GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אפללו:
3,000 שהם לא מוגנים?
שאלתיאל רם:
לא, נתונים על מצב המיגון שלהם
שאלתיאל רם:
ואנחנו עכשיו נכנסים לתהליך של סקר מיגון ב-22,000 גנים
אלי אפללו:
תוך כמה זמן תשלימו את הסקר?
שאלתיאל רם:
אנחנו שינינו את השיטה, לפעול דרך הרשויות המקומיות
שאלתיאל רם:
 אני מעריך שתוך שנתיים אנחנו נגיע לדבר הזה
אלי אפללו:
סקר? לא זה לא הגיוני
שאלתיאל רם:
סקר זה תהליך ארוך
שאלתיאל רם:
 יש 5,500- - -
אלי אפללו:
מה אתם מבקשים מהרשות? לאפיין, לדעת כמה גנים יש, איזה גנים יש ברשות, ואם הם נמצאים במצב של מוגנות או לא, זאת השאלה
שאלתיאל רם:
כן, אבל זה לא שאלון תקשובי, אנחנו מגיעים לשטח ובודקים את הנושא
אלי אפללו:
בואו נעשה את זה קצת יותר קצר, לפני אתם מגיעים לשטח
אלי אפללו:
 אני חושב שאפשר לקבל רשימה כזאת, הרי אתם לא צריכים עכשיו ללכת רשות רשות
אלי אפללו:
 אתם מתקשרים לרשות, מבקשים מהם תוך שבוע, שבועיים
אלי אפללו:
 אני הייתי סגן ראש עיר, אם היו מבקשים ממני, משרד החינוך, כמה בתי ספר יש לך, כמה גנים יש לך, מה מוגן, לא מוגן, זהו
שאלתיאל רם:
גם אצל הרשויות יש תאריך
אלי אפללו:
בסדר, אז בואו ניקח חודש
אלי אפללו:
 אני חושב שזה לא צריך לקחת יותר מזה
שאלתיאל רם:
אני נותן נתון ריאלי
אלי אפללו:
לא, אז בוא נבדיל בין סקר ארוך, לאיזשהו סקר לידיעה מיידית
שאלתיאל רם:
אני מתכוון לסקר שהוא עמוק יותר, שהוא בודק את כל התחומים
אלי אפללו:
אתה יודע, בעוד שנתיים אני לא אהיה פה, ובטח עוד הרבה לא יהיו פה, ואז חבל על הדיון הזה בכלל
קרן אוחנה איוס:
בעוד שנתיים גם הגן שלי יהיה סגור
אלי אפללו:
אז אני מבקש- - -
שאלתיאל רם:
שאלתם שאלה מקצועית, עניתי תשובה מקצועית
מיטל להבי:
מותר הבהרה רק? 22,000 גנים הם גנים עירוניים? או גם גילאי 0-3? או שאתה מדבר רק על 3- - -
שאלתיאל רם:
לא, רק הגנים
שאלתיאל רם:
 חוק חינוך חובה הוא גילאי 3-6
אלי אפללו:
יש לי בקשה אליך מר שאלתיאל
אלי אפללו:
 תראה, מגילאי 3-6, אתה אומר שזה בידיים של הרשויות להביא לכם מידע
אלי אפללו:
 אני חושב שהמידע גם בידכם
אלי אפללו:
 אתם צריכים לדעת בגדול, אני לא מבקש להתחיל להיכנס לכל גן ולראות האם הממ"ד מתאים או לא מתאים, האם יש הגנה או אין הגנה, זה מה שאני צריך לדעת
אלי אפללו:
 אחרי זה, ברגע שיש לנו את המספרים האלה, אפשר לעשות סקר ארוך יותר, אפשר לשתף את הרשויות, את מנהל החינוך, יש קצין ביטחון בכל רשות שיש לו לא מעט אנשים
אלי אפללו:
      רק בנתניה, במחלקת הביטחון של החינוך יש לפחות עשרה אנשים
אלי אפללו:
 אני לא צריך שאתם תעשו את הסקר לבד, אתם יכולים לבקש מהרשות, ואחר כך לעשות איזשהו מדגם
אלי אפללו:
 אבל לקחת לסקר שנתיים, עם כל הכבוד, אני לא מסכים לזה
שאלתיאל רם:
אוקיי, אני הבנתי, אנחנו ניקח את זה לתשומת הלב, אבל כל מה שאמרת- - -
אלי אפללו:
אני מבקש לוח זמנים
אלי אפללו:
 אם אין לכם לוח זמנים, אז אני אביא לפה את השר, זה לא הגיוני
אלי אפללו:
 אני צריך לקבל נתון, כמה מתוך הגני ילדים בגילאי 3-6, יש מיגון ואין מיגון, זה מה שאני צריך לדעת
לוסי חדידה:
וזה עדיין לא במעונות
אלי אפללו:
רגע, רק על זה
אלי אפללו:
 זה בשליטה שלכם, ושל הרשויות המקומיות
אלי אפללו:
 זה נתון שאפשר לקבל אותו בפחות מחודש, אני אומר לך
שאלתיאל רם:
אנחנו נבחן את הנקודה הזאת
אלי אפללו:
יש פה מישהו מהשלטון המקומי?
