GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלכסנדרה ארונין קוזלוביץ:
הממונה על התקינה עושה אכיפה מדי שנה, וכבר שנים ארוכות, של כל הרשויות המקומיות
אלכסנדרה ארונין קוזלוביץ:
 כמובן בדיקה מדגמית לאורך כל השנה כדי לבדוק שהרשות המקומית היא במסגרת תו התקן, שהמתקנים שלה הם במסגרת התקן, ושהכול מתקיים כמו שצריך
אלכסנדרה ארונין קוזלוביץ:
 העבודה נעשית, והיא שגרתית לאורך כל השנה
אלי אפללו:
אני כבר אומר לך שעם זה אין לי בעיה
אלי אפללו:
 במקרה הזה אני סומך
אלי אפללו:
 אני מכיר את זה היטב בגנים הציבוריים, בגני ילדים ובבתי הספר, ברשויות המקומיות
אלי אפללו:
 יש שם איזשהו דף מתי בדקו, מי בדק, וכך הלאה
אלי אפללו:
      עלתה פה נקודה לפיה יש מתקנים שלא באים בתו התקן אלא בצורה של צעצועים
אלי אפללו:
 למשל, אדם פרטי קונה לנכדו מגלשה בבית
אלי אפללו:
 היא לא תקנית, היא לא עברה שום תקן
אלכסנדרה ארונין קוזלוביץ:
היא עברה לפי תקן 562
אלכסנדרה ארונין קוזלוביץ:
 היא נופלת להגדרת התקן של צעצוע
אלי אפללו:
  עוד מישהו רוצה לדבר?
שי גרינברג:
אדוני היושב-ראש, שי גרינברג, ראש מדור הסברה בכב"ה
שי גרינברג:
 מהפן שלנו, אנחנו מדברים על גלאי עשן
שי גרינברג:
 זה אותו דבר כמו המשחקים
שי גרינברג:
 יש לזה יבוא ותקן, וגם מייבאים ללא תקן
שי גרינברג:
 אנחנו נלחמים יום יום בהסברה בדבר הזה כדי שיבינו שהתקן הוא מאוד חשוב
שי גרינברג:
 גלאי עשן בעל תקן יכול לזהות את השריפה אחרי עשר שניות, וללא תקן הוא מזהה אחרי שבע-שמונה דקות, ואנשים חושבים שיש
שי גרינברג:
 בסוף, אנחנו צריכים לחיות ללא חשמל כדי למנוע 90% מהשריפות, אבל זה בלתי אפשרי
שי גרינברג:
      אנחנו, בכב"ה, יודעים לצאת לאירוע, לחקור את האירוע, לסגור את האירוע ולכבות, אבל אין לנו יכולת גם לאכוף
שי גרינברג:
 אנחנו כל הזמן עובדים בהסברה כי היא דבר מאוד מאוד חשוב
שי גרינברג:
 לדעתי, צריך יותר הסברה בדרך של להראות את  הדברים
שי גרינברג:
 אני אבא לשלושה ילדים בוגרים
שי גרינברג:
 אנחנו כל הזמן פוחדים על הילדים ונמנעים מלהראות להם יד שנפגעה מחזיז או מדבר אחר, ובכך אנחנו פוגעים
שי גרינברג:
 הילדים חשופים להכול
שי גרינברג:
 כשאנחנו עושים פרסומות בתקשורת ודברים כאלה, אנחנו צריכים קצת להפחיד
שי גרינברג:
 צריך שייראו את זה
שי גרינברג:
 זה מעודד ועוזר
אלי אפללו:
שתי דקות הפסקה
אלי אפללו:
  חברים, חזרנו לישיבה
אלי אפללו:
      עינת, בבקשה
עינת שגיא אלפסה:
אני רוצה להתייחס לנושא הפחדה כמנגנון הסברה
עינת שגיא אלפסה:
 אנחנו מדברים רבות על נושא זה בארגון "בטרם" ועוסקים בו
עינת שגיא אלפסה:
 המחקרים מראים שהפחדה, אומנם, מעוררת תשומת לב, ובטח כשאנחנו מוצפים בכול כך הרבה מידע, אבל היא לא מניעה לפעולה ושינוי
עינת שגיא אלפסה:
 כשאנחנו רואים משהו מפחיד, התגובה הטבעית שלנו היא להגיד: אוקיי, זה מזעזע
עינת שגיא אלפסה:
 זה לא קשור אליי
עינת שגיא אלפסה:
 ולכן, כשאנחנו מנסים לעשות שינוי התנהגותי אמיתי ולהניע לפעולה, ההפחדה היא לא תמיד הדרך הנכונה
עינת שגיא אלפסה:
 אבל אנחנו עוד נדבר
שי גרינברג:
יש לנו שיתוף פעולה פורה עם כולם
שי גרינברג:
 זה מאוד חשוב
זהבה רומנו:
כשהצעצועים לא מתואמים לגיל הילד, הם צעצועים מסוכנים
זהבה רומנו:
 צריך לזכור שבמהלך כל השנה אנחנו צריכים לעשות הסברה מהו הצעצוע מותאם לגיל הילד, ואיך להשתמש בו, ולא רק באירועי פורים וחגים אחרים, שבהם יש שימוש במוצרים נוספים
זהבה רומנו:
 התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים לוקחת את זה על עצמה, ובמהלך כל השנה אנחנו נותנים הסברה להורים בהתאם להתפתחות הילד, מהו הצעצוע הנכון, לאיזה דברים נכון לחשוף אותו
זהבה רומנו:
 חשוב מאוד לחשוף את הילדים לצעצועים כי זה מפתח ומאתגר
זהבה רומנו:
 כחלק מהשלבים בהתפתחות שלהם הם צריכים להשתמש בצעצועים
זהבה רומנו:
 נכון להתייחס לזה במהלך כל השנה, ולא רק בתקופות שבהן יש שימוש במוצרים יותר מסוכנים
