GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן כהן: וזה גם בניגוד להבטחה שזה יוחזר.
סילבן שלום: זה בניגוד להבטחה שזה יוחזר, כן.
סילבן שלום: עכשיו, אנחנו רואים בהמשך מה המשמעות, תסתכלו, ילד חמישי ואילך בשנת 2002, משפחה קיבלה 2261 שקלים, ואילו אם המגמה תימשך, קצבאות הילדים יתייצבו על שיעור של 144 שקלים לילד, לכל הילדים בצורה שווה בסך הכול, למשל ב-2009 זה 720 שקל למשפחה עם חמישה ילדים, זה המשמעות של הקיצוץ בקצבאות הילדים, ככה יראו קצבאות הילדים בעתיד ואנחנו רואים את המגמה לאורך השנים על פי הגרף הזה, זה מה שיראה.
סילבן שלום: עכשיו, לגבי דו"ח העוני, תראו, משנת 1998 כמו שאמר יושב ראש הוועדה, העוני בקרב הילדים גדל בחמישים אחוז, העוני בקרב הילדים ב-98' היה 22.8%, שיעור העוני בקרב ילדים, ב-2004 שיעור העוני בקרב ילדים הוא 33.2%, זאת אומרת יש גידול מתמיד ויציב בעוני בקרב ילדים מבחינת מדינת ישראל, זה נתון מדאיג.
רן כהן: אגב, זה עלייה יותר מכל קבוצת אוכלוסייה אחרת.
סילבן שלום: הכי גדולה, יותר מקשישים, העוני בקרב ילדים הוא הכי גדול, זה נכון.
סילבן שלום: עכשיו, בואו נראה ממה זה נובע, תראו, נניח לקחנו קבוצות ונניח שאומרים, אולי גם בצדק שזה שמקצצים למשפחות עם ילדים אבל שההכנסה שלהם היא מאוד גבוהה, מישהו יכול לבוא ולהגיד שזה מוצדק, אני לא כרגע מתווכח עם הטיעון, אבל לקחנו קבוצות אוכלוסיה שאין ויכוח שבהם ההכנסה היא לא גבוהה, למשל, בגלל הבטחת הכנסה, אין ויכוח שזה מקור המחיה של אותה משפחה, היה קיצוץ לזוג ללא ילדים 4% ולמשפחות עם ילדים היה קיצוץ של 12% במשפחות שמקבלות אבטחת הכנסה.
סילבן שלום: זאת אומרת לקחו את האוכלוסייה שהיא הקשה ביותר וגם להם קיצצו בילדים.
רן כהן: העונש על משפחות עם ילדים.
סילבן שלום: עכשיו, בקצבאות ילדים, אני אתן דוגמה, שיעור הקיצוץ, משפחה עם ארבעה ילדים, קיצצו לה 22% בקצבה, משפחה עם שני ילדים קיצצו 13%.
סילבן שלום: עכשיו מה המשמעות המשקית הכלכלית, שעל רקע של יחסית עליה בשכר ריאלי, הרי שהרמה היחסית של הקצבאות נשחקה, אגב של כל הקצבאות במדינת ישראל, לא רק של הילדים, אנחנו מדברים כרגע על ילדים, זאת אומרת אם יש עליה ו/ או צמיחה לכלל האוכלוסייה, למקבלי הקצבאות יש נסיגה ולמקבלי קצבאות ילדים, הרי שהם נותרים מאחור מבחינת העלאה של רמת החיים שלהם.
סילבן שלום: עכשיו לגבי המוסד לביטוח לאומי והיכולת שלו לחלץ קבוצות אוכלוסייה מהעוני, אתם יודעים שתשלומי ההעברה של ביטוח לאומי הם בעצם משנים את ההכנסה של המשפחה על ידי זה שהם משלמים.
סילבן שלום: בשנת 2003 קצבאות ביטוח לאומי הצליחו לחלץ ממעגל העוני 24% מהילדים, ב-2004 הצלחנו לחלץ רק 19% מהילדים ממעגל העוני.
רן כהן: אני זוכר בימים שבהם בוועדה הזאת שהייתי בה חבר, ועדת העבודה והרווחה שבה הביטוח הלאומי היה מחלץ מתחת לקו העוני בסדרי גודל שבין 30 ל-40% באוכלוסיות שהמצב, שהתוכניות הכלכליות הביאו אותם מתחת לקו העוני, הביטוח הלאומי חילץ אותם.
סילבן שלום: נכון, אז לגבי קשישים אנחנו עדיין מחלצים למעלה מ-35% מתחת לקו העוני גם זה ירד מ-40%.
סילבן שלום: לגבי ילדים השיעור הוא נמוך בצורה משמעותית.
רן כהן: זאת אומרת כוחו של הביטוח הלאומי לחלץ ילדים מתחת לקו העוני אל מעל לקו העוני---
סילבן שלום: הוא יותר קטן מאשר לאוכלוסיות אחרות.
סילבן שלום: עכשיו הייתי רוצה שנראה מה קורה בעולם כדי שלא יגידו שישראל היא מדינה נדיבה במיוחד בקצבאותיה ותשלומי העברה, אז בואו נראה מה קורה בעולם.
סילבן שלום: לקחנו קצבה לילד כאחוז מהתמ"ג, כאחוז מתוצר מקומי גולמי לנפש לעומת מדינות ה-OECD.