שאלתיאל רם:
כן, יושב לידי
יוחאי וג'ימה:
זה הדבר החשוב ביותר, להגיד קיים לא קיים, זה נכון
יוחאי וג'ימה:
 מספיק או לא מספיק זו כבר שאלה אחרת
אלי אפללו:
קודם כול, צריך להתחיל ממשהו
אלי אפללו:
 אני מדבר על מיפוי פשוט
אלי אפללו:
 תראה שאלתיאל, לעשות עבודה מצוינת זה על הכיפאק, ואני בעד לעשות עבודה טובה ומעולה
אלי אפללו:
 אבל מי כמוני יודע שהרע של הטוב, זה הטוב ביותר
אלי אפללו:
 לכן אם אני צריך לחכות שנתיים לקבל אפיון כזה, אין לי מה לעשות, זה לא הגיוני
אלי אפללו:
 אני לא אשב בוועדה שאני צריך לקבל בעוד שנתיים איזשהו נתון
אלי אפללו:
 אם היית אומר לי שאני בעוד שנתיים אמגן את כל הגנים, אז אני מצדיע לך, אבל לקבל רק את הנתון? זה לא הגיוני
שאלתיאל רם:
אני בכוונה מציף את המורכבות הזאת
שאלתיאל רם:
 בעולם הזה יש מוכשר, יש חרדים, יש פרטיים, לא כולם של הרשות
אלי אפללו:
אני איתך, ברור שיש מורכבות
שאלתיאל רם:
חשוב שתבינו את הנקודה הזאת
אלי אפללו:
אם אתה תעשה סקר, ומתוך ה-21,000, יהיה לך נתונים ל-20,000, ו-1,000 בסימן שאלה, גם את זה אני מוכן לקבל, אבל אנחנו חייבים לקבל נתונים
אלי אפללו:
 כי מהנתונים האלה אנחנו בסוף צריכים לגשת
אלי אפללו:
 אנחנו מדברים גם על אותם גנים שהם גנים באחריות המדינה, ואנחנו צריכים גם לבקש תקציבים מהאוצר, ממשרד החינוך, ליישם אותם, ואז באמת להיכנס לתהליך די ארוך
אלי אפללו:
      אבל את הנתון הזה אפשר לקבל לפחות בחודש הקרוב, אז אני מבקש, תעשו מאמץ
אלי אפללו:
 במידה ואתה חושב שזה לא ניתן, אני אומר לך כאחד שמכיר את המערכת של הרשויות המקומיות שמה שאתם צריכים לעשות זה דבר פשוט, לפנות ל-258 הרשויות המקומיות, לבקש מהן תוך שלושה שבועות, מה יש להן ברשות
אלי אפללו:
 תקבלו את התשובה ותעבירו אותה אלינו
אלי אפללו:
 זה מה שאתם צריכים לעשות
אלי אפללו:
     נמצאים איתנו פה משפחות החטופים
אלי אפללו:
 אני קודם כול רוצה להתפלל להחזרתם של כול החטופים והחטופות, בריאים ושלמים, ולחזרתם של כול חיילי צבא ההגנה לישראל
אלי אפללו:
 שכולם יחזרו בשלום הביתה, בבקשה
ענבל צח:
בוקר טוב, אני ענבל, אני בת דודה של טל
ענבל צח:
 את הילדים שלו אתם תליתם פה בשלט, וזכויות של ילד זה לגדול עם ההורה שלו, זה חלק מהזכויות של הילד
ענבל צח:
 הילדים של טל חזרו מהשבי אחרי 52 יום, יחד עם אמא שלהם עדי, אשתו של טל
ענבל צח:
 הם נמצאים פה פיזית, הם לא באמת מצליחים להתחיל להשתקם
ענבל צח:
 הם משפחה שהיא מאוד משפחתית
ענבל צח:
 כשאתה שואל את טל מה אתה עושה בחיים, טל עונה שהוא אבא מקצוען, זה מה שהוא עושה בחיים
ענבל צח:
      המשפחה שלו זה כל מה שחשוב לו
ענבל צח:
 אשתו עדי, אהבת חייו, היא פה בגוף
ענבל צח:
 היא לא יכולה להתחיל לשקם את עצמה, ולהתמודד עם מה שעברה בימים האלה שם
ענבל צח:
 אני נכנסתי וראיתי את התמונה של יהל ונווה, לא הייתי מוכנה לזה, אני הולכת עם התמונה בשביל להמחיש שזאת משפחה, אבל בלי אבא המשפחה הזאת לא תחזור להיות משפחה
ענבל צח:
 המשפחה הזאת כבר איבדה את הסבא, דודה ודוד
ענבל צח:
 הם נחטפו מבארי, הם לא גרים שם, הם רק הגיעו לביקור
ענבל צח:
      כשיהל נולדה הם עזבו את בארי, כי עדי לא רצתה לגדל עוד ילד בממ"ד
ענבל צח:
 הם הגיעו לבקר בשישי בבארי, והיו צריכים להגיע להורים של טל בגבולות, שזה גם בעוטף עזה, בשבת
ענבל צח:
 הם לא הגיעו מעולם לגבולות, האוכל שהכינו עבורם שם עדיין מחכה במקרר, שיבוא ויראה שהאוכל חיכה
ענבל צח:
      אנחנו דנים פה בזכויות הילד, זכויות של ילד זה לגדול עם ההורה שלו
ענבל צח:
 יש הרבה מאוד ילדים ששבו בלי ההורים, בלי האבות
ענבל צח:
 האבות חשובים לא פחות
ענבל צח:
 לא משנה אם החטוף בן 38, בן שנה, או בן 70
