסגרת בתוך הפנימיה לילדים שנמצאים בסיכון – שהפנימיה לא תהיה סגורה - או במסגרת של משפחות מארחות.
עמנואל גרופר: כך שמהבחינה הזאת, הצלחנו בשנתיים האחרונות ליצור נורמה בפנימיות, לפיה אין דבר כזה שב-20 ביוני שולחים את הילדים עד תחילת שנת הלימודים.
רן כהן: יש לכם בקרה על כך שהילדים לא נשלחו הקיץ הזה להורים שלהם, בוודאות?
יצחק קדמן: אתה מדבר גם על המפעל להכשרת ילדי ישראל?
עמנואל גרופר: כן.
עדנה שטרית: יש שם בעיה.
עמנואל גרופר: השנה אנחנו מתקצבים גם את המפעל להכשרת ילדי ישראל וגם את האגודה לקידום החינוך.
עמנואל גרופר: גם אצלם תקצבנו עכשיו שבועיים של מחנות לימודים בקיץ.
רן כהן: ד"ר גרופר, ייתכן שאתם תקצבתם הכל, אבל ייתכן שבכל זאת שלחו את הילדים הביתה.
רן כהן: מה אתם יודעים?
יצחק קדמן: שבועיים מתוך חודשיים?
עמנואל גרופר: שבועיים מתוך חודשיים לפעילות מסודרת.
עמנואל גרופר: אבל יש פעילויות נוספות שנעשות ביוזמות מקומיות.
עמנואל גרופר: אני יודע על כפר הנוער "קדמה", שלאורך כל הקיץ מבצעים כל מני סוגים של פעילויות אתגריות, וכן הלאה.
עמנואל גרופר: מביאים בכל פעם את הילדים לשבוע, כך שהילדים יהיו בחלק מהזמן גם בבית.
עמנואל גרופר: אני לא יכול להשיב לך באופן חד משמעית על כל אחד מ-22 אלף הילדים, אבל הפיקוח שלנו בכל המקומות האלה בודק יחד עם הצוותים – המנהלים והעובדים הסוציאלים - שאותם ילדים, שזקוקים לסידור במהלך הקיץ, יקבלו אותו.
רן כהן: אם השרה היתה מבקשת ממך דיווח לגבי מספר הילדים שנשלחו לביתם לכל הקיץ, הילדים שנשלחו לביתם למשך חודש או לשבועיים, האם אתה יכול לדלות את הנתונים הללו מהפנימיות כדי לדעת מה המצב?
עמנואל גרופר: זה דבר שאפשר לנסות לעשות אותו.
עמנואל גרופר: אין לי את המספרים המדויקים אונ-ליין, אבל בסדר גודל, למעלה מ-15% מהילדים נמצאים בתוך הפעילויות האלה, שמאורגנות על ידנו.
ישראל לקס: שמי ישראל לקס, אני מנהל פנימיה לילדים בסיכון בירושלים.
ישראל לקס: אני עובד בתחום של ילדים עם סיכון יותר מ-20 שנה, בפנימיות של משרד הרווחה, כולל בזמן מלחמת המפרץ.
ישראל לקס: בתקופת מלחמת המפרץ קיבלנו הוראה ממערכת הבטחון לפנות, וחזרנו לעבוד כעבור שבועיים, כאשר כל הארץ היתה עדיין מושבתת.
רן כהן: בירושלים קבלתם הוראה לפנות?
ישראל לקס: כן.
ישראל לקס: היתה הוראה חד משמעית לפנות את כל הפנימיות.
יצחק קדמן: פינו ילדים למקומות שלא היה בהם ממ"ד - - -
ישראל לקס: במשך 20 שנה אני לא זוכר שסגרנו פנימיה לשלושה שבועות.
ישראל לקס: אנחנו עובדים במשך כל חודש יולי בצורה קשה מאוד.
ישראל לקס: אנחנו עובדים כמעט 24 שעות ביממה.
ישראל לקס: אין בית ספר, אין מערכת תגבור, וגם בקהילה הכל מתחיל להיסגר בהדרגה.
ישראל לקס: בחודש יולי הפנימיות עובדות בצורה קשה מאוד.