סילבן שלום: שימו לב, ב-2001 אתם רואים את הקו האדום הראשון של ישראל מצד שמאל, הקצבה לילד בביטוח לאומי הייתה 407% מהתמ"ג במקום לא רע, אוסטרליה, פינלנד, הונגריה, שוודיה.
סילבן שלום: ב-2004 ירדנו ל-2.8% מהתמ"ג.
סילבן שלום: אנחנו תופסים את המקום שלנו אי שם בין צ'כיה לבין איטליה, איסלנד וכולי.
סילבן שלום: עכשיו, אם המגמה תימשך, בשנת 2009---
רן כהן: מתקרבים לשיא דרך אגב.
סילבן שלום: ב-2009, אנחנו נהיה מבחינת מדינות, הרביעי מתחת למדינה הנמוכה ביותר של קצבת הילדים כאחוז מהתמ"ג, אנחנו נהיה רק לפני פורטוגל, ספרד ויפן, נהיה 2% מהתמ"ג.
סילבן שלום: אם כן זה בעצם בהשוואה בין לאומית, זאת אומרת אני מקבל את העובדה שאומרים לכאורה, שמדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה לתת יותר מידי קצבאות, אבל אם אנחנו משווים את עצמנו למדינות OECD, אנחנו הולכים ונסוגים.
רן כהן: זה ממש מדהים, זה מזעזע מבחינת הצגת הדברים.
סילבן שלום: עכשיו לגבי תחולת העוני, גם לקחנו תחולת עוני במדינות נבחרות, עד לפני שנה אנחנו היינו בתחרות קשה עם ארצות הברית מי יהיה מקום ראשון מבחינת שיעור העוני בקרב ילדים, אני מצר ואני מצטער לציין שאנחנו עברנו למקום הראשון, זאת אומרת שיעור הילדים העניים בישראל הוא הגבוהה ביותר מבין כל הארצות שאתם רואים פה שזה ארצות הברית, איטליה, אנגליה, קנדה, הולנד, גרמניה, שוודיה, נורבגיה ופינלנד, אנחנו השיעור הגבוה ביותר של ילדים עניים, אנחנו קפצנו, בשנת 2000 היינו באזור ה-25% מהילדים מתחת לו העוני, בערך כמו ארצות הברית.
סילבן שלום: עכשיו, בעוד שבארצות הברית באנגליה ובצרפת הורידו את שיעור הילדים העניים מ-2000 ל-2005, אצלנו גדל שיעור העוני ואנחנו מקום ראשון בעולם---
רן כהן: נתניהו הצליח, הוא רצה שנהיה אמריקה, עברנו את אמריקה, אבל בושתנו.
סילבן שלום: הייתי רוצה לתת קצת נתונים מהתחומים האופרטיביים, אני לא טוען, תראו, אין מחקר שהראה קשר ישיר בין תופעות חברתיות קשות לבין עוני, אין מחקר, אני עכשיו יוזם מחקר כזה, אבל בוא נסתכל על הנתונים.
סילבן שלום: הנתונים מראים שקטינים המופנים לשירות מבחן לנוער ואנחנו יודעים מה זה, בעבירות שונות, בסך הכול ב-1998 הופנו 17 אלף קטינים, והיום ב-2004 הופנו 24% קטינים.
סילבן שלום: כלומר, הקטינים של שירות מבחן לנוער, ומשרד הרווחה צריך לטפל בהם, הולך וגדל, ואגב אני רוצה כמנכ"ל משרד העבודה והרווחה לשעבר להגיד שאי גידול מקביל בכמות קציני המבחן.
סילבן שלום: זאת אומרת כדי שקטין יזכה לטיפול קצין מבחן, הוא צריך לחכות תשעה חודשים.
רן כהן: ברשותך, על מה מדבר דוקטור בן שלום, לאן ההתדרדרות?
רן כהן: למין ומוסר, לעבירות רכוש, עבירות כלליות, שימוש וסחר בסמים ואלימות.
רן כהן: הם קשורים זה בזה וזאת התדרדרות חד משמעית.
סילבן שלום: ומבחינת העבירות בכלל, שימו לב, אנחנו מדברים על עבירות בכלל שהופנו לשירות מבחן לנוער גדלו מ-33 אלף, ויש לכם את פירוט העבירות, סדר ציבורי, אלימות ל-42 אלף, תראו את הקפיצה המדהימה באלימות, מעשרת אלפים ל-13 אלף.
סילבן שלום: עכשיו, תראו מה מפתיע, המפתיע שאפשר היה למנוע אבל היום הממשלה מקצה משאבים למלחמה באלימות בבתי ספר כאשר היא יכולה הייתה בעצם לבצע פעולות מניעה במקום ההשקעה של היום, אני יודע שקיבלו 200 מיליון שקל ואחרים.
סילבן שלום: אני הייתי רוצה פה לציין את השקף הבא לקחנו באדיבות המשרד לביטחון פנים, זה שקף מתוך מאמר שסוזי שנמצאת פה איתנו כתבה.
סילבן שלום: אני רוצה להפנות אתכם רק לנתון אחד, תראו, הגרף הירוק, עבירות רכוש של נוער גדלו מפתיחת תיקים בשיעור של כ-3000
סילבן שלום: בשנת 1990 קפצו בצורה מדהימה ל- 14,165 בשנת 2004, עבירות רכוש בלבד.