אלי אפללו:
ברור, הערה נכונה
זהבה רומנו:
אנחנו עושים את זה
זהבה רומנו:
 במסגרת התוכנית מגויסות לזה גם אחיות טיפות החלב, והן מדריכות את ההורים גם לגבי צעצועים
אלי אפללו:
אין ספק שיכול להיות צעצוע שהוא תקני, והכול בסדר, אבל הוא לא מותאם לילד בן שנתיים
זהבה רומנו:
ברור
זהבה רומנו:
 הוא לא מותאם לילד בן שנתיים, או שהוא לא מותאם לתינוק בן שמונה חודשים שמכניס כל דבר לפה, כשהחלקים הם קטנים
זהבה רומנו:
 חשוב להתייחס גם לזה
זהבה רומנו:
 אנחנו מתייחסים לזה כל השנה
זהבה רומנו:
      התוכנית הלאומית היא תוכנית שמחבקת ומגייסת אליה את כל משרדי הממשלה
זהבה רומנו:
 משרד הבריאות אמון על התוכנית הזו
זהבה רומנו:
 אנחנו עושים יחד עם ארגון "בטרם" מיזמים משותפים, ואנחנו מקדמים את כל נושא בטיחות ילדים עם משרד החינוך, משרד הכלכלה, כבאות והצלה, שנמצאים בחלקם בוועדת ההיגוי
זהבה רומנו:
 זו ההזדמנות שלנו גם לגייס משרדים נוספים שרוצים להיות חלק מהתוכנית הלאומית
זהבה רומנו:
 אנחנו גם תומכים תקציבית, ואנחנו גם מקדמים ועושים איזשהו פיזור של הידע שלהם גם לגורמים נוספים
זהבה רומנו:
 תודה רבה
אלי אפללו:
האם עוד מישהו רוצה להוסיף משהו? אם לא, נסכם
אלי אפללו:
     קודם כול, תודה רבה לכולכם
אלי אפללו:
 הדיון היה מאוד מאוד חשוב כי הוא מציל חיים
אלי אפללו:
 אין ספק שקיבלנו תמונה שבה יש הרבה מאוד חורים
אלי אפללו:
 למשל, האכיפה לא מתבצעת כמו שצריך, וגם הענישה לא מתבצעת כמו שצריך, וגם נושא המכס
אלי אפללו:
 כי, כמו שנאמר פה, קשה לאכוף את כל הדברים האלה, וגם אי-אפשר למנוע
אלי אפללו:
 אנחנו נצטרך לתת לדברים האלה תשומת לב יותר רצינית
אלי אפללו:
 הסתבר לנו שהוועדה במשרד הכלכלה, שאחראית על הנושא הזה, לא התכנסה כי אין לה כנראה סמכויות, כך לפחות אני מבין
אלי אפללו:
 נצטרך כמובן לטפל בזה
אלי אפללו:
     החלטות הוועדה: הוועדה קוראת למשרד הכלכלה לרכז את הנושא, הן בנושא צעצועים מסוכנים - תקן רשמי 562, והן לגבי מתקני שעשועים מסוכנים - תקן רשמי 1498
אלי אפללו:
     הוועדה קוראת למשרד הכלכלה, למשרד החינוך, למשרד הבריאות ולארגון "בטרם", לפעול להעלאת המודעות לנושא בקרב הורים וילדים בבתי הספר ובקרב האוכלוסייה הכללית, בעיקר בתקופת פורים והרמדאן, כשהשנה המועדים הם חופפים
אלי אפללו:
      לגבי משרד הכלכלה ומשרד האוצר - הוועדה קובעת שהעובדה פוטרת את מוצרי הצעצועים המיובאים בייבוא אישי מלעמוד בדרישות תקן רשמי חמורה מאוד, וקוראת למצוא פתרון
אלי אפללו:
      הוועדה קוראת להטיל מס ערך מוסיף על כל מוצר המיובא בייבוא אישי
אלי אפללו:
 גם אם עלותו פחות מ-75 דולר
אלי אפללו:
 הסכום הקבוע היום פוטר מתשלום מע"מ
אלי אפללו:
      לגבי משרד הכלכלה - הוועדה מבקשת רשימה של כל המקרים שבהם ננקטו צעדים אכיפתיים כנגד היבואנים והמשווקים בשש השנים האחרונות, כולל נתונים על פתיחת תיקים ועונשים, אם היו
אלי אפללו:
     הוועדה מבקשת שיחדשו את סמכויותיה של הוועדה לצעצועים מסוכנים, וקוראת לכינוסה בהתאם
אלי אפללו:
      הוועדה מבקשת לקבל דיווח מהוועדה לצעצועים מסוכנים לגבי פעילותה בתקופה האחרונה, בשנתיים האחרונות
אלי אפללו:
     לגבי המרכז לשלטון המקומי והמשרד לביטחון לאומי - הוועדה מבקשת שהמוקדים העירוניים יטפלו בנושא הרעשים, ושהמרכז יוציא מכתב לראשי הרשויות לקראת חג הפורים וחודש הרמדאן
אלי אפללו:
 לגבי המוקדים העירוניים - הם לא נמצאים תחת המשרד לביטחון לאומי, אבל הם צריכים לפעול פה יחד עם השיטור העירוני
אלי אפללו:
 צריך להוסיף פה את השיטור העירוני
דניאל ברינר:
השיטור העירוני מופעל בהתאם ל - - -
אלי אפללו:
אני יודע, לכן צריך להוסיף אותו
אלי אפללו:
 השיטור העירוני הוא שיטור של המשטרה יחד עם הפקחים העירוניים
אלי אפללו:
 אני מכיר את זה היטב
אלי אפללו:
 ולכן, אני רוצה לציין שיעשו פה את העבודה בשיתוף
אלי אפללו:
     הוועדה קוראת למשרד המשפטים להשלים את הליכי האכיפה בנוגע לייבוא מוצרים מסוכנים הכוללים חומרי נפץ על ידי הגשת כתבי אישום וענישה
אלי אפללו:
 כדאי להוסיף שבמסגרת הוועדה הסתבר לנו שהדברים לא מגיעים לכלל כתבי אישום
אלי אפללו:
      חברים, תודה רבה לכם ויום טוב
אלי אפללו:
 הדיון היום הוא בנושא של ילדים לחיילי מילואים שהם למשפחות גרושות, כאשר הבן או בת הזוג נמצאים במילואים ויש להם כמובן את ההסדרים, אבל לא תמיד ניתן לקיים אותם בגלל שבן או בת הזוג נמצאים במילואים
אלי אפללו:
 אני חייב לציין שאת הנושא שמעתי ברדיו בתוכנית של ד"ר גילי תמיר והיה לי מאוד חשוב, כדי לשמור כמובן על היכולת של ההורה לראות את הילד שלו גם במצב שבו הוא נמצא במילואים
אלי אפללו:
      לפני שאני אמשיך ואקריא את הפתיחה, אני אבקש מעורכת דין נירה, היועצת המשפטית של הוועדה לומר כמה נקודות
נירה לאמעי רכלבסקי:
שלום רב, מופנית כאן הערה להורים בעיקר, מאחר ואתם עומדים להעלות עניינים שמזהים אתכם כהורים לילדים, עלולים לזהות את הילדים – יש נושאים שהחוק ממש אוסר במפורש לפרסם בנוגע לילדים
נירה לאמעי רכלבסקי:
      ישיבות ועדות הכנסת בכלל, גם הישיבה הזאת, הן פומביות, הן מתועדות גם בפרוטוקול, גם בשידור, ונשמרות ומוצגות באתר האינטרנט של הכנסת, משהו שכל אחד יכול להיכנס אליו
נירה לאמעי רכלבסקי:
 לכן אני מבקשת כשאתם מדברים אנחנו לא מצלמים אתכם כרגע בצורה שתוכלו להיות מזוהים, ואני מבקשת שתקפידו שלא יהיו פרטים, גם השמות שלכם יהיו בראשי תיבות בפרוטוקול
נירה לאמעי רכלבסקי:
 אז גם כשאתם מדברים אתם לא צריכים להזדהות בשם מלא, מאחר והזיהוי שלכם יביא גם לזיהוי הילדים אנחנו חוששים שעלולים להגיע פרטים ש-א' אסור לפרסם לגבי ילדים; ב' יכול להיות שיפגעו בפרטיות של הילדים
נירה לאמעי רכלבסקי:
 הכול כאן לטובת הילד, אז קחו את זה לתשומת לב שלא תתנו פרטים שיזהו גם את הילדים
נירה לאמעי רכלבסקי:
 כל היתר כמובן אתם מוזמנים להגיד את כל מה שבאתם לומר, כנ"ל גם לגבי עורכי ועורכות הדין שמייצגים משפחות וילדים
אלי אפללו:
תודה נירה
אלי אפללו:
 אני רוצה לומר כמה דברים כמובן כפתיחה
אלי אפללו:
 במלחמה הנוכחית בולטות במיוחד התרומה האדירה של משרתי המילואים שגם סופגים אבדות קשות בשדה הקרב
אלי אפללו:
 עם גיוסם למלחמה השאירו המילואימניקים מאחוריהם בתים עם משפחות, נשים, ילדים, מקומות עבודה ועסקים פרטיים
אלי אפללו:
      ביחס למבצעים קודמים הפעם אורך השירות הוא ארוך במיוחד
אלי אפללו:
 המצב הזה מקשה מאוד על מצבם הנפשי של ילדיהם, ואי אפשר להתעלם מהעובדה שיש פה פגיעה כלכלית ורגשית
אלי אפללו:
 המלחמה טרפה אצל כולנו את כל הקלפים, וחוסר הוודאות והלחץ שנכונים לגבי מרבית האוכלוסייה מתעצמים שבעתיים אצל זוגות גרושים
אלי אפללו:
      המלחמה מייצרת לזוגות גרושים בעיה ייחודית
אלי אפללו:
 מה עושים כשאחד ההורים מגויס לזמן ארוך או רוצה לקחת את הילדים לחו"ל כי שם יותר בטוח? ואם הוא מסרב לשלוח את הילדה לגן כי אין בו ממ"ד או מבקש לשנות את זמני השהות עם הילדים כי ההורה השני אין ממ"ד
אלי אפללו:
 מה עושים עם הסדרי הראייה הקבועים כאשר אחד ההורים במילואים והיציאות שלו לא מותאמות?      אנו מחויבים בחוזה בלתי כתוב, לסייע לילדים שנפגעים גם רגשית וגם כלכלית
אלי אפללו:
 כפי שהורים התייצבו למילואים מבלי להציב תנאים עבורם, כמדינה אנחנו מחויבים מחויבות עליונה לדאוג לכל צרכיהם
אלי אפללו:
 העדיפות הלאומית מחייבת תמיכה למגויסי ומגויסות המילואים ומצופה כי כל ההורים אשר מגויסים ואלה שלא יגיעו להבנות שישרתו את טובת הילדים עד כמה שאפשר ולא ייפגע אף אחד מההורים
אלי אפללו:
 ואין ספק שפה צריכה להיות גם כניסה של אגפי הרווחה או משרד הרווחה כדי שבאמת לראות שאין פה פגיעה בילדים, לנסות להגיע לאיזשהם הסדרים שיהיו לטובת הילדים
אלי אפללו:
      מבדיקה שנעשתה, מסתבר שיש קרוב ל-4,750 זוגות גרושים, כאשר מתוכם יש 95% בני זוג שהם במילואים, ו-5% בנות זוג שהן במילואים
אלי אפללו:
      אני רוצה שיפתח חייל במילואים, אבא גרוש, בזום
אלי אפללו:
 אין לנו כרגע את השם, או שלפי האמור בפתיחה הוא רצה לא להזדהות בשם
אבא במילואים:
שלום לכולם, אחד אני מאוד מברך על מה שנאמר פה בפתיחת הדיון
אבא במילואים:
 אני אספר את הסיפור האישי שלי, אני יכול גם אחר כך לפרט על דברים ששמעתי מעוד גרושים וגרושות שאני נמצא איתם בקשר
אבא במילואים:
      אני אתחיל ככה, אני לוחם במילואים, מוצב מה-7 באוקטובר בגבול הצפון, כבר ארבעה חודשים תוך כדי סיכון חיים יומיומי
אבא במילואים:
 מה שקורה ביציאות שלנו, בהתחלה באמת לא יצאנו הרבה, ואם אני אספור את החודש וחצי הראשונים – חוץ מיציאה אחת של 36 שעות ועוד יציאה של 48 שעות לא יצאנו הביתה
אבא במילואים:
 בתקופה הזאת אני יכול להגיד גם שהיה לי קושי לדבר עם הילדים שיחות וידאו, כי ילדים קטנים צריכים את העזרה לפעמים של ההורה השני ולא הייתה עזרה ולפעמים גם היו הפרעות לדבר
אבא במילואים:
      בהמשך המלחמה כשכבר התחלנו לתפוס קו, אפילו בשונה ממי שמשרת כלוחם בעזה שהיציאות שלו לא קבועות, אני עוד יצאתי יציאות קבועות וידעתי מראש את הימים שאני יוצא וגם שיתפתי את הגרושה
אבא במילואים:
 לצערי אחרי מספר שבועות פתאום הייתה התעקשות להיכנס ללו"ז הרגיל, זאת אומרת שגם אם אני נמצא שבועיים במילואים ויוצא כמה ימים ברצף – אני רואה את הילדים רק בחלק מהימים שהם כאילו לכאורה הימים שלי לפי בית משפט, דבר שמאוד הקשה גם עליי, הרגשה של חזית נוספת שיש בבית, השפעה קשה מאוד של הילדים שלי, אם אספתי את הילדים יום אחד ולמחרת הם שואלים אותי למה אתה לא אוסף אותנו היום? ואין לי תשובות להגיד להם, והם מבינים לבד, וזה פוגע גם בקשר שלהם
אבא במילואים:
 ואז בגלל שהילדים הבינו לבד מה הסיבה שאני לא אוסף אותם – קיבלתי האשמות גם מהגרושה שאני מנכר אותם כלפיה, למרות שזה לא נכון, פשוט אין לי שום סיבה הגיונית להסביר לילדים למה אני לא אוסף אותם
אבא במילואים:
      ואם זה שהבת שלי אומרת לי יהיה לי מאוד קשה להתרגל כשתחזור, כי אין להם את המחסור הזה, בבית השני הם רגילים שאני לא נמצא והם נמצאים שם באופן קבוע, ואחרי השחרור שלי אני אצטרך את הזמן לרפא את זה ולהרגיל אותם ולעשות את זה מחדש
אבא במילואים:
      אני ניסיתי הכול, ניסיתי תיווך, ניסיתי לדבר איתה, ניסיתי לדבר עם בני המשפחה שלה, אפילו פניתי לרווחה במועצה שאני גר בה, מכולם התשובה הייתה לפנות להליך משפטי
אבא במילואים:
 הליך משפטי אני לא יודע כמה זמן זה ייקח, לא יודע את הפנאי של זה, את העלות של העיסוק בזה, אין לנו את הזמן הזה
אבא במילואים:
 אנחנו נשלחנו מטעם המדינה, אנחנו באנו בלי לחשוב פעמיים ואני אמשיך לבוא ואני יודע אני אישית אמור להשתחרר בעוד מספר שבועות אבל אני יודע שבמהלך השנה הקרובה תהיה לי עוד תקופה ממושכת של שירות מילואים והדבר הזה שמקשה עלינו וגורם לנו לחוסר וודאות אם אני רוצה לראות את הילדים, זה לא עוזר לנו להתרכז בלחימה
אבא במילואים:
      מהפלוגה שלי אני יכול להגיד שאנשים לפעמים נרתמו, וחברים שלי ויתרו על יציאות שלהם כדי שאני אוכל לצאת עם הילדים בימים שלי כי אחרת לא הייתי רואה אותם, וגם את הדברים האלה צריך לתקן
אבא במילואים:
 אני חושב שצריך להיות מנגנון של זמני שהות גמישים
אבא במילואים:
 גם אם הייתי איתם בכל הימים שאני יוצא ממילואים עדיין זה פחות זמן ממה שהייתי איתם אם הייתי בשגרה
אבא במילואים:
 והדבר הזה מאוד פוגע
אבא במילואים:
 אני גם שמעתי סיפורים הפוכים של התעקשות של הצד השני שההורה שנמצא במילואים ימצא פתרון לילדים שלו בזמן שהוא נמצא במילואים, והוא גייס את כל המשפחה שלו ובסוף נשארו וחלקם גם הפסיקו לשרת במילואים בגלל זה
אבא במילואים:
 ואם יש עוד שאלות אני אשמח לתת מענה
אלי אפללו:
תודה רבה, בלי שום קשר לזיהוי אבל כמה ילדים יש לך? בני כמה?