ישראל לקס: זהו החודש הקשה ביותר.
ישראל לקס: אנחנו מגיעים לסוף יולי בהתמוטטות של רוב הצוות.
ישראל לקס: אין ספק בכך שגם הצוות זקוק למנוחה, אחרת אי אפשר להתחיל שנה.
ישראל לקס: לגבי הפתרונות: צריכים להיות פתרונות.
ישראל לקס: אגב, יש ילדים שלא רוצים ללכת לפנימיה אחרת.
ישראל לקס: זה נכון, אבל השאלה היא מהי האלטרנטיבה.
ישראל לקס: צריך להתחשב גם בגילאים שונים לגבי רמות הסיכון ולגבי הפתרונות השונים.
ישראל לקס: לדעתי, צריך לבצע בדיקה לגבי רמת סיכון מול רמת פיקוח.
ישראל לקס: כלומר, לא כל הילדים הם אותו הדבר.
ישראל לקס: כפי שציין ד"ר קדמן, יש ילדים שיכולים לחזור הביתה, וטוב שהם יחזרו הביתה.
רן כהן: זה רק חייב להיות סלקטיבי ומותאם לכל ילד.
ישראל לקס: לדעתי, ברמת הסיכון אנחנו יכולים לאבחן ברמה מהירה וגבוהה מאוד מי ברמת סיכון גבוהה, בינונית ונמוכה, ומי בחוק נוער.
ישראל לקס: השאלה היחידה היא רמת הפיקוח ומי מבצע אותה.
ישראל לקס: לדרוש מפקידי הסעד, שגם הם בהתמוטטות, לעשות את זה - גם זה אבסורד.
ישראל לקס: לדרוש מאנשי צוות הפנימיה שהם יעשו את זה – גם זה אבסורד.
ישראל לקס: השאלה היא מי יעשה את הפיקוח הזה.
ישראל לקס: בלי פיקוח הכל מילים.
ישראל לקס: אנחנו מקבלים כל מני חוזרים וכן הלאה - אלו הם מילים בעלמא.
שושנה שוורץ: הקהילה אמורה להמשיך לטפל בילדים, גם כשהם בפנימיה וגם - - -
יצחק קדמן: איזו קהילה?
יצחק קדמן: קרית מלאכי?
שושנה שוורץ: אפילו קהילת תל אביב לא יכולה לעשות את זה.
ישראל לקס: קהילת ירושלים כבר מתמוטטת.
ישראל לקס: רווחת ירושלים קורסת גם היא.
ישראל לקס: גם הם בצרות קשות מאוד עקב הפיגועים.
ישראל לקס: אני לא בא להאשים אף אחד, אבל השאלה היא מי מבצע את הפיקוח הזה.
רן כהן: אם אני מבין נכון, אין דרך אחרת אלא שמשרד הרווחה יפקח על המוסדות שלו ומשרד החינוך יפקח על המוסדות שלו, כי אין לנו אף שיטה אחרת של פקח-על.
ישראל לקס: לא פקח-על, אבל זה צריך להיות מעבר למספרי הטלפונים ולקשר הטלפוני.
ישראל לקס: אין ספק – אנחנו עושים את זה.
ישראל לקס: זה קיים ואנחנו מבצעים מעקב.
ישראל לקס: אבל אם אתה שואל אותי עם יד על הלב?
ישראל לקס: גם כשמתקשרים לילד ולהורה אחת לשבוע, האם אנחנו באמת יודעים מה קורה לו?
רן כהן: זה רע מאוד.
רות שטייניץ: אני מהמועצה לילד החוסה, ולקראת הישיבה ערכתי תקציר קצר ככל שיכולתי כדי לקבל מידע.
רות שטייניץ: לפי מה שאני ביררתי, יש הרבה מאוד בעיות עם ילדים שנמצאים בכפרי נוער, והם ילדים בסיכון.
רות שטייניץ: הם חוזרים לבתים בלתי אפשריים: אבא נרקומן, אמא ברחוב, והילדים מתגלגלים ברחובות.