סילבן שלום: לי אין ספק שהתופעה של עוני היא התופעה שמגבירה את התופעות הללו ולך יושב ראש הוועדה אני רוצה להגיד שכשהייתי מנכ"ל משרד הרווחה, אתה זוכר את זה, הצגנו בנושא אחר, אלימות נגד נשים, הקמנו צוות בין משרדי, ישבו חלק מהאנשים שהיו בצוות הזה ואני רוצה להגיד לך שזה עשה את שלו, הגדלנו תקציבים, פתחנו יותר מסגרות וזה עשה איזה שהוא שינוי וזו הייתה הצלחה גדולה.
סילבן שלום: אנחנו חייבים בנושא ילדים לעשות אותו דבר.
סילבן שלום: ואחרי שהצגתי את הנתונים אני גם אציע הצעות ודרכי פעולה שהם אפשריות וניתנות לביצוע ואני כבר צועק על זה יחד עם סגן השר באוזני הממשלה ובאוזני שר האוצר ואומר, אלה לא דברים חדשים, אני לא ממציא כלום, אלה דברים שאני אמרתי ותבעתי וכתבתי במשך השנים האחרונות.
סילבן שלום: מה אני מציע?
סילבן שלום: אני מציע כך, שממשלת ישראל תקבל החלטה, קודם כל תקבל החלטה לבלום את הגידול ולאחר מכן לצמצם את אחוז הילדים החיים מתחת לקו העוני כהחלטה.
סילבן שלום: מ- 33% ל-15% במשך עשר שנים.
סילבן שלום: אני רוצה לציין שממשלת אנגליה קיבלה החלטה כזאת ובתהליך של יישום שלה וראש הממשלה מפקח אישית על היישום שלה, הוא הקצה משאבים ומינה ועדה לפיקוח והם בתהליך הזה.
סילבן שלום: ואני אומר בהדרגה, בהתחשב במשאבים, 2006/7 זה יהיה שנים של בלימת הגידול בהיקף הילדים העניים, אחר כך לפי תוכנית שאני אראה, לצמצם שבשנת 2009 יהיה 25% ילדים שחיים בעוני, לחזור עשר שנים לאחור, ב- 2011 שיהיה 20% וב- 2013 15%.
סילבן שלום: אם נגיע לזה אנחנו אחר כך נתקדם.
סילבן שלום: אני חושב שזאת צריכה להיות תוכנית ברמה של החלטת ממשלה, תוך הקצאת משאבים.
סילבן שלום: אני לא רוצה פה לציין או להגיד דברים נגד תוכניות כלכליות, אבל אם הממשלה היו משאבים להוריד מיסים בהיקף של 20 מיליארד שקל, הורדת מיסים, פעם אחת 9 מיליארד ועוד 11 מיליארד, אני חושב שמתוך הורדת מיסים של 20 מיליארד שקל, אפשר לקחת שני מיליארד שקל ולהגיד, את זה אנחנו מיעדים למלחמה בעוני בקרב ילדים, זאת אומרת זה דבר, אני לא נגד הורדת מיסים, זה צעד נכון, אבל אני חושב שהייתה בעיה במינון, בכמות ובעוצמה.
סילבן שלום: זאת אומרת העוצמה של הורדת מיסים היא לא הייתה פרופורציונאלית לעוצמה של הפגיעה בילדים ובאוכלוסיות החלשות וצריך היה למתן את זה.
סילבן שלום: אני גם מציע לעגן בחוק את זכויות הילדים, כי מה קורה היום, נמצאים פה נציגי כל הארגונים שעוסקים בנושא, אין לך חוק של זכויות ילדים, עושים את זה במסגרת היכולת והעמותות וטובות ובקשות, אין חוק שאומר זה זכויות ילדים.
סילבן שלום: למשל, בחינוך יש לך חוק---
רן כהן: אם אני לא טועה, הייתה הצעת חוק שתמר גוז'נסקי הובילה ואפילו עברה קריאה ראשונה.
סילבן שלום: אני מציע לקחת את הצעת החוק הזאת שהיא טובה, היא נוסחה על ידינו שהייתי מנכ"ל משרד העבודה והרווחה לקחת את זה, יש שם חתימות של 61 חברי כנסת, אני לא יודע אם כולם עדיין בכנסת או לא, אבל אני מציע לאמץ את זה.
סילבן שלום: לגבי מקורות, אני מציע לקחת מהקרן לפיתוח שירותים ילדים בסיכון, בביטוח לאומי הקמנו קרן לפיתוח שירותים לילדים בסיכון והקרן הזאת מסייעת לכל הארגונים ולמשרדים לפתח תוכניות.
סילבן שלום: כרגע יש בקרן 15 מיליון שקל לשנה, מספיק שאני לוקח 4% מסך כל הגבייה, אנחנו גובים 5-6 מיליארד שקל עבור ענף ילדים, אנחנו לוקחים 4% מזה כל שנה, זה 200 מיליון שקל של כסף שהולך לכל הארגונים והמשרדים שעוסקים בשירותים לילדים בסיכון.
סילבן שלום: זה לא עולה לממשלה, זה מתקציב ביטוח לאומי, נכון שהשקפת האוצר וידידי ארן מהאוצר יושב פה, אומר שאם נקטין את כספי הביטוח הלאומי שמושקעים בבנק ישראל ב-200 שקל, יש לזה השפעה על הגרעון, אני מתווכח עם זה, אבל זאת עמדת האוצר.