אבא במילואים:
יש לי ארבעה ילדים בגילאי גן חובה ובית ספר יסודי
א':
בוקר טוב לכולם, תודה רבה לך יושב-הראש
א':
 השם שלי זה א'
א':
 אני אבא, משרת בגבול הצפון ממזרח עד מערב ביחידה שנמצאת במוצבים הכי חודרים שיש
א':
 מה שאתם רואים את האזעקות, זה אני שם
א':
 ואני חושב שזה לא נכון שהרווחה תתקרב לדבר הזה לפגוש את הילדים
א':
      במקרה שלי, הילד שלי י' והבת שלי מ', נתנו להם 20 דקות להיפרד מאבא לפני שהוא עולה לגבול הצפוני
א':
 להיפרד 20 דקות כי אותה עובדת סוציאלית אמרה יש להם חוג גן ירק, שזה יותר חשוב מאבא
א':
 שיחות טלפון, תקצר
א':
 מקרים שאני חוטף בכל ערב, בוקר, צוהריים, עולה על הצירים הכי אדומים שיש, במקומות הכי חודרים, ככה ילדיי צריכים לזכור אותי? 20 דקות? ובלשכת השר, בכבודו ובעצמו, כל הרווחה במדינת ישראל, אחד אחד יודע את התיק שלי ועוד של אלפי הורים
א':
      אני יכול לספר לכם שאבא שנמצא בעזה בתוך המנהרות ונלחם ונותן את החיים שלו מפחד לדבר, ואני אומר לו תדבר, הוא אומר לי לא יתנקמו בי
א':
 וכולם בלשכה של השר אומרים שזה פשע מה שאנחנו עוברים, אבל הם אלה שיודעים שזה פשע ואומרים שזה פשע אז הם שותפים לפשע
א':
 והילדים האלה לא צריכים לזכור כל אבא או כל אמא שלוחמים במדינה הזאת כ-20 דקות
א':
 מתקשר אליי אבא מעזה יורים עליו, שומעים בהקלטה שיורים על האבא, אומר לי א' מה? ככה הילדים יזכרו אותי? שיחה של ארבע דקות שעובדת סוציאלית אומרת לו תקצר את השיחה? כל המדינה הזאת כשלה
א':
      אנחנו יצאנו למלחמה כי לקחו פה את הילדים, רצחו ילדים לפני שהם נולדו ואחרי שהם נולדו
א':
 ואנחנו יצאנו להילחם, ואני מאוד מבוגר, באתי לילדים שלי ואמרתי אבא הולך קוראים לו לבוא לצבא, מה אתם אומרים? לא הייתי חייב
א':
 הקאקר הקטן שלי מסתכל לי בעיניים ואומר לי אבא זו המדינה שלנו
א':
 והם פוגעים בילדים באותו זמן
א':
 קח דוגמה, מוציאים את ילדיי, אבא צריך להגיע, מתקשר מדריך מאותו מקום מה אתה לא בא לשיחה? אתה לא בא לפגישה? אני אומר לו לא איזו פגישה? לא תיאמו
א':
 אין בעיה אני יורד עכשיו מהגבול אני בא, שעתיים, לא מעניין אותי אף אחד, מותר לא מותר, אסור לא אסור כי כל אבא שייראה שהוא יכו לדבר עם ילדיו ואף אחד לא יודע אם הוא חוזר חי או בארון, ירצה לראות את הילדים שלו וירצה לנשום את הילדים שלו, שהם יזכרו אותו
א':
      מאז אותו רגע אומרים לא, אין פגישה, מוציאים את הילדים מהחוגים, כן, עובדים סוציאליים במדינת ישראל
א':
 וכבוד השר יודע את זה
א':
 אותו מעניין סלים של אוכל
א':
 ב-31 בדצמבר 2013 השר ישב פה, ואותו שר מש"ס אמר שהמקום הכי מסוכן זה הרווחה
א':
 וכבוד השר אני מבקש ממך, אל תתנו לרווחה לטפל בילדים, הם גומרים אותם
א':
      יש פה אבות שנמצאים מתחת לאדמה, במנהרות, יש גברים וגם נשים שעוברים את זה, נשים בעוקץ שהיא לא רואה את הילדים שלה
א':
 מדינה כשלה
א':
 אבא לא יכול לענות באותו טלפון שכבוי בשעה מסוימת
