GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שמואל דוד:
הלילה קבלתם 300 מיליון שקל, שהיו אמורים להיות 600 מיליון שקל בכרטיסי מזון, והסכום הזה הוא הסכום הקטן
אסתי מרקוביץ:
אנחנו מדברים על הסכום של - - -
אלי אפללו:
סליחה, תנו לה רגע להשלים
אסתי מרקוביץ:
אנחנו מדברים על סכום של 165 מיליון שקלים, שמחולקים ל-26 אלף משפחות, נכון להיום
אסתי מרקוביץ:
 זה רחוק לחלוטין מהצרכים
אסתי מרקוביץ:
 בנוסף יש משפחות עם ילדים עד גיל שנה, שזכאיות לסיוע בתמ"ל – תרכובת מזון לתינוקות
אסתי מרקוביץ:
 משפחות מקבלות חמש חבילות בחודש לסיוע ברכישה של מטרנה ותרכובות מזון למיניהן
אסתי מרקוביץ:
      זה המיזם לביטחון תזונתי
אסתי מרקוביץ:
 יש גם כוח אדם שנותן סיוע במיצוי זכויות, העצמה וכולי
אסתי מרקוביץ:
 בנוסף המשרד מקצה תקציבים לעמותות השונות שקיימות בקהילה לסיוע במזון, עמותות שונות שמחלקות סיוע בסלי מזון, כרטיסי מזון, אחת לחודש יש מספר של 14 אלף משפחות, למשל, שמקבלות סלי מזון
אסתי מרקוביץ:
 יש עמותות שמחלקות לילדים בבתי הספר כריכים, המשרד מסייע במענה כזה ל-11 אלף ילדים
אסתי מרקוביץ:
 יש עמותות גג, שנותנות תמיכה ומקבלות עזרה ממשרד הרווחה
אסתי מרקוביץ:
 יש, למשל, מיזם של עודפים מחקלאות, בתי מלון וכולי, שמתארגן לשינוע למשפחות במצבי עוני הזקוקות ממש לסיוע ברמת המזון
אסתי מרקוביץ:
 יש בערך 180 אלף סלים כאלה כל חודש
אסתי מרקוביץ:
 זה סיוע, אבל בסוף זה טיפה בים, זה לא עונה באמת לנתונים ולצרכים המרובים שהוצגו כאן
אסתי מרקוביץ:
      זה ציר אחד, המיזם לביטחון תזונתי
אסתי מרקוביץ:
 ציר נוסף שמשרד הרווחה מסייע לו הוא, באמצעות מערך נושמים לרווחה, מערך שפותח לפני כשמונה שנים, שמיועד למשפחות במצבי עוני, בעיקר משפחות עם ילדים
אסתי מרקוביץ:
 התוכנית הזאת מנסה לקדם שינוי אצל משפחות במצבי עוני בהיבט התעסוקתי
אסתי מרקוביץ:
 יש תכניות שמלוות את המשפחות בשיקום וחיזוק בהיבטים של השתלבות במעגל העבודה, הכוונה, סיוע, הדרכה וליווי בנושא כלכלת המשפחה נכונה
אלי אפללו:
זה נמצא במשרד הרווחה?
אסתי מרקוביץ:
זה באחריות מלאה של משרד הרווחה
אלי אפללו:
זאת אומרת שמשפחה שיש לה בעיות כלכליות, יכולה לפנות למשרד הרווחה?
אסתי מרקוביץ:
התקציב מאפשר לנו, נכון להיום, לתת מענה ל-4,000 משפחות
אלי אפללו:
נניח שיש משפחה שנמצאת על קו העונה, או לא בדיוק עניה, אבל לא בדיוק יודעת לכלכל את עצמה, מה היא עושה? האם משרד הרווחה נותן מענה או מפנה לעמותות מסוימות?
אסתי מרקוביץ:
למשרד הרווחה יש תוכנות התערבות מקצועית טיפולית שנעשית על ידי העובדים הסוציאליים, בהיבט של עבודה עם המשפחות האלה, בעיקר עם ההורים, בנושא של שיקום תעסוקתי, השתלבות בתעסוקה, ניהול כלכלי נכון, שיפור המסוגלות בכלל, המסוגלות ההורית- כל ההשלכות שיש למצב העוני על תפקוד הורי
אסתי מרקוביץ:
 בתוך המערך הזה יש לנו כ-800-700 משפחות שמוגדרות כמשפחות עם ילדים במצבי סיכון גבוה
אסתי מרקוביץ:
 הדגש הוא עבודה על מצבי הסיכון של הילדים
אסתי מרקוביץ:
 מה שמאפיין את המשפחות האלה הוא גם מצבי העוני, שיש להם השלכות על ההזדמנויות של הילדים
אסתי מרקוביץ:
 ההזדמנויות להתקדמות והתפתחות תקינה בכל ההיבטים – היבטי חינוך והשכלה היבטים בריאותיים, פיזיים, רגשיים
אסתי מרקוביץ:
 בכל ההיבטים למצבי עוני יש השפעה על מצבם של ילדים
אסתי מרקוביץ:
 ככל שאנחנו עובדים עם המשפחות האלה על התפקוד ההורי, במקביל עובדים גם על נושא העוני ושיפור מצבה של המשפחה בהיבטים תעסוקתיים וכולי, וקשיים נוספים של ההורים, בסופו של דבר זה מגיע לשיפור במצבם של הילדים ומצמצם את - - -      << יור >> היו"ר אלי דלל: << יור >>      האם יש לכם נתונים בהם פעלתם ואותן משפחות שהיו במעגל העוני יצאו בגלל או בזכות הפעולה שלכם?