סילבן שלום: אני חושב שצריכים לקבל החלטה כזאת כי זה מקור כספי שהכפיל את עצמו, על ה-200 מיליון האלה עוד יבואו עוד 200 מיליון, אין לי שום ספק מארגונים ומקורות ואני בטוח בזה, זה מאסה של חצי מיליארד שקל לטיפול בילדים וקל לעשות את זה.
סילבן שלום: שלושה משפטים דרך אגב, בסעיף 74 לחוק יהיה כתוב במקום 15 מיליון, יהיה כתוב 200 מיליון, בחוק ההסדרים זה מילה אחת.
סילבן שלום: אני ממליץ על ההמלצות האופרטיביות הבאות, לעצור את הוראות השעה בחוק ההסדרים שמתכחשת להחזרה של 24 שקלים שמפחיתה בקצבאות הילדים את ה-24 שקלים, או לחילופין יש לי רעיון שהונהג לאחרונה בארצות הברית, להפוך את הכסף הזה לחסכון מתוגמל למשפחות, זאת אומרת, כך את ה-24 שקלים הללו, תוסיף על זה 24 שקלים של הממשלה ותחסוך את זה לטובת הילד בקרן שתהיה על שמו לגיל 18 ללימודים או לכל דבר אחר, תחסוך את זה עבורו.
סילבן שלום: תאמר, אל תנצל את זה כרגע לצריכה של כסף, הממשלה לא רוצה צריכה של כסף, לא יהיה, כך את הכסף הזה, שים את זה, הרי ממילא את הכסף הזה אתה חייב אותו לילדים, שים את זה בקופת חיסכון על שם הילדים שיגיעו לגיל 18, ילכו לאוניברסיטה, ילכו למקומות והכסף הזה יעמוד לזכותם.
סילבן שלום: זה דבר, זה נקרא חסכון מתוגמל, עכשיו אתה עושה את זה באופן פרוגרסיבי, למשפחות עניות הממשלה תעשה השוואה של נניח 50% במשפחות עשירות עם הכנסות גבוהות, הממשלה תעשה השוואה של עשרה אחוז, של חמישה אחוז או כלום, או בכלל לא, מאוד פרוגרסיבי.
סילבן שלום: דבר שני שאני מציע זה להגדיל את התוספת, בחוק ההסדרים לפני שנתיים נתנו תוספת לילד שלישי ורביעי לאלה שמקבלים אבטחת הכנסה במאה שקל לחודש, יש תוספת, היא קיימת היום, להגדיל את זה ל-200 שקל לחודש, זאת אומרת אתה נותן באמת רק למשפחות העניות את התוספת לילדים עניים מילד שלישי ואילך, במקום מאה, 200, העלות של זה היא סך הכול 70 מיליון שקל.
סילבן שלום: אני מציע לסבסד הוצאות יציאה לעבודה של נשים חד הוריות, נשים בעלות השכלה נמוכה.
סילבן שלום: ואני כבר רוצה להגיד, היום ראיתי שיש פרסום של התמ"ת שיש יותר נשים שיצאו לשוק עבודה וזה בהחלט בעקבות עידוד של הממשלה שנקטה בפעולות כדי לעודד נשים לעבוד, אז המגמה היא מצוינת זה מקטין את האבטלה ואני מציע לתת וסבסד מעונות יום, תחבורה והכשרה מקצועית לנשים מהסוג הזה.
סילבן שלום: אם יופעל מס הכנסה שלילי, כולם מדברים על זה ואני אומר לך כמנכ"ל המוסד, אני ללא בטוח שהולכים להפעיל את זה, אבל מדברים על זה, אם יופעל, אפשר להפעיל את זה באופן מדורג בהתייחס גם למספר הילדים.
סילבן שלום: זאת אומרת לבוא ולהגיד לא רק להחזיר מס הכנסה שלילי למשפחות שלא מגיעות לסף המס, אלא למשפחות עם ילדים שלא מגיעות לסף המס לתת להם החזר ממס הכנסה או דרך ביטוח לאומי.
סילבן שלום: והדבר הנוסף שאפשר לעשות אותו באופן מיידי אגב, היום משפחות עניות שהן עובדות נענשות, למה?
סילבן שלום: כי אם הם מרוויחות מעל סכום מסוים אני מפסיק להם את הקצבת אבטחה הכנסה, אתה יודע מה הסכום הזה?
סילבן שלום: הוא מצחיק, הוא 300 שקל לבודד או 700 שקל לזוג.
סילבן שלום: זאת אומרת, אדם הולך לעבוד, יש לי 40 אלף כאלה, שהוא גם עובד אבל הוא גם מקבל הבטחת הכנסה, עכשיו, אם הוא יגדיל את העבודה שלו, אני מעניש אותו, אני מוריד לו את ההבטחת הכנסה.
סילבן שלום: מה שאני מציע זה להגדיל מה שנקרא, להגדיל לזמן מוגבל, לאפשר לו להרוויח יותר ולא לנקות לו את הבטחת ההכנסה במקביל עד שהוא מתייצב בשוק העבודה ואז הוא יצא לגמרי ממעגל מקבלים.