ענבל צח:
 לכול אחד יש משפחה שמחכה לו, הילדים שלו שמחכים לו, האחיינים שלו שמחכים לו, משפחה נרחבת, חברים, קולגות מהעבודה, שכנים
ענבל צח:
 כשאנחנו מתייחסים לילדים, כול אחד הוא ילד של מישהו, הוא משפחה של מישהו
ענבל צח:
 כפיר התינוק, הוא חוגג שנה בעוד שבועיים
ענבל צח:
 אתן אימהות, אתם אבות, זו המשמרת שלכם
ענבל צח:
      אתם צריכים להחזיר אותם הביתה
ענבל צח:
 זה לא מתנה שאתם נותנים לי; זאת החובה שלכם
ענבל צח:
 אתם אפשרתם להפקרות הזאת לקרות, ההפקרות הזאת ממשיכה לקרות בכול יום שהם לא בבית, בכול יום שיהל שואלת מתי היא יכולה לשחק שוב עם אבא, כול יום שהם מציירים ציור לאבא, והם לא יכולים לצייר עם אבא
ענבל צח:
 זאת המדינה שלנו, זאת המדינה שלהם, הם חלק מהמדינה הזאת, הם תושבים, הם משלמים מיסים, הם שירתו את המדינה הזאת, וזכותם להיות בבית
ענבל צח:
 זכויות הילד, זה לגדול עם האבא שלהם, זכויות המדינה, אין לה
ענבל צח:
 חובות המדינה, להחזיר את כול החטופים הביתה, כרגע, עכשיו ובחיים
ענבל צח:
 אלה החובות, תודה
אלי אפללו:
 כמו שאמרתי קודם, כולנו מחזקים אתכם, ואני יודע שאין אחד שלא רוצה שהחטופים יחזרו
אלי אפללו:
 אני יודע שהממשלה עושה כמיטב יכולתה
אלי אפללו:
 אני בקשר עם חלק מהגורמים, ואנחנו נתפלל שוב לשובם של כול החטופים בשלום
אלי אפללו:
 נמצאת פה קרן, שלום לך
אלי אפללו:
 אני מבין שאת מארגון הגנים חיבה
קרן אוחנה איוס:
נכון
אלי אפללו:
אני רוצה למסור לך את תנחומיי, אני מבין שהבן שלך נהרג ב-7 לאוקטובר?
קרן אוחנה איוס:
תודה רבה, ב-8 לאוקטובר
אלי אפללו:
משתתפים בצערך
ענבל צח:
גם מאיתנו
קרן אוחנה איוס:
את יודעת, אם יורשה לי אני אגיד שראשית היה לי בן גיבור, מלח הארץ, אני מניחה שכול אמא אומרת את זה, אבל אני זכיתי לגדל אותו, ולקבל אותו 25 שנים
קרן אוחנה איוס:
 ואנחנו התבשרנו השבוע שלכלתי יש בן
קרן אוחנה איוס:
 ילד שייוולד לעולם כזה, אמרת שהאבות חשובים
קרן אוחנה איוס:
 אנחנו לא נצליח כבר לממשל את זה שהמשפחה הזאת תהיה תא שלם, אבל אני מאחלת לכם שתהיו במקום הזה, שתצליחו להשלים את התא המשפחתי הזה, כי יהיו לנו מספיק חורים בתוך הרקמה האנושית שלנו בשנים הקרובות
קרן אוחנה איוס:
 שלפחות שאת מה שאפשר לאחות, אנחנו נצליח
קרן אוחנה איוס:
 ליבי איתכם, תודה לכם
אלי אפללו:
 שאלתיאל, אני מבקש שתוך חודש נקבל אומדן, אפשר לעשות את זה יחד עם השלטון המקומי
אלי אפללו:
 משהו בהערכה, בקטגוריה, אין מיגון בכלל, יש מיגון חלקי ויש מיגון מלא
אלי אפללו:
 זה פחות או יותר
שאלתיאל רם:
אבל זה יותר מסובך
אלי אפללו:
לא משנה, גם אם יש מיגון חלקי, אז תרשמו חלקי, לא מפריע לי
אלי אפללו:
 אבל, מה שבסופו של דבר חשוב לי זה איפה אין מיגון בכלל
אלי אפללו:
 זה הנתון שממנו נצטרך למצוא אחר כך מה לעשות
שאלתיאל רם:
גני ילדים כבוד היו"ר
אלי אפללו:
אני מדבר על גני ילדים בלבד, בגילאי 3-6
אלי אפללו:
 בגילאי לידה עד 3, זה מחולק שחלקם של עמותות, ואני מבין שזה לא נמצא במשרד החינוך נכון?
יניב בר אור:
יניב בר אור, התאחדות מעונות היום
יניב בר אור:
 משרד החינוך קיבל את המעונות הפרטיים לפני כשנה וחצי, והוא מפקח ומרשה גם את מעונות היום, וגם את גני הילדים
יניב בר אור:
 בתהליך הרישוי של מעונות היום הפרטיים נעצר לאחרונה כול תהליך הרישוי, עד שמנהלת המעון תכניס בתוך תהליך הרישוי, איזה סוג מבנה יש לה, כמה מרחבים מוגנים, מה גודל המרחב המוגן, וזה היה כתנאי לתהליך הרישוי, למרות שאין חובת מיגון במעונות היום
יניב בר אור:
 משרד החינוך דרש את הנתונים האלה
שאלתיאל רם:
זה תהליך שהתחיל עכשיו
יניב בר אור:
זה תהליך שהתחיל לפני חודשיים בערך
אלי אפללו:
המשרד דרש את זה כתנאי לרישוי?