אסתי מרקוביץ:
בהחלט, יש גם מחקר מלווה של שתי התוכניות, גם התוכניות שעוסקות בעוני עצמו, במשפחות במצבי עוני וגם לגבי ילדים בסיכון בתוך משפחות אצלן מצב העוני הוא חלק מהקשיים, יש גם קשיים מרובים נוספים, אבל יש לנו בהחלט מחקר מלווה עם תוצאות
אסתי מרקוביץ:
 ראינו בהחלט שיפור במצבן של המשפחות וכמובן, זה מקרין גם על מצבם של הילדים
אסתי מרקוביץ:
 אני יכולה לתת דוגמה אחת - - -
אלי אפללו:
נקבל בברכה את חבר הכנסת מישרקי, שהוא גם יושב ראש הוועדה לבריאות הציבור, היה בנתניה ולא אמר לי
יונתן מישרקי:
טעות שלי, לוקח את זה עלי
אלי אפללו:
היית בבתי חולים, בהם אני חבר בעמותת הידידים, גם בית חולים מאיר וגם ב- - - אני אתן לך זכות דיבור
אסתי מרקוביץ:
 אני אמשיך
אסתי מרקוביץ:
 לא אביא כאן סקירה של כל תוצאות המחקר, אבל אני יכולה להביא כדוגמה: אצל 30% מהמשפחות שהיו מטופלות בתוכנית, תהליך של טיפול של שנה וחצי עד שנתיים, שיעור המועסקים עלה כתוצאה מההתערבות של התוכנית
אסתי מרקוביץ:
 פרמטר נוסף שנבדק הוא ההתנהלות הכלכלית – אצל 25% מהמשפחות יש שיפור בהתנהלות הכלכלית של המשפחה
אסתי מרקוביץ:
 הבטחת תנאי חיים נאותים, מזון, בריאות, התמודדות עם חובות – אצל 50% חל שינוי בהיבטים האלה
אסתי מרקוביץ:
 יש נתונים שונים ומגוונים שמצביעים על כך שהתוכנית אכן יעילה, ונקווה מאוד שנוכל להשיג תקציבים נוספים ואפשר יהיה להרחיב את התוכנית
אסתי מרקוביץ:
     אותו דבר בנושא של הילדים בסיכון
אסתי מרקוביץ:
 מדובר בתוכנית שנתנה מענה לילדים בסיכון גבוה שחלקם, אם לא יהיה שינוי בבית והמשפחה יצטרכו לצאת למסגרות חוץ ביתיות, משפחות אומנה, פנימיות, והתוכנית מנסה לצמצם את ההוצאה החוץ ביתית של ילדים
אלי אפללו:
האם יש לכם מחקר, שכשאתם מוצאים ילדים מהבית מצב הילדים משתפר לאורך זמן ומשם יש דור שני שלא נכנס למעגל העוני או משתפר ב - - -
אסתי מרקוביץ:
 יש מחקרים שנעשים על העבודה בתוך עולם הפנימיות, העולם החוץ ביתי, בהחלט אנחנו רואים שיפור אצל אותם ילדים, אבל צריך להיכנס יותר לעומק ולבחון את הנתונים
אסתי מרקוביץ:
 מה שכן ידוע לנו, זה שגם כשילדים יוצאים מחוץ לבית, אנחנו צריכים עדיין לעבוד עם ההורים שלהם, כי בסוף, יש קשר עם הבית, ילדים חוזרים הביתה לחופשות, השאיפה היא להחזיר את הילדים, שלא יגדלו עד גיל 18 בביתם, לכן המשימה והאחריות שלנו הם להמשיך לטפל בהורים, גם כשהילדים יוצאים אל מחוץ לבית, כי זה לא המענה האידיאלי, אבל לפעמים הוא בלתי נמנע
אפרת רותם:
אדוני היושב-ראש, אני אהיה יותר בוטה ברשותכם, אפרת רותם, איגוד העובדים והעובדות הסוציאליים – התוכנית שתוארה כאן, היא אחת התוכניות הכי טובות שיש במדינת ישראל - - -
אלי אפללו:
סליחה, יש לי בקשה, שמך, אני אתן לך עוד מעט לדבר, רק שם ותפקיד לפרוטוקול, אבל לפני זה אני רוצה לתת לחברי, חבר הכנסת מישרקי את זכות הדיבור, בבקשה
יונתן מישרקי:
תודה רבה, אדוני, קודם כל אני מאוד מעריך, היא מאוד מוערכת גם אצלנו בוועדה, שלא תהיה התנגשות, זה לא על חשבונך
אפרת רותם:
הכול נרשם
אלי אפללו:
אני נותן לכולם
אפרת רותם:
זה מתקזז
יונתן מישרקי:
אדוני היושב-ראש, האמת היא שאני לא חבר בוועדה הזו – אבל - -
אלי אפללו:
לא חשוב, כתבת לי - - -
יונתן מישרקי:
- - צפיתי בדיון והיה חשוב לי מאוד להגיע לפה, כי הנושא של דוח העוני, גם של עמותת לתת וגם כמובן של הביטוח הלאומי וגם של גופים נוספים – אזרחיים וציבוריים, הוא בראש סדר העדיפויות שלך ושלי, בפרט שאני גם חבר בוועדת העבודה והרווחה והנושא הזה נדון שם הרבה
יונתן מישרקי:
 הביטחון התזונתי, במובן הבסיסי שלו, הוא שילד או אמא הולכים לישון בלילה ולא יודעים בבוקר למה הם קמים
יונתן מישרקי:
 זה מטריד מאוד
יונתן מישרקי:
      כנבחרי ציבור יש לנו אחריות גדולה מאוד בעניין הזה
יונתן מישרקי:
 כמובן – כפי שהציגה נציגת משרד הרווחה, הקומץ התקציבי העומד לרשותם לחלוקת ביטחון תזונתי לא מספיק
יונתן מישרקי:
 גם את אמרת את זה וזה ברור וגם השר היה בדיונים ואמר את זה
יונתן מישרקי:
 יש תכניות רחבות, ויש הרבה מאוד גופים אזרחיים שמצטרפים ונושאים בעול, אבל זה לא צריך להיות כך, מדינה מתוקנת צריכה לדאוג לאזרחים החלשים שלה
יונתן מישרקי:
 בהקשר הזה כמובן שיש פעילויות כמו כרטיסי המזון של הרב דרעי ודברים אחרים שמנסים לתת גיבויים מכל הכיוונים, אבל אני חושב ומאמין וכתבתי לך את זה, אבל אמרתי שאבוא ואגיד את זה פה - -
אלי אפללו:
חשוב מאוד שבאת
יונתן מישרקי:
- - הגשנו בעבר בהצעה טרומית בכנסת, הצעת החוק להקמת רשות למאבק בעוני – המשרד גם תומך בזה
יונתן מישרקי:
 בהתחלה זלזלו, אמרו, מה עוד רשות לאומית
יונתן מישרקי:
 מטרת הרשות, בסופו של דבר, היא להושיב סביב שולחן אחד את כל משרדי הממשלה, להציג לממשלה יעדים ברורים לסוף השנה, איך מצמצמים עוני
יונתן מישרקי:
 כמו שהוזכר פה לפני, שמעתי תוך כדי הדיון, זה לא רק משרד הרווחה, בסוף, בקצה מגיעים למשרד הרווחה, אלא חינוך, תרבות, בריאות, כמעט כל מקום שאתה נוגע בו במדינה, אתה מגיע בסוף לאיזה קצה שיכול לטפל בעוני חייבים, ואני קורא מכאן, קואליציה ואופוזיציה כאחד, להתכנס לטובת העניין הזה, לאשר את אישור הצעת החוק הזו
יונתן מישרקי:
 יהיו בה חברים מכל משרדי הממשלה הרלוונטיים לטובת העניין הזה, אני לא יודע אם תחבורה רלוונטי
אלי אפללו:
אתה מתכלל את הכול
יונתן מישרקי:
המשרדים הרלוונטיים, המילה תכלול, היא מילה קצת גסה בעיני, כי היא מילה שאף פעם לא יוצא ממנה כלום
יונתן מישרקי:
 להציג יעדים למדינה ולהגיש תכנית לאומית לממשלה ושיהיה גוף אחד שירכז את כל המשרדים, ולא נקיים דיון אחר דיון שנה אחרי שנה, וכל הזמן נביא פלסטרים מתקציבים ייעודיים קואליציוניים
יונתן מישרקי:
 להביא יעד כלשהו, ולצמצם את רמת העוני למינימום האפשרי
יונתן מישרקי:
 להתכנס כולם יחד למטרה אחת
יונתן מישרקי:
 בגלל זה באתי לכאן, ואני מודה על קיום הדיון החשוב הזה
אלי אפללו:
תודה שבאת, אני שמח מאוד שבאת, כי כתבת לי והתכוונתי להכניס את מה שכתבת לתוך הדיון עצמו, וגם לסכם עם זה
אלי אפללו:
 בסופו של דבר, כשאנחנו מדברים על העוני, עוני לא נמצא רק בפריפריה, יש את העוני החברתי, שנמצא כמעט בכל עיר
אלי אפללו:
 אני מכיר את זה גם מהתקופה בה הייתי סגן ראש עיר בנתניה, זה לא סוד, אתה רואה שם אוכלוסיות, שנמצאות בעוני, כשאתה נכנס לבית ורואה שם דברים, שאתה לא מתאר לעצמך
אלי אפללו:
 מי שעוזר בזה הם אותם אנשים טובים, בכל ועיר, עמותות וכך הלאה
אלי אפללו:
 אסור שיקרה דבר כזה, מדינה צריכה לדעת איך היא נותנת שלא יהיו עניים, זה אופטימלי
יונתן מישרקי:
לכן אמרתי לצמצם
אלי אפללו:
זה אופטימלי, אבל צריכים להקטין
אלי אפללו:
 כמו שאמרתי לגבי אי השוויון הייתה ירידה, זה אומר משהו, אבל אחת הבעיות שיש לנו היא באמת ריבוי פלסטרים
אלי אפללו:
 אני מאוד מכבד את מה שאריה דרעי הציע, אבל זה פלסטר, כי מה אנחנו אומרים? בואו ניתן לכל משפחה משהו, כדי שתוכל להתגבר על זה
אלי אפללו:
 אבל איפה הבריאות? מה עושים עם הבריאות? כשילד לא מרגיש טוב, או נכה מה קורה אתו? ואיפה הרווחה? מה עושים עם הילדים האלה שאין להם לאן ללכת, או אפילו מתקני משחקים? הגענו לאזורים ועשיתי פה דיון בנושא של מתקני משחקים, התברר שיש מגזרים שלמים, בעיקר במגזר הערבי, שאין אין מתקן משחק אחד
אלי אפללו:
 זה בא מכיוון אחר, אמרנו בואו נבדוק כמה ילדים נפגעים
אלי אפללו:
 ממתקני משחקים, והסתבר שבמגזר הבדואי והמגזר הערבי כמעט ואין נפגעים, כי אין מתקני משחקים
אלי אפללו:
 לכן ציינתי גם את משרד התרבות והספורט
אלי אפללו:
 לכן יש מקום גדול להקמת רשות כזאת, שתנתב את כל המשאבים, כי כשיש ריבוי של משרדים, אין ספק שיש איזשהו פחת של חלק מהמשאבים למקומות אחרים
אלי אפללו:
     אני חושב שהמדינה צריכה, כי זה העתיד שלנו
אלי אפללו:
 ככל שיהיו לנו פחות עניים, מצב המדינה יהיה טוב יותר
אלי אפללו:
 אמרתי קודם, זו לא הוצאה, כשאתה משקיע באותם ילדים, הילדים האלה בסוף יחזירו כפליים, כי לא יהיו, חס וחלילה בבתי סוהר ולא יהיו עול על החברה
אלי אפללו:
 הכול אחרת לגמרי
אלי אפללו:
 אנחנו רואים לפעמים ונדליזם במקום כלשהו ולא רואים מאיפה הוא נובע, הוא נובע בדיוק מאותם מקומות
אלי אפללו:
 ילד יכול מאותו מקום לצאת ראש משפחת פשע או נבחר ציבור, או פרופסור באוניברסיטה, וזה התפקיד שלנו היום כנבחרי ציבור, לדאוג לאותה אוכלוסייה, לאותם מדדים עליהם דברנו קודם
אלי אפללו:
 אנחנו רואים את זה כהשקעה
אלי אפללו:
 אני אפילו קורא לזה מנוע צמיחה
אלי אפללו:
 לצערי, כמו שראינו כל דבר כזה לוקח שנים, אבל אין מה לעשות
אלי אפללו:
 אני באתי לכנסת מהכיוון החברתי-כלכלי
אלי אפללו:
 נכון, כל אחד מתעסק במשהו, אבל הבנתי שכלכלי-חברתי הוא הביטחון המקביל לביטחון הרגיל שלנו
אלי אפללו:
 זה ביטחון המדינה, זה החוסן שלנו
אלי אפללו:
      תודה שבאת
אלי אפללו:
 אני חושב שמה שהעלית פה בנושא של רשות לאומית שתיקח על עצמה את המאבק בעוני ותיצור תכנית
אלי אפללו:
 כי אין היום כמו ששמעתם
אלי אפללו:
 אנחנו מדברים על תכנית שקיימת במשרד מסוים, ובעוד משרד ובמשרד אחר, וכך הלאה
אלי אפללו:
 אבל כשאני מסתכל מה צריך לעשות בצורה הרבה יותר רחבה
אלי אפללו:
 דברנו את זה כשעשינו את הישיבה יחד עם חברי טייב בוועדת החינוך, ראינו שמפעל ההזנה מאוד חשוב בחינוך, ונותן בסיס - - -
יונתן מישרקי:
ילד רעב לא לומד
יונתן מישרקי:
     << יור >> היו"ר אלי דלל: << יור >>      נכון, אין לחם אין תורה
יונתן מישרקי:
אתה צודק, זה משפיע לשנים קדימה
אלי אפללו:
 ילדים זוכרים שישנו רעבים – אתה נפגש עם ילדים ובני נוער והם מספרים על כך
רינה כהן:
 חבר הכנסת הנכבד, אני רוצה תנא דמסייע למה שאמרת
אלי אפללו:
שלום, כן
רינה כהן:
 רינה כהן, מהמועצה הציבורית
אלי אפללו:
אבל שלא תכעס עלינו עכשיו הגברת מהעובדות הסוציאליות
רינה כהן:
 אני אסיים את המשפט, אני באה מעבודה סוציאלית, הכול בסדר
אלי אפללו:
שמך בבקשה?