אברהם רביץ: יש לנו החלטה שהיא החלטת ממשלה דומה לכך זה ועדת לרון, שם אנחנו עושים את זה לנכים, אנחנו הולכים להכניס את זה שם, זאת אומרת זה לא המצאת הגלגל, זוהי שיטה של עידוד ליציאה לעבודה.
אברהם רביץ: בסוף היום, הרי בעצם המדינה תרוויח כסף, הוא יעבוד, הוא ישלם מס הכנסה.
רן כהן: אגב, בחדר הזה נהגנו בזמנו היה נהוג שחיילים משוחררים היו מקבלים דמי אבטלה לשישה חודשים, ואז היה מצב שבו חיילים לא הלכו לעבוד, ואז הנהגנו שחייל שהולך לעבוד לא מאבד את כל דמי האבטלה אלא רק חמישים אחוז, אז יכול להיות שגם פה אפשר ללכת על זה.
סילבן שלום: אני יכול להרגיע אותך לגבי חיילים משוחררים, ידידנו מהאוצר דאגו לכך שעכשיו חיילים משוחררים גם לא יהיו זכאים לדמי אבטלה בכלל, זאת אומרת בחוק ההסדרים מופיע סעיף שאומר אם עד עכשיו תקופת השירות הצבאי נחשבה לתקופת הכשרה לצורך אבטלה, עכשיו קיצצו את זה לחצי, רק 180 יום מתוך השירות מוכר כהכשרת אבטלה, אבל מאחר וצריכים 360 יום הם לא יקבלו דמי אבטלה עם שחרורם, הם יצטרכו לעבוד קודם חצי שנה.
רן כהן: רגע, הם גם לא יקבלו את המענק לעבודה מועדפת?
אברהם רביץ: יש תיקון שעבר בקריאה תרומית.
סילבן שלום: נכון, בהתחלה הניסוח של הסעיף לא היה ברור, האוצר לא התכוון שלא יקבלו את המענק, לא התכוון, עכשיו הוא הכניס תיקון בחוק ההסדרים כדי שהם יקבלו את המענק, אבל הם צריכים קודם כל לעבוד והוא לא ימצא עבודה מהיום הראשון שלו.
סילבן שלום: אני רוצה רק לומר את הדבר הבא, אני מאמין שאם תהיה התגייסות של הממשלה, של הכנסת ושל הארגונים שיושבים פה לנושא של צמצום העוני בקרב ילדים, אין לי ספק שאם זה יוגדר כיעד, אם ההצעות שהועלו פה או הצעות אחרות, לא משנה, אבל שזה יוגדר עם תקציבים, אז אפשר יהיה בהדרגתיות לצמצם את העוני בקרב ילדים.
סילבן שלום: אני אומר לך שהמוסד לביטוח לאומי רואה בדאגה את המגמה, אם זה 33% היום, הרי שאין לי ספק אם לא נעשה שום דבר רן, הרי זה יהיה 35% בשנה הבאה.
סילבן שלום: עכשיו, לאלה שאומרים שאין פרצוף או אין דמות לעני, אומרים 714 אלף ילדים לא יכול להיות, נכון שיש כאלה שאומרים את זה, לא יכול להיות, רבותי יכול להיות וגם יכול להיות.
סילבן שלום: צריכים להסתובב בשטח, בפריפריה, לראות, הנה מחלקת הרווחה בתל אביב מהנהנים.
סילבן שלום: רואים את זה, הילדים האלה קיימים, הם נמצאים, אנחנו יודעים לאפיין אותם ואנחנו פשוט מאבדים אותם כאזרחים לעתיד.
סילבן שלום: אני מודה על ההזדמנות, אני רק בחרתי להציג את הנתונים, להציע דרכי פעולה ואם נזדקק במהלך הדיון להתייחס, אני אתייחס.
רן כהן: אדוני המנכ"ל, אני רוצה להגיד לך, באמת לא רק בשמי, אלא בשם כל הנוכחים, אנחנו מאוד מודים לך על ההצגה הבהירה, החדה, ועל הרעיונות ועל ההצעות, נדמה לי שניקלע עכשיו לדיון בעקבות הפתיחה הכל כך משובחת שלך ויתחיל חבר הכנסת מרגי, אני אעביר אליך את רשות הדיבור.
רן כהן: רק ברשות
רן כהן: כם דבר אחד, אני רוצה לבקש מכם בקשה כמעט בלתי אפשרית, גם אני אם הייתי חבר כנסת שהיה יושב בצד, הייתי עכשיו פשוט יושב ומשתלח בכל המדיניות והכול ומתאר כמה קודרת ואיומה ונוראה.
רן כהן: זה בסדר גמור שכל אחד כאן יציג מנקודת הראות שלו, זה מאוד חשוב לי דווקא מצד הבריאות, מצד החינוך, צד המשטרה שכן תציגו את הדברים, אבל בואו ננסה להתמקד דווקא סביב מה שהמנכ"ל גירה אותנו כאן ללכת לכיוונים של פתרונות איך להגיע למצב שבו נוכל להבטיח עתיד טוב יותר לילדי ישראל ולחברה הישראלית.
יעקב מרגי: תודה אדוני היושב ראש אני רוצה להודות גם לסגן שר העבודה והרווחה על ההזדמנות, על הצגת הדברים למנכ"ל למוסד לביטוח לאומי.