יניב בר אור:
כתנאי להמשך תהליך הרישוי, למרות שהוא לא חובה
אלי אפללו:
חשוב שתקבלו את הנתון הזה
יניב בר אור:
את הנתון הזה הם קיבלו כצורך סטטיסטי שלהם, לדעתי אותו הדבר היה אפשר לעשות עם גני הילדים בגילאי 3-6
יניב בר אור:
 אבל לא זה העניין, הרי ברור לנו ש-60% מהמסגרות, כמו הדירות הפרטיות שמעונות היום פועלים בהם, לא ממוגנים
יניב בר אור:
 מעבר לזה שחשוב לאפשר את המיגון של מעונות היום הפרטיים
יניב בר אור:
 זאת אומרת, לאפשר להם לבנות כמו שאפשרו לדירות מגורים
יניב בר אור:
 הבעיה בתהליך שבוצע בתמ"א 38, זה שברגע שאתה מפעיל מעון יום בתוך דירת מגורים, אתה כבר לא דירת מגורים
יניב בר אור:
 אז אתה לא נכלל בתוך התהליך הזה
יניב בר אור:
      קודם כול חשוב לתקן את העיוות הזה, ולהכליל את מעונות היום, ואת המסגרות החינוכיות בתוך התהליך הזה
יניב בר אור:
 הדבר הכי חשוב, כי בלעדיו לא יהיה אפשר למגן את מעונות היום, זה הנושא של התקצוב
יניב בר אור:
 חייבים להביא תקצוב לעניין הזה, כי כמו שכבוד היו"ר ציין, בלי תקצוב אי אפשר יהיה למגן שום דבר, וזה לא הוגן להשית את זה לא על המסגרות החינוכיות, ולא על ההורים
יניב בר אור:
 אי אפשר להמשיך לתת להורים להתנצח עם המסגרות החינוכיות, וחייבים להביא לדבר הזה בנוסף לאפשור, גם תקציב
אלי אפללו:
שאלתיאל, אפשר ברשותך לגבי גילאי 3-6, אני רוצה לסמן וי ליד הנקודה הזאת
שאלתיאל רם:
לגבי גני הילדים? נעשה את המאמץ לפי הפילוח שלך, שהוא באופן יחסי- - -
אלי אפללו:
אני לא אוהב את המילה 'מאמץ', 'נשתדל'; אני רוצה לקבוע תאריך
אלי אפללו:
 היום אנחנו בתחילת ינואר, בסוף ינואר נקבל נתון
ציפי לבני:
אני אתן לך עצה
ציפי לבני:
 אצלנו העירייה סירבה לשתף פעולה, המנכ"ל סירב לשתף פעולה, אפילו לא לפי 140א, להגיד באיזה גנים יש או אין
ציפי לבני:
 אני העליתי סקר, וההורים דיווחו
ציפי לבני:
 יש היום רישום, ותמונת המצב היא שלכלל הגנים, כלל בתי הספר וכלל הגנים הפרטיים בעיר, שאין להם מיגון ושיש להם מיגון
ציפי לבני:
 זאת אומרת, תמונה המצב היא מלאה
ציפי לבני:
 יש חוסר שיתוף פעולה של הרשויות בלדווח מה יש ומה אין
אלי אפללו:
אני מניח שאם משרד ממשלתי רוצה לבדוק, יש לו את הכלים והוא יכול לבדוק, אין עם זה בעיה, במיוחד כשיושב פה נציג המרכז לשלטון מקומי, ואפשר לעשות את זה
אלי אפללו:
 לי חשוב קודם כול לקבל נתונים, ולאפיין את הגנים בגילאי 3-6
אלי אפללו:
 אנחנו נקבע איזשהו תאריך עד סוף ינואר, ואם תהיה בעיה באמצע תדברו איתי
אלי אפללו:
 אני רוצה לעשות סבב, אנחנו לא דיברנו על המעונות, או על הגנים בין לידה, עד גיל 3
אלי אפללו:
 חשוב לי לשמוע, בבקשה מיטל
מיטל להבי:
תודה רבה
מיטל להבי:
 קודם כול אני מודה לאדוני היו"ר על הדיון הזה, אני חושבת שזה דיון מאוד חשוב, הוא פותח שיחה על הנושא
מיטל להבי:
 אנחנו מודעים לכך שהמלחמה הזאת הפכה להיות כזו שמכתיבה לנו את צרכי המיגון, גם בראיית העתיד
מיטל להבי:
 כולם מדברים על האפשרות שתיפתח חזית צפונית
מיטל להבי:
 אני בהתבטאויות שלי אומרת, לעולם נצטרך טיפת הגנה לעורף בשביל לשמור על החוסן שלו, ואי אפשר לוותר על הדבר הזה
מיטל להבי:
     מבחינת מערכת החינוך, צודק אלי דלל שהוא מפריד בין המוסדות הציבוריים והעירוניים, לבין המוסדות הפרטיים
מיטל להבי:
 אבל לפני שאני אכנס למוסדות הפרטיים שזה הנושא שלנו היום, אני רק רוצה להגיד שגם המוסדות העירוניים והציבוריים, לא ממוגנים
מיטל להבי:
 זה לא חלק מהמפרט הקיים בעבר בבניית מוסדות
מיטל להבי:
 לא כול עירייה היא עיריית תל אביב, לא כול עירייה היא עם יכולות, לא כל עירייה יכולה לשלוף את אותם מילוני שקלים שנדרשים למיגון
מיטל להבי:
 אני חושבת שמשרד החינוך צריך להכין תוכנית עבודה
מיטל להבי:
 אין חולק על האחריות שלכם על המוסדות הציבוריים, זו העבודה שלכם
מיטל להבי:
      עכשיו לגבי המוסדות הפרטיים, בין הגילאים 0-3 יש לנו לפחות 540,000 ילדים, פעוטות, שלפחות מחציתם נמצאים בתוך המוסדות הפרטיים שמנוהלים על ידי גננות פרטיות, והם למעשה באחריות פדגוגית של משרד החינוך, באחריות התקצובית של משרד העבודה
מיטל להבי:
 יש פה משהו שחי בתוך נכס פרטי, בשימוש חורג, בדרך כלל משימוש מגורים
מיטל להבי:
 אנחנו מדברים על מוסד שמעצם הצורה שהוא מתנהל, הוא בבעיית מיגון עצמי
מיטל להבי:
      יניב הזכיר את הנושא של תמ"א 40/א/1/1
מיטל להבי:
 יש תמ"א שמאפשרת למעשה למגן דירת מגורים בת קומה, או שתי קומות, ולמעשה מכוחה, בהקלה, בפטור אפשר להקים מחר בבוקר ממ"ד
מיטל להבי:
 אלא שכשבאים ומבקשים היתר למגן גן ילדים מתוקף תמ"א 40, אומרים להם אתם לא דירה, אתם גן
מיטל להבי:
 אז כשהם באים לבקש את זה מתוקף היותם גן, אז אומרים להם אתם לא גן, אתם דירה, אתם מעון
מיטל להבי:
 הם נקלעים לאיזושהי סוגיה שתמ"א 40/א/1 לא עוזרת להם
מיטל להבי:
 לא מתוקף זה שהם גן ילדים, כתוב בתמ"א שזה מיועד לדירת מגורים, וגם היא לא עוזרת להם מפני שאפשר להקים רק ממ"ד של 9 מטר מכוח התמ"א הזאת, וגני ילדים צריכים ממ"ד של 12-15 מטר
מיטל להבי:
 לציבורים פתרו את הבעיה
מיטל להבי:
 יש את אותם דיונים שהתקדמו אצל יעקב אשר, ובמועצה הארצית, ונותנים להם 12-15 מטר
יניב בר אור:
סליחה שאני רק מתקן, כי ממה שאני קראתי וראיתי זה החל מ-9 מטר, ובמקרים מסוימים יהיה אפשר לאשר גם החל מ-5 מטר, בדירת מגורים
מיטל להבי:
הייתי במועצה הארצית, תמ"א/40/א/1/1, אני כמעט מדבררת אותה בעל פה
מיטל להבי:
 אנחנו לא יכולים להתחמק מהצורך למגן את גילאי 0-3, אם אנחנו רוצים שהעורף יחזור לשגרה, כי אמא שיש לה ילד צעיר בגילאי 0-3, אם היא לא שמה אותו בגן בגלל שהוא לא ממוגן והיא מודאגת, היא לא יכולה ללכת לעבודה וכו'
מיטל להבי:
     קודם כול אנחנו צריכים לדבר על הרחבת תמ"א 40, וזה נושא שאולי בשבילו צריך להביא לפה את המועצה הארצית, ואת משרד הפנים ואת התכנון
מיטל להבי:
 צריך להגדיל את המרחב המוגן
מיטל להבי:
 גן ילדים פרטי צריך להיחשב כמוסד חינוכי, והוא צריך ממ"ד של 12-15 מטר
מיטל להבי:
 אם לא תתנו את ממ"ד של 12-15 מטר, אז פיקוד העורף לא יאשר 30 ילדים, הוא יבקש מהגן להקטין את עצמו ל-20 ילדים
מיטל להבי:
 כשיש 20 ילדים הגן לא כלכלי
מיטל להבי:
 יש כול מיני תופעות שבאמצע השנה, ביקשו מגנים של 36 ילדים לרדת ל-21 ילדים
מיטל להבי:
 מה תגיד הגננת לאמא? את הילד הזה אני מוציאה באמצע השנה מהגן? זה לא עומד בהיגיון
מיטל להבי:
     הדבר הנוסף, יבילים
מיטל להבי:
 אני מבקשת מפיקוד העורף שמערכת התכנון תתייחס לנושא של יבילים
מיטל להבי:
 גני ילדים פרטיים יושבים במבנים שכורים, בדרך כלל במבנים ישנים שיש להם חצר, שעוד לא עברו התחדשות עירונית, בגלל זה יש להם חצר, אחרת זה היה מפונה
מיטל להבי:
 הם צריכים יבילים, למה? כי היום הם בנכס הזה, ומחר הם בנכס אחר
מיטל להבי:
 כשהם עוברים לנכס אחר, היביל יכול לעבור איתם
מיטל להבי:
 כך הם פחות תלויים בבעל הבית
מיטל להבי:
      היביל הוא משהו מאוד גמיש מבחינתם, 5 שנים אני פה, אני עובר למבנה אחר, אני מעביר את היביל איתי
מיטל להבי:
 היביל גם פותר את הבעיה של מבנים לשימור, של אזורים לשימור
מיטל להבי:
 הם זמניים במקום הזה, בגלל שזה לשימור אי אפשר לגעת במבנה
מיטל להבי:
 תנו לו יביל ליד עד שהוא יעבור משם
מיטל להבי:
 כשהוא יעבור משם הוא יעביר את זה איתם
מיטל להבי:
 צריך להגדיר תהליך ביצוע קל
מיטל להבי:
 היום זה תהליך מורכב
מיטל להבי:
 יש עיר אחת שבה הקמת ממ"ד, ראש העיר בא להצטלם ליד הממ"ד
מיטל להבי:
 יש עיר אחרת, שבה הקמת ממ"ד והמשטרה באה ומנהלת חקירה על הממ"ד
מיטל להבי:
 בעיר אחרת שבה הקמת ממ"ד, אתה בכלל לא יכול להקים אותו כי אתה בדירת מגורים
ציפי לבני:
איפה המשטרה מנהלת חקירה?