רינה כהן:
רינה כהן, המועצה הציבורית להורים בישראל
רינה כהן:
 השקעה של דולר אחד בילדים ובהורים בגילים הרכים, נושאת בהמשך תשואה של שבעה דולר – זו ההערכה המינימלית, יש כאלה שטוענים שזה נושא תשואה של 13%, בעיני גם השבעה מספיקים לנו
רינה כהן:
 אבל הרעיון הוא להשקיע בכיוון של נושמים לרווחה, להשקיע בהורים, שהם אלה שמגדלים את הילדים, אין להם תחליף
רינה כהן:
 אין לנו ועדה להורים, אין גם תת ועדה להורים
רינה כהן:
 בזמנו בקשתי מחבר הכנסת מרגי, שהיה יושב ראש ועדת החינוך, לעשות תת ועדה להורים
רינה כהן:
 חבר הכנסת מרגי ענה לי, בשביל מה את צריכה תת ועדה להורים, אני פה, אדאג להורים בכל מה שתגידי
רינה כהן:
 אנחנו עדיין צריכים תת ועד להורים, לא יודעת אם זה מתאים - - -
אלי אפללו:
יש הרבה ועדות, ויש הרבה שרים - - -
רינה כהן:
נכון, אז הכתובת היא כאן, הכתובת לנושא הורים ולהעצמת הורים ולדוח שהוגש, גם על ידי המוסד לביטוח לאומי וגם על ידי מרכז טאוב ויש עוד דוחות, חייבים להוסיף את דוח העוני שלא נכתב, דוח העוני הרגשי של ילדים ובני נוער ובני משפחה
רינה כהן:
 דוח העוני הרגשי שאנחנו מקבלים אחר כך בכל מיני צורות אחרות
רינה כהן:
תודה רבה, סליחה על ההתפרצות
אסתי מרקוביץ:
את משלימה רק את מה שאני אמרתי את התוכניות שאני סקרתי של מערך נושמים לרווחה
אלי אפללו:
אני לא רוצה לדלג, עוד פעם את השם
אפרת רותם:
אפרת רותם, איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים
אפרת רותם:
 התחלתי לומר, וברשותך אהיה יותר בוטה, התוכנית שהוצגה על ידי משרד הרווחה, היא אחת התוכניות הכי טובות שיש במדינת ישראל
אפרת רותם:
 עושה עבודת עומק עם משפחות, ויש לה הישגים יוצאים מן הכלל
אפרת רותם:
      לצד זה, אדוני שאל מה אפשר לעשות ללא כסף? כמעט וכלום, בסופו של דבר, אם כולנו כאן מסכימים שעוני הוא לא גזרת גורל, לא ששואלים אם יהיה או לא יהיה שלג בירושלים השנה, ואין לנו שליטה על זה, אמן שיהיה
אפרת רותם:
 בהנחה שאנחנו מבינים שיש לנו כאן אפשרות ויש כלי מסוים שעובד, יש עוד כלים שעובדים, ורשות זה חשוב, בסופו של דבר, אם לא יושקע הכסף שצריך, ניפגש כאן בעוד שנה, ואני לא נביאה, אבל אני מקבלת כבר עכשיו אינדיקציות מהעבודות הסוציאליות, מה המצב מתחילת המלחמה
אפרת רותם:
 רואים גם החמרה במצוקה הכלכלית, בעיקר בחברה הערבית - - -
אלי אפללו:
ציינתי את זה בתחילת דברי
אפרת רותם:
חד משמעית, בהחלט
אלי אפללו:
לי זה ברור
אפרת רותם:
והסיטואציה שאנחנו נמצאים בה היום, היא שבעוד שצריך להשקיע את הכספים ולהוסיף את כוח האדם, שלהערכתנו עומד על כ-5,000 משרות, אגב, בתחום העבודה הסוציאלית, לצערי הכיוון כרגע הוא קיצוץ גם של כספים וגם של כוח אדם
אפרת רותם:
 אדוני לקח על עצמו את המשימה, אולי הכי חשובה במשכן, להוביל את הוועדה הזו אנחנו לא נוכל לבצע את המשימה של התמודדות עם העוני ללא התקציבים וללא כוח האדם
אלי אפללו:
תודה אפרת, מה השם?