יעקב מרגי: אני אולי לא אחדש, אבל כל מי שיושב כאן בוועדות חוזר ושומע, הקיצוץ לא רק בקצבאות הילדים, אותם ילדים נענשו בכל סעיפי הקיצוץ הדרסטיים, האכזריים כמה שננסה למתן, לא מתלהמים וכל סעיפי הקיצוצים האכזריים שהיו בין 2000 ל- 2004 נפגעו הילדים בהרבה סעיפים.
יעקב מרגי: אם משרד העבודה והרווחה אין לו את הכלים לטפל באותם ילדים אז הם לא נפגעו רק באותו קיצוץ בקצבאות הילדים.
יעקב מרגי: אם הרשויות המקומיות לא מסוגלות לעשות את המצ'ינג עם כל הפרויקטים החברתיים וכל הפרויקטים החינוכיים, אז הם נפגעו שוב.
יעקב מרגי: ואם בחינוך קיצצו אז הילדים נפגעו ראשונים.
יעקב מרגי: לכן אני קורה, ובאמת מצטרף בלי שום עבודה מערכתית, לא יהיה מי שיטפל באותם פגעים שנוצרו באותם שנים של הקיצוצים.
יעקב מרגי: עבודה מערכתית של כל משרדי הממשלה, לקחת את זה באמת כמצב חירום במשק ואכן העוני ומצב הפשיעה ומצב הכלכלי חברתי של הילדים במדינת ישראל.
יעקב מרגי: שוב, אני לא רוצה להרגיש שהיינו בעוד ועדה ועוד ועדה שדיברנו ולפעמים זה גם מוריד את החשק כמעט לבוא ולשמוע את הבעיות כי חוזרים עליהם ואני לא יודע מאיפה הביאה את הכוחות סוזי לשבת פה בוועדות.
יעקב מרגי: אבל אני באמת רוצה שהזעקה תהיה ופה אני אומר את זה בצורה באמת לא ביקורתית, המדינה קשרה את הידיים למשרד העבודה והרווחה ולכל שירותי הרווחה.
יעקב מרגי: אני באמת רוצה לומר, אם מצד אחד, איך אומרים, תבן אין ולבנים עשו, זה מה שאמרו למשרד הרווחה, זה בדיוק ככה, זה לא רק שתבן אין, אלא עוד הפילו עליהם תיקים כבדים מה שנקרא.
יעקב מרגי: ואני באמת אומר, הזעקה צריכה לבוא ממשרד הרווחה, היום זה הזמן, אם זה עם המומחים ממשרד הרווחה יגידו אנחנו מרימים ידיים, אין לנו את הכלים לטפל בכל תחלואי החברה, אני חושב שמישהו פה יתפכח, מישהו פה יבין שעשה מעשה.
יעקב מרגי: אני פה שומע לאחרונה, זה הפך להיות פופולארי, הקמת ועדת חקירה פרלמנטארית לנושא זה, תאמינו לי, כמה שהנושאים כואבים, שוליים, אני הייתי מקים ועדת חקירה ממלכתית לראות מי הביא את הילדים למצב הזה במדינה ואת החברה שלנו למצב הזה.
רן כהן: אני מצטרף לכל מילה שאמרת.
רן כהן: דורית גם תציגי את עצמך וגם תציגי את דברייך.
דורית אלטשולר: אני מנהלת אגף שירותים חברתיים בעירית תל אביב יפו באזור דרום מזרח העיר, אני כאן בכובע גם של ארגון מנהלי המחלקות לשירותים חברתיים מייצגת אותם ותודה על רשות הדיבור ושזומנתי לישיבה החשובה זאת, חשוב לי להעביר כמה מסרים בשם כל מנהלי המחלקות לשירותים חברתיים.
דורית אלטשולר: אלף המצב כמו שתיאר אותו המנכ"ל הוא גרוע מנשוא, אני עשרים שנה עובדת בשירותי הרווחה ולא זוכרת כזה מצב קשה שלו אנחנו התדרדרנו, התדרדרו הילדים ומשפחותיהם.
דורית אלטשולר: קצת קשה לי לבודד את הילדים ולהגיד הם חלק ממשפחה.
דורית אלטשולר: וכששואלים אותי אם יש רעב במדינת ישראל, אני אומרת באחריות מלאה שיש רעב במדינת ישראל והמקררים ריקים.
דורית אלטשולר: אתמול סיימתי ישיבה של 14 איש במקרה אצלי במחלקה, ניגש אליי ילד בן 14 שהוזמן ואמר לי בשקט, דורית, אנא ממך את שאריות הישיבה תאספי לי בשקית.
דורית אלטשולר: זה רק מקרה פשוט מאתמול, הקול שלו מהדהד לי בראש אז אני מביאה אותו, זה קורה כל יום.
דורית אלטשולר: אני נמצאת בבית הספר הירדן שזה בית ספר בשכונת התקווה, מספרת לי מנהלת בית הספר שיש מפעל הזנה בבית הספר והילדים בשקיות שלא רואים שמים את השאריות שנשארות להורים הביתה, גונבים את השאריות שיהיה גם להורים ארוחת ערב.
דורית אלטשולר: זוהי המציאות, צריך לדעת אותה, אי אפשר להתעלם, זה שעת חירום אמיתית וכולנו צריכים להתגייס.