רות שטייניץ: הדיווח האחרון הוא על שני ילדים שנשלחו עכשיו הביתה לאחר שמצאו אותם מתגלגלים ברחוב ונוברים בפחי אשפה.
רות שטייניץ: בסופו של דבר סידרו אותם בחיפה, ב"בית של חיים".
רות שטייניץ: כנראה שלא היתה אפשרות להחזיר אותם לפנימיה.
רות שטייניץ: אם אתה רוצה, אתן לך את שם הפנימיה.
עמנואל גרופר: תני לי את השם.
רות שטייניץ: יש גם טענות לגבי הפנימיות של המפעל להכשרת ילדי ישראל, על כך שלא בכולם יש סידור שמאפשר לילדים להשאר.
רות שטייניץ: שמעתי גם על פנימיה טיפולית בפיקוח משרד הרווחה, כאשר ילד בן 13 נשלח הביתה לחופש, ותקף תקיפה מינית קשה את שתי אחיותיו הקטנות.
רות שטייניץ: היה צריך להחזיר אותו באופן דחוף לפנימיה, וזו היתה סגורה.
רות שטייניץ: מדובר בפנימיה טיפולית קטנה, ולא היה לאן להחזיר אותו.
רות שטייניץ: בסופו של דבר היה צריך להוציא ילדה מהבית כי לילד לא היה סידור.
רות שטייניץ: אלו הם רק המקרים שהצלחתי לברר במשך חצי יום אתמול.
רן כהן: מדובר בפנימיה של משרד החינוך או הרווחה?
רות שטייניץ: המקרה האחרון היה של משרד הרווחה.
רן כהן: האם הענין הובא לידיעת משרד הרווחה?
רות שטייניץ: זה הוא לידיעת משרד הרווחה.
רות שטייניץ: ניסו להחזיר את הילד - - - אבל באופן מיידי אי אפשר היה להחזיר אותו לפנימיה משום שהפנימיה היתה סגורה.
רן כהן: יכול להיות מצב כזה?
רן כהן: יכול להיות מצב שבו פנימיה כזאת תהיה סגורה לחלוטין?
רן כהן: כל הילדים במאה אחוז יכולים להיות ברוגע בבית המשפחה?
רן כהן: זה לא מתקבל על דעתי.
רן כהן: אצלכם זה יכול להיות?
בן-ציון בראנץ: אצלנו לא.
עמנואל גרופר: גם אצלנו לא.
שושנה שוורץ: בליל הסדר הצלחנו לסדר אירוח לילדים שאין להם מסגרת, אבל מיד לאחר ליל הסדר הם חוזרים לישון בפנימיה.
רן כהן: כלומר, אם בסוף הישיבה הזאת נחליט יחד שאנחנו תובעים משני משרדי הממשלה – החינוך והרווחה - לדאוג לכך שכל הפנימיות שמהוות בית לילדים בסיכון תהיינה פתוחות כל השנה - לא אטעה.
שושנה שוורץ: אתם חייבים לתבוע את זה.
רן כהן: אם כך, אני כבר אומר שאנחנו נתבע את זה.
רות שטייניץ: אבל צריכה להיות גם פעילות משמעותית, שהילד לא ירגיש מסכן ובודד, שאין מה לעשות אתו.
גילה פינקלשטיין: ביקרנו אתמול בבית החולים "איכילוב" מטעם הוועדה למעמד האישה.
גילה פינקלשטיין: יש להם יחידה מיוחדת לטיפול בנפגעות פגיעות מיניות בילדות.
גילה פינקלשטיין: היו ילדות שסיפרו שהם באו הביתה לשבוע או לשבועיים – דברים מחרידים.
גילה פינקלשטיין: זה לא להאמין.
גילה פינקלשטיין: חשבתי שזה חלום בלהות.
רן כהן: יש ילדים שזה הגיהנום שלהם.
רן כהן: צריך להביא את זה בחשבון.
גבי קונפינו: שמי גבי קונפינו, אני מנהל פנימית בית אפל שבגן יבנה.
גבי קונפינו: בדרך כלל יש בפנימיה 185 ילדים, והחל מחודש יולי יש 200 ילדים בפנימיה.