אפרת פילזר-ביזמן:
אני אפרת פילזר, היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד
אפרת פילזר-ביזמן:
 מאפרת לאפרת, יש פה עוד אפרת, אנחנו מרובי אפרת היום
אפרת פילזר-ביזמן:
 אשמח להמשיך
אפרת פילזר-ביזמן:
 נראה לי שכל מי שיושב פה מסביב לשולחן מסכים, חסרים לנו האנשים שצריכים לשמוע את הדברים החשובים שיש לנו להגיד, וזה קשה שהם לא פה
אפרת פילזר-ביזמן:
 רק הערת פתיחה אני רוצה לתת מסגרת כללית לדברים
אפרת פילזר-ביזמן:
      מה שראינו פה היום הוא שיש כמעט 900 אלף ילדים עניים – זה אומר שאחד מכל שלושה ילדים הוא עני
אפרת פילזר-ביזמן:
 העוני, מה שחזר פה מכלל הגורמים, העוני הוא הוליסטי, הוא מקיף את הילד בכל התחומים – בבריאות, ביכולת ללמוד, במגורים, בחוסן הנפשי, בעתיד
אפרת פילזר-ביזמן:
 לא בהכרח שיהיה עני בעתיד, אבל זה מקיף אותו, זה מסביבו
אפרת פילזר-ביזמן:
 לא רק אם יש לו מה לאכול במקרר ביום מסוים, זה לאורך זמן
אפרת פילזר-ביזמן:
 ילד עני הוא ילד עני, לא משנה לאיזה מגזר הוא שייך
אפרת פילזר-ביזמן:
 הנתון הזה שזה אחד מכל שלושה ילדים הוא קשה ומבהיל, ומה שיותר מדאיג זה הגידול הפוטנציאלי והאפשרי שנראה בהמשך
אפרת פילזר-ביזמן:
 אם זה בכלל כי אנחנו רואים את מגמת העליה, והנתונים האלה צוינו, ואם זה בגלל המצב בו אנחנו נמצאים, ואנחנו מבינים את המשמעויות שלו ואת הקשיים שהוא מייצר בכל התחומים
אפרת פילזר-ביזמן:
     ילדים לא אחראים ולא יכולים להיות אחראים למקצוע בו ההורים שלהם עובדים, אם הם בכלל עובדים, איפה הם גרים, כמה אחיות ואחים יש להם, כל מיני נתונים שראינו שמשפיעים
אפרת פילזר-ביזמן:
     מה קורה לילד עני? הוא לא מקבל את מה שהוא צריך
אפרת פילזר-ביזמן:
 לא בהכרח האוכל, יכול להיות שזה האבחון הרפואי שהוא לא יקבל, כי יש תורים ארוכים מאוד, לקבל את האבחון, הורה שיש לו כסף ישים את היד בכיס, ימצא את הדרך לקחת אותו למקום אחר, או להשקיע את הכסף
אפרת פילזר-ביזמן:
 אצל הורה שאין לו הילד לא יקבל את האבחון, לכן לא יצליח בהמשך
אפרת פילזר-ביזמן:
 כדי לאפשר לכל הילדים כולם לקבל את הזכויות המגיעות להם, צריך לחזק את המערכות האוניברסליות
אפרת פילזר-ביזמן:
 צריך לחזק את מערכת החינוך, צריך לחזק את מערכת הבריאות, צריך לחזק את מערכת הרווחה, כדי שיוכלו לקבל את מה שמדינת ישראל צריכה להעניק להם
אפרת פילזר-ביזמן:
 לא סתם אדוני הביא את הדוגמה מהקיבוצים, כי בקיבוצים בשנות החמישים היה יישור קו - -
אלי אפללו:
נכון, עטפו את הילדים האלה
אפרת פילזר-ביזמן:
- - ונתנו את אותן הזדמנויות וזה מה שמגיע לילדים של כולנו
אפרת פילזר-ביזמן:
 מה שאנחנו שומעים עכשיו על הקיצוץ בתוכניות החומש לחברה הערבית
אפרת פילזר-ביזמן:
 ראינו שוב את הנתונים של המוסד לביטוח לאומי, של מכון טאוב, של שתיל, העומק שם של העוני רק יגדל אם לא נעשה את מה שצריך, אם לא נשים את התקציבים, אם לא ניתן את הכסף, זה מה שיקרה
אפרת פילזר-ביזמן:
 שוב אמרתי, את עוצמת המלחמה של חרבות הברזל בוודאי נראה בנתונים של 2023 ובנתונים של 2024 ובהמשך
אפרת פילזר-ביזמן:
 היינו כאן לפני שנה, ראינו את הדברים
אפרת פילזר-ביזמן:
 אדוני בקש את התוכניות ארוכות הטווח, ואת התוכניות ארוכות הטווח האלה לא ראינו ולא קבלנו ממשרדי הממשלה
תמי ברנע:
קבלנו תגובה ממשרד החינוך, אתמול
אפרת רותם:
ארוך טווח
אפרת פילזר-ביזמן:
יש להם הרבה זמן להתייחס
אלי אפללו:
 מי ממשרד החינוך פה?