דורית אלטשולר: אני רוצה לומר שאני מאוד מברכת את מפעלי העמותות ויש לנו בעיה כמנהלי מחלקות לשירותים חברתיים עם הנושא של עמותות, בעיה חמורה מאוד, אנחנו חושבים שצריכה להיות פה אחריות של המדינה כלפי העניים והחלשים של מדינת ישראל, זה לא אחריות העמותות שקמות כמו פרחים אחרי הגשם.
דורית אלטשולר: בא אלי מנהל העמותה, אומר לי, יש לי חמישים אלף דולר, למי אני אתן קודם ארוחות.
דורית אלטשולר: צריכה להיות כאן החלטה ממשלתית ובאמת תוכנית כמו שהציג המנכ"ל, שתקיף את כולם ולא חלקים מהאוכלוסייה .
דורית אלטשולר: אני רוצה לומר, אלף, אני מאוד תומכת בתוכנית שהציג המנכ"ל כאן, אני רוצה לומר שהכסף זה לא רק, אני גם בהחלט מסכימה ואנחנו עשינו על זה בדיקה, ילדים שיוצאים היום לפנימיות, ילדים בסכנה וסיכון, יש לנו מאות כאלה במדינה, ילדים שיוצאים לפנימיות, אנחנו רואים קורלציה מובהקת בין המצב הכלכלי במשפחה לבין האלימות בבתים האלה.
דורית אלטשולר: כל מחקר שלא נעשה יאשש את מה שאני אומרת ואנחנו בדקנו, יש לנו למעלה מ-500 ילדים בעיר תל אביב יפו, שהוצאו לפנימיות בגלל אלימות במשפחה וראינו את הקורלציה שהמצב הכלכלי בבית השפיע על רמת האלימות.
דורית אלטשולר: נכון יש גם בצפון תל אביב משפחות עם בעיות קשות, אני לרגע לא מזלזלת, יש מצב כלכלי טוב, יש בעיית סמים גם במשפחות העשירות בגלל דברים אחרים, חיפוש ריגושים וכל מיני דברים שמצאנו, אבל בהחלט קורלציה מובהקת, ככל שהמצב הכלכלי בבית יותר קשה כך המכות מגיעות והאלימות מגיעה ואנחנו מקבלים דיווחים אין ספור על המצב בתוך הבתים האלה.
רן כהן: בעצם מה שעולה מהדברים שלך זה שבעצם רעב, מצוקה, תחושת חסר מולידים אלימות באופן ישיר.
דורית אטלשולר: מובהק, אין על זה בכלל עוררין, אנחנו רואים את זה כל יום כל היום, אני מדברת באמת על עשרות שנים של בדיקה של ראשי אגף, אנחנו מכירים את הילדים האלה אחד אחד.
דורית אטלשולר: אני רוצה לומר שהנושא של סל השירותים, אין במדינת ישראל סל שירותים מחייב וזה מתחיל מהעובד הסוציאלי.
דורית אטלשולר: העובד הסוציאלי זה משהו שאין לו גבול לקיבולת שהוא מסוגל לטפל.
דורית אטלשולר: מורה נכנס לבית הספר, הוא יודע שהוא מטפל בארבעים ילדים.
דורית אטלשולר: תתקנו אותי אולי 38, אולי 42, העובד הסוציאלי מטפל בכל מי שנכנס בשערי לשכת הרווחה.
דורית אטלשולר: אני אתן לכם את התיקים לעובד נכון למיון האחרון שעשינו ועוד תל אביב שנחשבת עיר חזקה, עוד נחשבת, גם היום היא כבר לא חזקה.
דורית אטלשולר: אנחנו מדברים על עובד סוציאלי שמטפל ב-400 תיקי קשישים ממוצע לעובד וב-150 תיקי משפחות.
דורית אטלשולר: שמישהו יגיד לי איך אפשר לתת איכות שירות מינימאלית במימדים כאלה.
דורית אטלשולר: ואנחנו לא מוציאים החוצה, אנחנו בולמים את הפניות שמגיעות אלינו כל הזמן, מהשכנים, מבתי הספר, מגני הילדים, מעונות היום, אנשים שמדווחים לנו.
דורית אטלשולר: הימים הטובים של לפני 15 שנה שיצאנו לעשות בדיקות בחוץ והיו לנו עובדים סוציאליים בשירותים ובקהילה נגמרו לחלוטין.
דורית אטלשולר: זאת אומרת במצב כזה שאנחנו מקבלים את הפניות בלי לצאת החוצה, אנחנו מדברים על ממוצע לעובד של 150 פניות.
דורית אטלשולר: זה מצב לא אפשרי ולכן אני הייתי מאוד מבקשת, אדוני היושב ראש, סגן השר, שייקחו את הנושא הזה של העובדים הסוציאליים שמטפלים בשירותי הרווחה וסוף סוף מישהו יעשה תקינה לקטסטרופה הזאת, שעובד סוציאלי או פקיד סעד שמטפל בילדים בסיכון, ידע שהוא בחודש יכול לטפל בשלושים ילדים ולא במאה ילדים.
רן כהן: דורית, אם את תהיי מוכנה או הארגון שלך יהיה מוכן לעזור בהכנת הצעת חוק שתאגד את העניין הזה, אנחנו ננסה לקדם את זה בחוק, למרות שמן הראוי בממשלה תקינה שזה יעבור בתקן ממשלתי ולא בחוק, אבל לפעמים כדאי לקדם גם על ידי חקיקה.