גבי קונפינו: הקיץ הוא סיוט שלנו, כי אנחנו רואים מה קורה לילדים.
גבי קונפינו: במקלט החירום יש בדרך כלל 5 מקומות, וכרגע יש 17 ילדים בקלט-חירום, מתוכם תינוקת בת שנה וחודש ותינוק בן שנתיים.
גבי קונפינו: קלט-חירום זה ילדים שמגיעים-- שיחת טלפון אליי בשעה 12:00 בלילה.
גבי קונפינו: ארבעה ילדים, שכרגע האם נטשה בלשכה ומבקשים למצוא עבורם מקום.
גבי קונפינו: כאלה היו ארבעה נוספים, וארבעה נוספים שנפגעו מינית על ידי האב, גם תינוקות.
גבי קונפינו: דברים קשים מאוד.
גבי קונפינו: אמרתי ואני אומר: אם ילד יכול להיות בבית חודשיים, הוא לא מוגדר אצלי כילד בסיכון.
גבי קונפינו: אם הוא יכול להיות חודשיים בבית בואו נוציא אותו מהפנימיה ונסדר אותו בבית.
גבי קונפינו: אין לו מה לעשות בפנימיה כמו זו שלנו.
גבי קונפינו: יש לי עכשיו דין ודברים מאוד קשה עם מתבגרים שלא הגיעו לקיטנה, כולל עם פקידי הסעד שלהם, שלדעתי לא עושים מספיק.
גבי קונפינו: הפנימיה פונה ואומרת שהילד לא הגיע.
גבי קונפינו: הילד בחוק.
גבי קונפינו: אנחנו מבקשים שהוא יהיה בקיטנה - - - אם ילד לא יכול לנסוע הביתה בליל הסדר, צריך למצוא לו פתרון.
גבי קונפינו: יש לנו 40 משפחות מארחות, 40 ילדים נשארים בפנימיה כשנוסעים לשבת.
גבי קונפינו: כלומר, ל-100 ילדים מתוך 180 ילדים אין סידורי חופשה, והם מוגדרים אצלנו כילדים בסיכון.
גבי קונפינו: לא תמיד צו מדבר על רמת הסיכון.
גבי קונפינו: מהדברים שנאמרו כאן נשמע שכביכול אין בעיה.
גבי קונפינו: יש בעיה חמורה.
גבי קונפינו: אנחנו צריכים לטפל בקולגות שלנו, לטפל בפנימיות, להכנס פנימה ולראות איפה יש בעיות.
גבי קונפינו: 15% מתוך - - - כפרי נוער, זה לא מספיק.
גבי קונפינו: המדיניות של "עם הפנים לקהילה" הולידה כל מני פתרונות מאוד מוזרים.
גבי קונפינו: אין מכסות – מפנים לעלית הנוער, כי שם זול יותר.
רן כהן: אני תומך תמיכה טוטלית בעיקרון של "עם הפנים לקהילה", ואני חייב לומר לך שאני מתחיל לפחד מזה.
גילה פינקלשטיין: הרעיון יפה, אבל הבעיה של משאבים היא בעיה קשה.
גבי קונפינו: אני מודה לחברת הכנסת גילה פינקלשטיין על כך שהיא הביאה את הנושא הזה לכאן היום.
גבי קונפינו: זאת אחת מתופעות הלוואי של חלק - - - אין מכסות אז מפנים למפעל להכשרת ילדי ישראל כי זה יותר זול וזה לא מחייב מכסה.
גבי קונפינו: אם אני מקבל טלפון מפקידת סעד, ובאופן עקרוני אני מתעקש על כך שאני לא מקבל ילד למרכז חירום ברגע שהוא מסודר בפנימיה; שמנהל הפנימיה יקום באמצע הלילה, יפתח את הפנימיה שלו ויקבל את הילד.
גבי קונפינו: אם הוא אומר "אני לא יכול" – להפסיק את ה- - - אני חשוב שהנושא שאתו אנחנו מתמודדים הוא חמור מאוד.