א':
 נסראללה והנייה לא עובדים לפי הרווחה או לפי ההחלטות של ההורים שמנכרים את הילדים
א':
 זו ההזדמנות שלהם לפגוע בילדים
א':
      ואנחנו פה עוברים עוד טבח, חד משמעי
א':
 כי אם אני נמצא בגבול הצפון איך אני יכול לחשוב על משהו חוץ מאשר את התמונה של הילדים שלי בפנים? אני סוחב פה את התמונה של הבת שלי ואת התמונה של הבן שלי, ולא נותנים לי לדבר איתם? לראות אותם? כי עובדת סוציאלית מחליטה? שרצה לשופט, ויש מחטף – כבודו, כבוד הח"כ אלי – יש מחטף שהם הולכים לבתי משפט ופוגעים באבות שנמצאים בשדה הקרב
א':
      בסוף המלחמה התיקים יצוצו לכם, איך התעללו בילדים, יהיו פה יתומים שלא נפרדו מהאבא שלהם
א':
 וחס וחלילה שאולי כבר יש
א':
 אז אני מבקש, אתה אדם ישר ואכפת לך מכל ילד כאילו הוא שלך, הילדים שלנו, כשאנחנו בשדה הקרב, אתה הקול שלהם עכשיו, אתה זה שצריך להפוך את כל העולם שהילדים האלה יוכלו להיפרד מההורים שלהם
א':
 כי אני יודע שאני יכול לחבק את הילדים שלי כי ועכשיו אני בהפוגה קצרה וכולנו יודעים מה הולך להיות בצפון ואני לא אוכל לראות את הילדים שלי ואני לא אוכל לחבק את הילדים שלי
א':
      איך אותה עובדת סוציאלית עדיין נמצאת במגזר? איך אותה פנימייה עדיין פועלת? שאם הם נותנים לאבא שנמצא בגבול הצפוני וחוטף כל היום טילים שם, שרץ בין כל המוצבים, איך היא אותה עובדת סוציאלית ואותו מנהל לא מאחורי סורג ובריח? הרי זה התעללות לא רק בילדים, זה רצח של נשמה של הורים והילדים יודעים הכול
א':
      סליחה שאני מרים את הקול כי אני באתי לפה להראות לילדים שלי שגם אם לא נותנים לך לראות אותם, אבא נלחם גם אם הוא יחיה או לא יחיה
א':
 כי זה רק ריבונו של עולם יודע
א':
 ואני מבקש ממכם באמת לא לתת את הילדים האלה לידיים של הרווחה כי הם רק מחכים לזה
א':
 וסליחה עוד פעם אם הרמתי את הקול
אלי אפללו:
 אני בכוונה לא הפסקתי אותך
אלי אפללו:
 היה לי חשוב שנשמע אותך
אלי אפללו:
 אתה אמנם בעילום שם אבל אני מאוד אשמח שתעביר את כל הפרטים להנהלת הוועדה
אלי אפללו:
 אנחנו נשתדל לטפל בזה גם בצד הפרטני, אבל זה יכול כמובן להשליך על הכלל
אלי אפללו:
      אני אשאל אותך עוד שאלה, האם יש איזשהו פתרון? ואם לא, האם חוק יכול לעזור בנקודה הזאת? ואם כן, באיזו צורה?
א':
זה מאוד קל
א':
 אפשר לפתור את הבעיות האלה, יש עמותות שכבר הביאו, לא עמותות שרוצות לקטוף קופון
א':
 אני אסביר את זה נורא יפה
א':
 אבא או אמא שלא רוצים לראות את הילדים, לפגוע להם בכיס
א':
 אבל אמא או אבא שלא נותנים אחד לשני לראות את הילדים, לפגוע להם בכיס
א':
 לחייב את הילדים
א':
 ילד לא יגיד שהוא לא רוצה לראות את אמא ולא יגיד שהוא לא רוצה לראות את אבא
א':
 יש גורם חיצוני שגורם לזה
אלי אפללו:
אתה מדבר על הנושא של דמי מזונות?
א':
הכול
א':
 זה מתחיל בכסף, כבודו, ומסתיים בכסף
אלי אפללו:
זה לא יכול לפגוע בילדים, הנושא הכספי?