אפרת פילזר-ביזמן:
אני רק אשלים את המשפט – אני מתחברת למה שאמר חבר הכנסת, שצריך תכניות ארוכות טווח
אפרת פילזר-ביזמן:
 צריך לחזק את המערכות שיכולות לעשות את זה
אפרת פילזר-ביזמן:
 זה מה שאנחנו מבקשים, זה מה שאנחנו קוראים מעל כל במה שניתנת לנו והלוואי שנצליח
אלי אפללו:
 גם אם יש תקציבים, אני רוצה להיות ייעודי לכיוון הילדים, זה בעצם הכיוון שלי
אלי אפללו:
 זאת אומרת אם יהיו קיצוצים, לפחות לא יהיו קיצוצים בכיוון של הילדים
אלי אפללו:
 כי אני צריך לומר את הדברים בצורה ברורה והדברים נאמרו פה, מהשקעה בדולר, תקבל שבעה או עשרה דולר
אלי אפללו:
 יש גם את הרווח המניעתי של דברים מסוימים
אלי אפללו:
 לכן ההתמקדות בילדים היא מאוד חשובה, ואת זה אנחנו צריכים להביא לאותם נבחרים שלנו בקבלת החלטות
אלי אפללו:
 יותר קל כמובן גם לקצץ, וגם להוסיף לדברים רגעיים
אלי אפללו:
 אין ספק, ילד שהשקעת בו היום, תראה את זה בעוד עשר או עשרים שנה, לכן קשה מאוד לראות את זה וכל נבחר ציבור עושה לעצמו את החיים הקלים ביותר
אלי אפללו:
 למשל בראשות, אתה משקיע בגינה או בכיכר כי רואים אותה מידית, ההשקעה בגן או בבית הספר, רואים את זה אצל ראש העירייה בעוד עשרים שנה, אז למה להשקיע עכשיו
אלי אפללו:
 הצד המחשבתי הזו הוא מאוד בעייתי לנו, לכן צריך לשנות את השיח
אלי אפללו:
      משרד החינוך, אילן שמש או אפרת קמחי, יש לנו הרבה אפרת היום
אפרת קמחי:
הגשנו מסמך, אמנם באיחור, אבל המשרד כן הגיש, נסתכל על הצד הטוב
אלי אפללו:
באיחור של שנה
אפרת קמחי:
באיחור של שנה כן, מתנצלת, אבל לפעמים - -
אלי אפללו:
גם אנחנו לא היינו בסדר, היינו צריכים לנדנד לכם
אפרת קמחי:
- - לפעמים במשרדים דברים נופלים בין הכיסאות, אני לא מתרצת, אבל הוגש מסמך אתמול
אפרת קמחי:
 סקרנו במסמך הזה בערך 23 תכניות שהמשרד מוביל לצמצום פערים חברתיים, כלכליים וגיאוגרפיים
אפרת קמחי:
      אם מדברים על מגזרי המיעוטים – יש הרבה תכניות חומש והרבה החלטות ממשלה
אפרת קמחי:
 יש החלטות ממשלה למגזרי המיעוטים בסדר גודל של 212 מיליון
אפרת קמחי:
 יש עוד תכנית של צמצום פערים בין החברה היהודית והערבית בחטיבות העליונות בסדר גודל של שני מיליארד שקל, בפריסה על פני חמש שנים
אפרת קמחי:
 מתוך ההבנה ועל הנתונים והסקרים וכל המידע שמוצף לנו כמשרד החינוך
אפרת קמחי:
 אנחנו רואים באמת פערים בהשקעה של תלמידים לפי מגזר ופיקוח
אפרת קמחי:
 אנחנו עדיין לא יודעים בדיוק מה יהיה בעקבות הקיצוץ ואלו תכניות יפגעו, נקווה שלא הרבה
אפרת קמחי:
 קיים גם נושא ההזנה, שהוזכר פה לא מעט
אפרת קמחי:
 נושא מרכזי וחשוב במשרד החינוך, כי כמו שאמרנו, ילד רעב הוא לא ילד שיכול לשבת וללמוד
אפרת קמחי:
 משרד החינוך משקיע למעלה ממיליארד בהזנת תלמידים, אם בבתי ספר יסודיים במסגרת יוח"א – יום לימודים ארוך, אם במסגרת הצהרונים