מיטל להבי:
לא בעיר תל אביב, תירגעי
ציפי לבני:
מעניין אותי איפה
אלי אפללו:
לא משנה, יש עבירות בנייה
אלי אפללו:
 רשות יכולה להוציא צו הריסה, ויכולה להגיע גם משטרה
יניב בר אור:
יש מקרים שאחרי שהמעון נסגר מבקשים לפרק את הממ"ד, שזה הכי חמור
אלי אפללו:
 תנו למיטל להשלים, היא קיבלה את רשות הדיבור, אני אתן לכולם לדבר
אלי אפללו:
 היא מתארת מצב, בבקשה מיטל
מיטל להבי:
אני מתארת מצב שגם בגללו באנו לדון בכנסת
מיטל להבי:
 אני הייתי רוצה שתהיה איזושהי אמירת רוחב כלפי כולם
מיטל להבי:
 שזה לא יהיה תלוי בדעתו של ראש העיר, בדעתו של מהנדס העיר
מיטל להבי:
 צריך להיות פה איזשהו פתרון רוחב
מיטל להבי:
 יש את חוק הנגישות, הוא בא וקבע שכול מבנה חייב להיות מונגש לאנשים בעלי מוגבלויות
מיטל להבי:
 כמו חוק הנגישות, צריך לחוקק את חוק המיגון
מיטל להבי:
 לא יכול להיות מבנה ציבור, ואני מדברת בפרט על המבנים שהם ציבוריים, באחריות מדינה ועירייה, עוד לפני הגנים הפרטיים
מיטל להבי:
 לא יכול להיות שיושבות פה אימהות מבתי ספר תיכוניים, שהילד שלהן למד יום אחד בשבוע, בגלל שהמיגון מספיק ל-20% מהילדים, ופיקוד העורף החליט שרק 20% מהילדים יכולים ללמוד במוסד הזה
מיטל להבי:
     כמו שיש את חוק הנגישות, חייב להיות חוק של מיגון ביחס לכול מוסדות החינוך קודם כול
מיטל להבי:
 כי בדמינו שמוסדות החינוך יעבדו, זה חלק מהחוסן של העורף, בלי זה אין תקומה לעורף
מיטל להבי:
 זו הצעה לחוק שאפשר באמת לקדם אותו
מיטל להבי:
 זה לא פחות חשוב מהנגישות
אלי אפללו:
אנחנו נרשום את זה בפרוטוקול כמובן, זו תהיה אחת המסקנות של הוועדה
מיטל להבי:
 לגבי סיוע ומימון, גם אם לא סיוע במימון לגנים הפרטיים, לפחות הכרה בהוצאה
מיטל להבי:
 הכרה בהוצאה אומרת אולי בלי מע"מ על הבנייה, אולי הגדלת קיבולת בילד אחד כדי שהם יוכלו לממן את התשלום החודשי על הנושא הזה
מיטל להבי:
 אני עדיין לא רואה את המדינה מממנת את הגנים העירוניים, קשה לי לראות אותה שולפת את הכסף לגנים הפרטיים ואנחנו רוצים לזוז מהר
מיטל להבי:
 יש פה בעיית מימון שצריך לראות איך פותרים אותה
מיטל להבי:
     אני אעלה עוד בעיה, בגנים פרטיים חלק מהעיריות מנסות לתת להם פתרון חלופי, והפתרון החלופי זה במקלט ציבורי
מיטל להבי:
 מקלט ציבורי בשעת אזעקה, נכנסים אליו גם עוברי אורח
מיטל להבי:
 מספרות לי גננות שכשהן באות לגן בבוקר, היו שם הומלסים, ריח של סיגריות, פגעו להם בחומרי היצירה
מיטל להבי:
 זאת אומרת, אם החלטתם לתת מקלט למוסד חינוכי, הוא לא יכול לשמש גם עוברי אורח כי זה חיכוך לא נעים
אלי אפללו:
חשבתי שהתופעה הזאת כבר לא קיימת
מיטל להבי:
לא, היא קיימת, כי אתה חייב להשאיר את המקלט פתוח לציבור
אלי אפללו:
אני יודע שהמקלטים הפתוחים ניתנים למתנ"סים, או ניתנים לפעילות
מיטל להבי:
דבר אחרון למשרד החינוך, חדר המצב של משרד החינוך הוציא 3 טפסי הנחיות שונים
מיטל להבי:
 גילאי 0-3, 3-6, ולמוכשר 3-6
מיטל להבי:
 ההנחיות שלכם למוכשר 3-6, הן חורגות ויותר קשות ממה שהכתבתם לעיריות, ומה שהכתבתם לגילאי 0-3
מיטל להבי:
 גילאי 3-6 לא יכולים לשבת במקלט, ולא יכולים לשבת במתקן שאין בו גינה
מיטל להבי:
 מה שאתם לא דורשים מעירייה, ומה שאתם לא דורשים מ-0-3
מיטל להבי:
 אנא מכם, תנסו לחבר בין ההנחיות
מיטל להבי:
 אני כמוסד ציבורי הייתי מצפה שהדרישות לפרטיים תהיינה לכולה, לעומת הציבוריים
מיטל להבי:
 אנחנו כעירייה וכממשלה, צריכים לתת דוגמא לפרטיים
שאלתיאל רם:
אני אבדוק את זה, יהיו שיקולים בטיחותיים וכו'
אלי אפללו:
תודה מיטל, בבקשה קרן
מיטל להבי:
משפט אחרון, הקמנו את המטה למיגון העורף בדיוק כדי לתת מענים גם לתמ"אות, גם לתמ"א 38
מיטל להבי:
 מחר יש דיון על הארכת תמ"א 38
מיטל להבי:
 אנחנו חושבים שהמיגון הפך להיות, לחיות או לחדול, ואי אפשר להתייחס למרכז הארץ כאילו הוא לא תחת הפגזה
מיטל להבי:
 הוא היום מאפסן את כול המפונים, ואם חלילה תהיה הפגזה על מרכז הארץ, לא יהיה לאן לברוח
מיטל להבי:
 לכן, חייבים למגן את כול המדינה, וכול המדינה צריכה כיפת הגנה
אלי אפללו:
אוקיי, תודה מיטל
קרן אוחנה איוס:
תודה רבה, עורכת דין קרן אוחנה איוס, פורום הגנים הפרטיים
קרן אוחנה איוס:
 אני ארחיב את העירייה לעניין תמונת המצב
קרן אוחנה איוס:
 ראשית, הגנים הפרטיים נמצאים מקום המדינה, ורוב המבנים שמשמשים מסגרות גדולות הם לפני חוק התכנון והבנייה
קרן אוחנה איוס:
 זאת אומרת שאלה בתים משנים 1950-1970
קרן אוחנה איוס:
 בתים מאוד זולים, מאוד יפים, צמודי קרקע, ללא ממ"ד
קרן אוחנה איוס:
 היום גם כשיש בנייה עירונית חדשה, כאשר מוסיפים תוספת בתמ"א של ממ"ד, הוא מאוד קטן, הוא 3X3, הוא 2X3, לא משהו מידתי שאנחנו יכולים לשרוד איתו
קרן אוחנה איוס:
      המלחמה לא מודיעה לנו מראש מתי היא מתקיימת, והדברים יכולים לתפוס אותנו תוך כדי תנועה
קרן אוחנה איוס:
 מה שאנחנו רוצים למנוע בשלב הבא, זה שאם אנחנו תוך כדי פעילות וקורה מצב חירום, גם מי שנמצא בשעה נתונה במסגרת, יש לו הגנה וביטחון, לא בדיעבד
קרן אוחנה איוס:
      אנחנו ראינו שאין שונות, בין מרכז הארץ לעד 40 ק"מ, או עד 9 ק"מ בהנחיות פיקוד העורף
קרן אוחנה איוס:
 כשסגור סגור, כשפתוח פתוח
קרן אוחנה איוס:
 ראינו שוני בפיצוי, ומה שלנו חשוב להגיד, זה שהיום דין תל אביב כדין העוטף, אנחנו רואים את זה
קרן אוחנה איוס:
 ילדים יכולים להגיע ב-08:00, ב-10:00 אזעקה, ואז מתחיל כאוס בתוך עיר שהיא צפופה ופקוקה, ולך תכניס את ההורים האלה לצוואר בקבוק של פקקים, ונראה את מי ייקחו ראשון, מי יישאר עד 16:00, ומי יישאר מוגן
קרן אוחנה איוס:
     לנו חשובים שני דברים, האחד, עניין הניידות וההתניידות, מכיוון שאנחנו נמצאים במבנים ארעיים, אנחנו עדיין סובלים מהפטור משימוש חורג, מעל 36 ילדים
קרן אוחנה איוס:
 אין לנו עדיין הבנה או הקלה, אנחנו מתמודדים עם הנחיות ביטחון ובטיחות קשוחות וקשות, כדוגמת כבאות וכו'
קרן אוחנה איוס:
 עוד להוסיף לזה את המגבלות של הכיבוי, זה אומר ששאלת הכדאיות למסגרות האלה יורדת לאפס
קרן אוחנה איוס:
     אני יכולה לתת לכם דוגמא אישית מהארגון שלי, אתמול אנחנו קיבלנו הודעת סיום על 14 גנים במרכז הארץ, שלא פתחו מה-1 לחודש, מכיוון שקרסו
קרן אוחנה איוס:
 לא קיבלו מקדמות, לא קיבלו פיצוי, לא כלום ושום דבר, רק צריכים להחזיר, וכמובן ללא מיגון
קרן אוחנה איוס:
 מה שאומר שאם חלילה תיפתח מתקפה בצפון, ובעוד שבועיים הם יצטרכו לסגור שוב, אין להם יכולת קיומית כלכלית
קרן אוחנה איוס:
 זאת הוועדה לזכויות הילד
אלי אפללו:
העלית פה נקודה מאוד חשובה
אלי אפללו:
 אני יודע ואני גם מניח שרוב הגנים הפרטיים נמצאים בבתים פרטיים, ולהם צריך את ההתאמה שציינת קודם
אלי אפללו:
 אני מכיר את זה היטב כיו"ר הוועדה לתכנון בנייה בנתניה
קרן אוחנה איוס:
של אישור הפעלת מעון? או פטור משימוש חורג?