א':
אם אבא או אמא לא רוצים לבוא לפגוש את ילדיו, שישלמו קנס
א':
 אבל אם אמא או אבא לא מעודד שיראו את הצד השני, לקנוס אותם
א':
 רק ככה מלמדים את האנשים
א':
 אנשים לא מפחדים מתיק פלילי או משהו כזה, רק מכסף וכמה שפחות שהרווחה תתערב בדברים האלה
נירה לאמעי רכלבסקי:
העניין הוא שקנס אתה חייב עוד פעם בית משפט
א':
אני לא רוצה להגיד מה על בית משפט
נירה לאמעי רכלבסקי:
אולי עורכות הדין יוכלו להתייחס לזה, את כל הנושא של פנייה באמצעות דרך העניין של ניכור הורים, בשילוב, אולי, בסיוע משפטי
אלי אפללו:
זה דברים מיידים גם
נירה לאמעי רכלבסקי:
כי יש כאן הליכים שאמורים להיות מיידים
א':
נכון
נירה לאמעי רכלבסקי:
ששום דבר הוא לא מיידי בזמן מלחמה מספיק מהר
א':
דווקא ההיפך
נירה לאמעי רכלבסקי:
בכל זאת יש הליכים שאמורים לתת מענה מיידי לכל הנושאים של מפגשי הורים ילדים
אלי אפללו:
אבל אבא שנמצא במילואים קשה לו מאוד לפנות לבית משפט, באיזו צורה הוא יפנה לבית משפט? או מי מטעמו יפנה לבית משפט? אני שואל שאלה אחרת, האם אנחנו יכולים בחוק?
נירה לאמעי רכלבסקי:
לא תוכל לסדר את זה מנהלית, זה משהו שיהיה חייב הכרעה שיפוטית, ואתה חוזר להכרעה שיפוטית
אלי אפללו:
אפילו חוק פרטי
נירה לאמעי רכלבסקי:
אתה חוזר להכרעה שיפוטית, לפי מה תקבע מי הבן אדם שלגביו נקבע? מי יקבע שהתקיימו העובדות לגבי אותו בן אדם שהחוק דורש שהוא חייב לשלם קנס
נירה לאמעי רכלבסקי:
 מי יקבע מה קרה בפועל? במציאות?
אלי אפללו:
עוד לפני זה, ברגע שאחד ההורים נמצא במילואים ולפי החוק הוא צריך להיות גמיש או באותו מוסד שנמצא הילד והאבא נמצא במילואים והוא צריך להראות אפשרות של גמישות
נירה לאמעי רכלבסקי:
אם הילד נמצא במוסד כלשהו זה משהו שאתה יכול לקבוע לגביו איזשהו סטנדרט, אבל ככל שזה נוגע לזוג אנשים פרטיים ויש להם הסדר ביניהם שלא מתייחס למה קורה בשעת חירום, מה שאני מניחה שלרוב האנשים אין, צריך לחשוב
א':
עורכת דין נירה, אי אפשר ליצור סטנדרט
א':
 אני אגיד לך למה, יש פה עורכי דין, יש מלא עורכי דין טובים בארץ ואי אפשר ליצור סטנדרט, הם מעל החוק
א':
 אני יכול להוכיח לך פה שלא מטפלים באכיפה של גברים אם אבא מחכה לילד, אין אכיפה לזה
א':
 אם את תגידי אכיפה או משהו כזה, לא קיים
נירה לאמעי רכלבסקי:
יכול להיות שצריך להעמיד לרשות חלק מההורים, יש סיוע משפטי אזרחי
אלי אפללו:
נירה, בואי נפתח את זה יותר
אלי אפללו:
 קודם כול תודה לחברת הכנסת פנינה תמנו שטה
פנינה תמנו:
שלום אדוני יושב-הראש, תודה לך על הדיון החשוב
אלי אפללו:
אנחנו קיימנו לא מעט דיונים, גם את קיימת בנושא של נשות מילואים, ילדי מילואים וכך הלאה
פנינה תמנו:
נכון, גם הגרושות
אלי אפללו:
והיו דיונים מאוד חשובים
אלי אפללו:
 אני לקחתי איזשהו פלח, איזושהי נגזרת, מאותם הורים שהם משפחות של הורים גרושים
פנינה תמנו:
שהאבא או האמא במילואים
אלי אפללו:
ואז כל נושא המשמורת בעצם כמעט ולא מתקיים, ואז כשהאבא או האמא יוצאת מהמילואים לכמה שעות ואז הם לא יכולים לראות את הילד כי התשובה היא אתה לא במשמורת, זה לא היום שלך
פנינה תמנו:
יש מצב כזה? השם ישמור
אלי אפללו:
 פנינה אני שמעתי את זה ברדיו, ובעקבות זה אני החלטתי לקיים פה את הדיון הזה
פנינה תמנו:
אתה יכול גם לצאת אולי בקריאה שיפנו לוועדה כדי שנבין?
אלי אפללו:
זה בדיוק מה שקרה
פנינה תמנו:
ופנו?
אלי אפללו:
פנו, הנה
אלי אפללו:
 נמצאים פה הורים שכרגע דיברו על הנקודה הזאת
פנינה תמנו:
שהם במילואים?