דורית אלטשולר: אני מוכנה להירתם ויש לנו גם חומר מוכן על זה, אבל מישהו פעם אחת צריך לעשות לקטסטרופה הזאת סוף ולכבד את האוכלוסייה הזאת, לא שבנאדם יתקשר אלי ויגיד, אין פה מה לאכול ואני אומרת, עוד חודש יגיע עובד סוציאלי, לא יכול להיות מצב כזה, לא יכול להיות שילד יקבל מכות ומישהו לא יתייחס אליו ולכן אני חושבת שהתקינה הזאת היא דבר מאוד חשוב ואני מבקשת להכניס את זה אולי באיזה שהיא צורה.
רן כהן: תודה דורית, הדברים שלך הם מאוד בהירים, מאוד חדים.
רן כהן: אני מבקשת מרינה יצחקי, אחריה שרה כהן.
רינה יצחקי: אני רוצה להתחיל מאיזה שהיא אמירה של איזה פילוסוף שחי לפני הרבה מאוד שנים שקבע והוא אחד ממבססי הגישה הליברלית למדינה שמבוססת על אמנה חברתית והוא אמר משפט אחד פשוט, שהמדינה היא מנגנון שצריך להבטיח את הקיום התקין של אזרחי המדינה.
רינה יצחקי: זאת אמירה שנחשבת פשוטה, אבל מפה ישר, בקו ישיר, אני מעבירה להצעה, לדרישה, לתביעה, להעלות מחדש את הדיון האם אנחנו מדינת רווחה.
רינה יצחקי: כאילו בעקבות כל מיני שאני לא אפרט, מי השפיע על מה, נוצרה איזה שהיא הסכמה שבכלל מדינת רווחה זה כבר פאסה, זה כבר לא יפה, זה בולשביקי.
רינה יצחקי: אז אם יש דעה כזאת, אז כל מה ששמענו עכשיו מובן מאליו, אז זה מיותר.
רינה יצחקי: אני תמיד מקנאה ומעריכה הערכה אדירה את אלה שעוסקים בשטח עם הילדים, פוגשים אותם.
רינה יצחקי: אבל זה קצה הקרחון, זה התוצאה של הרבה דברים שלא טיפלנו בהם בהתחלה.
רינה יצחקי: אני רוצה לבקש ולדרוש שיממשו חינוך חובה חינם מגיל שלוש, הילדים שבאים עם פערים עצומים לבית הספר ובעוני הם לא מקבלים שיעורים פרטיים, ולא חוגים ואין אבא עם ספריה וכל מה שאנחנו יודעים, הם מתדרדרים כבר משם העתיד שלהם נקבע, מזה שהם לא מקבלים את הזכות להתחלה הוגנת של החיים שלהם.
רינה יצחקי: זה דבר אלמנטארי, זה נשמע פשוט, יש על זה חוק לפי דעתי, לא ממומש.
רינה יצחקי: ולגבי מה שאמרת שלא יודעים איך נראה ילד עני, לפני שנתיים הוועדה הזאת ברשותה של תמר גוז'נסקי עדיין, הכינה סרט על מה זה נקרא פעוט בסיכון, כי עמדו להקפיא את החוק, יש חוק, אבל עמדו להקפיא אותו פעם שלישית, כי מי מחברי הכנסת ואני לא מזלזלת בהם, אבל גם אני, אני לא רואה כל יום ילד פעוט בסיכון, אני לא יודעת איך זה החיים שלו, יש הרבה אנשים שבכלל שואלים אותי מה זה נקרא פעוט בסיכון, מה אין לו אבא ואימא?
רינה יצחקי: אני רוצה להגיד שאני גם בדילמה קשה, אני אגיד את זה מהר, יוניצף מחולקת לשתי חטיבות ענק, אלה שנותנים ואלה שמקבלים, ישראל מ-67', עד 67' היא הייתה מתפתחת מקבלת, מ-67' הממשלה פנתה ליוניצף ואנחנו בין הטובים, הגדולים, המתועשים והמבוססים.
רינה יצחקי: אני יושבת עם נציגי נורבגיה וקנדה ואני מסתכלת עליהם ואצלי העוני הוא כמו בארצות, לא כמו בהודו, לא כמו באסיה, אבל יחסית למקומנו הוא קשה.
רינה יצחקי: ואנחנו לא יכולים לעשות פה שום פעולה כי אנחנו רק עושים כסף, אנחנו הנותנים.
רינה יצחקי: אז יש דילמה.
רינה יצחקי: דבר אחרון, יש מפעלים עצומים בעולם, כולל אפילו של הבנק העולמי, כמה שזה נשמע פרדוקסאלי, להתמודדות עם העוני, פרויקטים מעניינים ומרתקים ואני הייתי מציעה כדבר סופי, כגון איזה שהיא ועדה, אבל בין משרדית ובין דיסיפלינארית שתאסוף, תעשה מפה של הצרכים של הילדים ותמצא דרך ליישם אותם החל מהגיל הצעיר ביותר, אני מדגישה עוד פעם, ההתערבות המוקדמת היא קריטית בשביל כל הנושא הזה של ההתדרדרות, את כל הצד הכלכלי כבר אמרו פה יותר טוב ממני ואני לא אחזור על זה, תודה.