אלי אפללו:
זה באמת דבר שהוא קשה מאוד, אמרת כיבוי אש, התאמה, נגישות, ויש גם התנגדויות של שכנים
אלי אפללו:
 אנחנו נעלה את זה במסקנות
אלי אפללו:
 יכול להיות שהרשות המקומית כשהיא נותנת התרים למבנים, היא צריכה להתחיל באיזושהי נקודה, אז אפשר לקדם כמחויבות, או אפילו בתוך מבנים, ליצור מראש גני ילדים שיהיו מותאמים, פרטיים כמובן, ואז בכול הבניינים החדשים הם יכולים ליצור ליד הבניין, בתוך הבניין
קרן אוחנה איוס:
יש כבר הקצאת קבלן למבנים חדשים שנוצרים ואז- - -
אלי אפללו:
אם זאת תהיה שיטה, זה יהיה הרבה יותר נכון, הרי לא כל הגנים יהיו גנים שהם יהיו באחריות המדינה אני מניח
קרן אוחנה איוס:
נכון, כבוד היו"ר, אני מסכימה איתך, אבל אנחנו צריכים כרגע לטפל בדור המדבר
קרן אוחנה איוס:
 לכן, צריך להסתכל- - -
אלי אפללו:
בסדר, אני רוצה להתחיל מנקודה מסוימת, אנחנו מתחילים כול הזמן לפעמים בדברים שבגלל שהיו בעיות, אז בוא נתחיל באיזשהו שלב
אלי אפללו:
 או שאנחנו עושים היום בנושא של הטעינה בחניות פרטיות
אלי אפללו:
 עד היום כמעט ולא היו עמדות הטענה בחניות פרטיות, ואנחנו רואים תמיד את הכבלים שמגיעים ממקום למקום
אלי אפללו:
 אז היום אם מתחילים בתכנון ובנייה, וקובעים בין 30%-50%, את אותה הטעינה החשמלית, זה בהמשך יביא איזושהי תועלת
קרן אוחנה איוס:
אני חוששת שאתה תוסיף לי מגבלה על משהו שהוא מראשיתו בלתי אפשרי, כי הנושא הזה של שימוש חורג הוא בלתי אפשרי
קרן אוחנה איוס:
 לכן אני אומרת שאנחנו נתחיל מנקודה מסוימת
אלי אפללו:
ברור לי, גם אם יחליטו מחר בבוקר, אז בנייה של גן עתידי יכולה לקחת בין שנתיים לשלוש, אבל צריך להתחיל- - -
קרן אוחנה איוס:
חזון אחרית הימים שלך, זה שקודם יכירו בנו כמוסד חינוך, ואז הבנייה תהיה טנטטיבית בהגדרתה כמוסד חינוך
אלי אפללו:
זה בסדר, אני לא פוסל, אני מדבר על תוכניות שבהן- - -
מיטל להבי:
מה שנקרא, הכוללות פינוי בינוי
מיטל להבי:
 זה בין 10-15 שנים
אלי אפללו:
גם בפינוי בינוי אנחנו נותנים שם מוסדות ציבור, שזה בתי כנסת, וכן הלאה
קרן אוחנה איוס:
גם גנים, יש הקצאת קבלן, יש חובה בבנייה
לוסי חדידה:
להציל את הקיים, כי גם כול חוק שתקדמו, אם לא יהיה מימון לצד החוק, לא יהיה
אלי אפללו:
להפך, הדיון הזה הוא בדיוק פה, אני לא אומר לא
אלי אפללו:
 אני אומר שצריך גם לחשוב הלאה
קרן אוחנה איוס:
אני אשמח לסיים
קרן אוחנה איוס:
 מה שחשוב לנו באמת, זה להתייחס אלינו כרגע כמי שנמצא במבנים ארעיים שהם תלויי שינוי ותנועה, מכיוון שאנחנו שוכרים את הדירות
קרן אוחנה איוס:
 המגבלה בחוק לשימוש חורג, או לאישור להפעלת מעון בחלק מהרשויות המקומיות, היא מוקצית בין 5-10 שנים
קרן אוחנה איוס:
      יש לנו תנועה מאוד גדולה, ואם כבר השלטון המקומי פה, אז נשמח להרחבה של פרק הזמן הזה, שכאשר מקבלים פטור משימוש חורג מעל 36 ילדים, שפרק הזמן הקצוב יהיה ארוך מ-10 שנים, כי אנחנו מדברים פה על השקעה של סכומים של 150 אלף שקלים בשביל להניח מבנה יביל
קרן אוחנה איוס:
 אחר כך תוביל אותו, תזיז אותו, תתאים אותו, ותסדר אותו
קרן אוחנה איוס:
 אנחנו מדברים פה על הוצאות שהן מעבר ליכולת של מי שמפעיל את המסגרת
קרן אוחנה איוס:
 בסוף האינטרס שלנו הוא הילדים, כי מה שקורה זה שמאותו השקל שאמור להגיע לילד, אנחנו נגזור את אותה ההשקעה, כשאת השקל הזה אנחנו רוצים להשקיע בכוח אדם, באוכל, בחינוך, בתוכניות הלימודים, בביטחון, בבטיחות, מאותו השקל שמשלם ההורה
קרן אוחנה איוס:
     מה שייאמר פה בסיכום אם האוצר לא יכניס יד, זה שזה יושת שוב על הזוגות הצעירים האלה, ועל האנשים שיחזרו מהמלחמה
קרן אוחנה איוס:
 ואני מזכירה לכם רק שאנחנו יודעים מה זה בייבי בום, בעוד שנה יהיה לנו עומס של תינוקות, ותינוקות אנחנו כבר לא מקבלים