אלי אפללו:
כן, שמענו גם הורה שהוא במילואים כרגע באמצעות הזום, שלא אפשרו לו כשהוא יצא לחופשה, לראות את הילד שלו
אלי אפללו:
 זה לא הגיוני
פנינה תמנו:
אוי ואבוי, זה נורא
אלי אפללו:
המדינה, אני חושב שתפקידה, מאחר והיא לקחה את ההורה הזה
פנינה תמנו:
הרווחה חייבת לאכוף את זה, בטח
א':
כמה שיותר להרחיק את הרווחה לילדים
אלי אפללו:
חברים, אני אתן לכולם לדבר מאחר ונכנסו לפה שתי חברות כנסת מאוד חשובות, שהן באמת מנהלות את הנושא הזה בכל הוועדות והן מכירות גם את הנושא הזה, היה חשוב לי לומר להן תודה שהן הגיעו לדיון, וגם לייצב אותן פחות או יותר על מה דיברנו, זה היה חשוב
אלי אפללו:
אני כן רוצה לומר שבמסגרת שבדקתי מדובר בערך על 4,750 זוגות
פנינה תמנו:
של גרושים גרושות
אלי אפללו:
 שהם נמצאים במילואים, ומתוכם 95% זה בני זוג הגבר, ו-5% זאת האישה
אלי אפללו:
 עכשיו זה גם מהצד השני
אלי אפללו:
 גם האישה שהלכה למילואים של שבועיים שלושה ועכשיו היא רוצה לראות את הילדים, ואם הילדים נמצאים אצל הגבר גם שם יכולה להיות בעיה
אלי אפללו:
 זה דבר שהוא בלתי נסבל, לחלוטין בלתי נסבל, ולצערי אני גם מבין שכנראה שאגף הרווחה או משרד הרווחה הוא לא בדיוק משתף פעולה לטובת אותו איש או אשת מילואים כי הם טוענים יש לכם בטח הסכמים, משמרות וכך הלאה
פנינה תמנו:
זה מה שנאמר גם על ידי נציגות הרווחה?
אלי אפללו:
תכף, אנחנו עוד מעט גם נשמע אותם
פנינה תמנו:
אנחנו מדברים על מצב שכבר בשגרה יש אפשרות להורה, ולא חס וחלילה
א':
אם בשגרה לא אוכפים את זה, אז למה בזמן מלחמה יאכפו את זה?
אלי אפללו:
פנינה אני רוצה ממש למקד, כי דיברנו על נושא של נשות מילואים וכך הלאה בהרבה מאוד מובנים, גם בוועדת הכספים פיצויים וכך הלאה
אלי אפללו:
 אני בכוונה עשיתי פה דיון מאוד ממוקד
פנינה תמנו:
הזכות להורות בצל המלחמה
אלי אפללו:
 מאוד ממוקד
אלי אפללו:
 ואנחנו כרגע שמענו רק שני הורים שבאמת כאב הלב, נתתי להם את מלוא זכות הדיבור
פנינה תמנו:
וואו, פספסתי, למרות שהשתדלתי ממש לקצר את הדיון אצלי
אלי אפללו:
לא נורא, אבל באמת מלוא זכות הדיבור בלי הפרעה שכואב הלב לשמוע את ההורה שהוא אמר שבעצם הוא נמצא במקומות מסוימים, לא יכול לשמוע אותם בקושי בטלפון
אלי אפללו:
 וכשהוא מגיע אז אומרים לו – כן; לא; אי אפשר; וכך הלאה
אלי אפללו:
 לא הגיוני לחלוטין
אלי אפללו:
 אוקיי בואו נשמע עכשיו את הנהלת בתי המשפט
פנינה תמנו:
גם חשוב לשמוע אותם, אם יש להם בקשות, דחופות, אז צריך לדעת לתעדף את הדבר הזה אם מדובר בלוחמות או לוחמים
אלי אפללו:
- - - שנמצא פה, בואו נשמע את משרד הרווחה
אלי אפללו:
 מי נמצא ממשרד הרווחה פה? תציגו את עצמכם וגם התייחסות
נעמי בודל:
שמי נעמי בודל, אני עובדת סוציאלית ארצית לעניין סדרי דין, תודה רבה על הדיון הזה
נעמי בודל:
 לפני הכול אני רק רוצה בבקשה לומר כמה מילים
נעמי בודל:
 שירותי הרווחה מהרגע הראשון, ממוצאי שבת של ה-7 באוקטובר התגייסו באופן מלא, מיידי, ונתנו מענה בכל מקום שבו היה צריך אותם, בכל מלון, בכל מקום שבו היו משפחות של חטופים, של נעדרים, של הרוגים, בכל המחנות, ביחד עם המשטרה, ביחד עם כל משרד ממשלתי אחר, כולל הובלה של הרבה מאוד תהליכים, וזה דבר שבעיניי הוא חשוב וראוי לציין אותו
אלי אפללו:
קודם כול את צודקת כי בנושאים של מפונים ודברים נוספים
א':
זה לא קשור
אלי אפללו:
רגע סליחה, א', בוא נעשה את ההפרדה
אלי אפללו:
 אני מבקש לא להתפרץ, אני אתן לכולם לדבר
א':
לא, אני אגיד לך כבוד השר, יש לי אבא שנלחם עכשיו בעזה בתוך המנהרה למטה, מתחת לאדמה במנהרה, והיא אומרת לי מפונים או סלי אוכל? אנחנו שקופים בשבילכם
א':
 זה לא קשור
אלי אפללו:
יש לי בקשה אליך: אל תתפרץ, אני מבקש
א':
האבא בתוך המנהרות שם נלחם על החיים שלו להציל את האנשים
אלי אפללו:
תודה רבה, אני יודע שהנושא טעון, אני מבקש, באמת, אני לא נוהג להוציא אף אחד, אבל לא להתפרץ
אלי אפללו:
 תבקש רשות דיבור אני אתן לך
אלי אפללו:
      לגבי הרווחה אנחנו עשינו לא מעט דיונים, ואני חייב לנכון לציין שהרווחה נמצאת בכל מקום ועושה לא מעט עם מפונים ובנושא של פגועי נפש וכך הלאה