גבי קונפינו: בקיץ בשנה שעברה קלטתי שני ילדים של המפעל להכשרת ילדי ישראל בקלט-חירום, כשהם מתחננים לפנימיה: הילדה אוכלת מפחי אשפה, ואומרים להם שהפנימיה סגורה.
גבי קונפינו: כעבור שבוע נפתחה הפנימיה, ואז אומרים: למה הילדה אצלכם?
גבי קונפינו: למה סידרו אותה בבית אפל?
גבי קונפינו: כלומר, יש איזשהו אבסורד.
גבי קונפינו: יש בעיה, וצריך להתמודד אתה.
בן-ציון בראנץ: ראשית, בעיות קיימות.
בן-ציון בראנץ: האם הן נקודתיות וחריגות, או שמדובר בתופעה?
בן-ציון בראנץ: אם מנהל אומר ללשכה שהוא לא מקבל את הילד כי אין אירוח – האם זה מאפיין את כל המנהלים או שמדובר במנהל חריג?
עדנה שטרית: אם זה בכל הארץ זה לא נקודתי.
גבי קונפינו: זה עשב שוטה שצריך לנכש - - -
רן כהן: אני מרגיש שמתרחש דבר שבא להצליב כמה דברים ביחד.
רן כהן: הקיץ יותר עמוס על הפנימיות, וזו גם תקופה שבה כל ילדים ישראל יוצאים לחופש.
רן כהן: התחושה היא שאם ישלחו אותם אז הביתה זה בסדר ונורמטיבי, בה בשעה שמדובר בילדים במצב אחר לגמרי מילדי ישראל האחרים.
רן כהן: לכן ההצטלבות של הדוחק של הפנימיות, הלחץ ועומס העבודה, והרצון שלילדים יהיה חופש – בעצם רוצים שיהיה חופש מהילדים – יוצרת מצב שבו שולחים אותם בצורה שאיננה מבוקרת בשום פנים ואופן.
רן כהן: אין בקרה על הענין הזה באופן שבו אתה יודע שכל ילד יוצא רק לפרק הזמן הסביר שבו הוא לא יהיה מותקף ולא יהיה בסיכון באמת.
רן כהן: יש ילד שיכול להיות שם שעתיים, יש ילד שיכול להיות שבוע ויש ילד שיכול אולי שבועיים.
רן כהן: אבל אין ילד שיכול להיות חודשיים.
רן כהן: כי אם הוא יכול להיות שם חודשיים, הוא לא צריך להיות בפנימיה.
רן כהן: הוא צריך להיות אצל ההורים.
גבי קונפינו: אני יודע שהפיקוח עלינו מטעם משרד הרווחה יושב חזק, והם דורשים את התתייחסות הזאת.
גבי קונפינו: צריך לקחת בחשבון שכל רף הבילוי בחופשות עלה מאוד במדינה.
גבי קונפינו: מתבגרים נוסעים לכל מני מקומות ולכל מיני טיולים.
גבי קונפינו: אני חושב שצריך לשקול איך מתקצבים את הפנימיות בתקופת הקיץ - ילדים צריכים יותר דמי כיס.
גבי קונפינו: אין סיבה שילד בפנימיה יבלה פחות טוב מילד אחר.
גבי קונפינו: בנוסף: אני פוחד יותר מחודש אוגוסט.
גבי קונפינו: באוגוסט הלשכות סגורות, חלקן בפגרות מרוכזות.
גבי קונפינו: אני חושש מכך שפקיד סעד צריך לטפל במשפחה שהוא לא מכיר, והוא צריך להתחיל מההתחלה - - -
רוני גל רוזנט: לגבי תקצובים: המועצה לילד החוסה מפעילה תוכניות במהלך כל השנה, שמושתתות על שיקום הקשרים עם המשפחות ועם ההורים, קייטנות קיץ לאמהות וילדי פנימיות ביחד, וכל מני תוכניות יצירתיות לאורך כל השנה.
רוני גל רוזנט: המטרה היא להגיע לאוגוסט עם חוויות חיוביות של ההורים עם הילדים.
רוני גל רוזנט: אני אפוטרופוסית ל-15 ילדים בפנימיות, והילדים חייבים לצאת הביתה.
רוני גל רוזנט: זה נאמר כאן, ואני רוצה להדגיש את זה.
רוני גל רוזנט: לילד שאין הורים או אין בית, מבחינתו לצאת לבת ים או ללוד זה הבית שלו, וצריך משפחות מארחות.
רן כהן: באיזה מובן הוא חייב לצאת הביתה?
בן-ציון בראנץ: אנחנו מציעים למתבגר לבוא לקייטנה, והוא אומר: אני רוצה לצאת הביתה פעם בשנה.
רן כהן: גם אם הבית הזה הוא המקום שממנו הוא נמלט?
רוני גל רוזנט: כן.
רוני גל רוזנט: זה הבית שלו.
יצחק קדמן: הבית הוא לא בדיוק המשפחה שפגעה בו.
יצחק קדמן: הבית יכול להיות דודה, סבתא - - -
רוני גל רוזנט: אני רוצה לספר על ילד שנמצא בבית חופש – פנימיה שפותחת קבוצה קטנה לילדים.
רוני גל רוזנט: זה נורא.
רוני גל רוזנט: הם קוראים לזה "קיצור חופשה" או כל מיני סיפורים אחרים.
רוני גל רוזנט: ילד התארגן, לקח תיק ויצא לחופש, למרות שלא היה לו לאן לחזור.
רוני גל רוזנט: מנהלת הפנימיה לא אמרה לו שום דבר.
רוני גל רוזנט: אחרי שעה הוא חזר בחזרה, ואמר: רציתי להרגיש איך זה לצאת הביתה ולהיות בחופש.
רוני גל רוזנט: כלומר, ילדים צריכים את החופש.
רן כהן: חברת הכנסת פינקלשטיין, אני חושב שאנחנו יכולים לסכם בכמה כללים, אותם נציג גם בפני מליאת הכנסת.
רן כהן: ראשית, אנחנו תובעים מהשרים לדאוג לכך שכל המעונות והפנימיות שבהם מוצבים ילדים בסיכון יהיו פתוחות 365 ימים בשנה, לאותם ילדים שצריכים אותם באותם הימים.
רן כהן: שנית, צריכות לצאת הוראות של השרים בענין לגבי חופשות ילדים בחופשה.
רן כהן: חופשות הן סלקטיביות על פי רמת הסיכון שבהם הילדים נמצאים.
רן כהן: אסור שילד ייצא לחופשה שבה יש רמת סיכון כלשהי, שתסכן את חייו.
רן כהן: שלישית, אנחנו רוצים לוודא עם השרים שישלחו לנו דיווח לגבי מצב סגירת הפנימיות בשנה זו.
רן כהן: בתוך שבועיים אנחנו רוצים לדעת מה קורה עם כל הפנימיות של משרד החינוך ושל משרד הרווחה: כמה מהן נסגרו לחלוטין, כמה מהן נסגרו לאלו פרקי זמן, בקנה מידה של שבועות.
רן כהן: אנחנו מבקשים שידווחו לוועדה את הנתונים האלה.
רן כהן: אנחנו רוצים לקבל את הנתונים המדויקים.
רן כהן: רביעית, אנחנו קוראים למשרדים להיכנס לדיון עם הפנימיות על תקציביהן לחודשי הקיץ במיוחד.
רן כהן: מדובר בתקופה שהיא בהחלט שונה מכל ימות השנה, וצריך להבטיח שהמוסדות יוכלו לקיים את השירותים שלהן לילדים.
רן כהן: אנחנו תומכים בכך שילדים יהיו קשורים למשפחות שלהם.
רן כהן: מצב נורמטיבי הוא שילד גדל כאשר יש לו משפחה.
רן כהן: אנחנו לא מוכנים שבגלל הקשר עם המשפחה ילד יהיה תחת איום וסיכון על חייו, על בריאותו הנפשית והפיזית.
רן כהן: זה לא מקובל עלינו בשום פנים ואופן.
יצחק קדמן: הייתי מוסיף דבר אחד נוסף, שהוא קריטי: שני משרדי הממשלה האלה חייבים לקבוע מי יהיה הגורם המפקח על הילד בזמן שהותו בחופשה.