אפרת קמחי:
 אם יש למישהו שאלה
אלי אפללו:
עכשיו יש לכם עודף, בזמן המלחמה לא ניצלו את כל התקציב
אפרת קמחי:
דווקא ביצוע התקציב של משרד החינוך היה 99
אפרת קמחי:
9%
קריאה:
כי היה תת תקצוב מראש ולא בגלל שעשו ביקורת
אלי אפללו:
הם כל פעם משלימים אותו לפי ביצוע, זאת הבעיה, בעצם זאת לא בעיה, שיעשו לפי ביצוע אין לי בעיה
קריאה:
כן, אבל אז טוענים שלא נשאר כסף למרות שלא ספקו
אילן שמש:
אני רוצה להרחיב טיפה
אלי אפללו:
שם בבקשה
אילן שמש:
אילן שמש – סגן מנהל האגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון, פנסיונר במילואים
אילן שמש:
 למעלה מעשר שנים אני בחומשים שעוסקים במזרח ירושלים, בבדואים בדרום, בחברה הערבית, בחברה הדרוזית
אילן שמש:
     אני מדבר על החומשים האלה בכוונה, כי אם תיקחו את עשר השנים, עד לשנתיים האחרונות, אני רוצה להציג לכם עד כמה מערכת החינוך חשובה, אני לא רוצה להגיד שהיא הצליחה – היא הצליחה חלקית, הנתונים מראים שההצלחה לא כל כך גדולה
אילן שמש:
 אבל אני רוצה להגיד לכם איפה ולמה זה הצליח
אילן שמש:
 כי אם נעצור את זה ונפחית את זה המצב יהיה יותר גרוע
אילן שמש:
     כמה דוגמאות קטנות – היה לנו ברור בתמונת המצב הראשונית שבחברה הערבית הישגים לימודיים, אני מדבר על בגרויות, על ילדים שנמצאים גני ילדים בכלל, אבל לא על מעונות שלא היו בתחום האחריות של משרד החינוך, פשוט לא היו בתי ספר ולא היו כיתות
אילן שמש:
 אני מדבר על מזרח ירושלים
אילן שמש:
 אתה מדבר על גני ילדים, אתה יודע איזו מלחמה הייתה בשנים האלה להקים גני ילדים?
אלי אפללו:
אני מכיר היטב
אילן שמש:
עם הצלחה חלקית, אני מודה, בעשר שנים האלה, עד השנתיים האחרונות, כי השנתיים האחרונות עשו לנו מערבולת, גם הקורונה
אילן שמש:
 רק אצל החברה הבדואית מערכת החינוך מעסיקה יותר מעשרים מבוגרים, בהסעות, בהזנה, בלימודים, במורים, במנהלים
אילן שמש:
 שתבינו כמה למערכת החינוך מבחינת ההשפעה על צמצום פערים יש כוח ועוצמה
אילן שמש:
 לכן כל ההשקעה הזו חשובה ואסור לצמצם
אילן שמש:
 צריך כל הזמן לחשוב על להוסיף לה
אילן שמש:
 אבל צריך כל הזמן לבקר ולבדוק את היכולות וההצלחות שלה
אילן שמש:
      אני רוצה להתייחס כאן דווקא להזנה
אילן שמש:
 נכון, קבלנו את הביקורת הזו ואנחנו הבאנו את הנתונים, כי אנחנו בודקים את זה, ואני יכול לומר בכל עיר ובכל בית ספר עד כמה ההזנה, שאנחנו חייבים לתת להם על פי חוק בגלל הנתונים שלהם, איפה זה מנוצל, ואיפה לא
אילן שמש:
 אנחנו עושים את הבקרה הזו סיסטמתית, יש לי רשימה על כל עיר
אילן שמש:
 המלחמה שלנו – של משרד החינוך, היא להתמודד עם הבעיות שעולות, כשאנחנו לא מצליחים ליישם את הדברים האלה
אילן שמש:
 אם זו עיר שבה אומרת היא אומרת בניצנים: אני לא רוצה לתת את החלק שלי, או מנהל בית ספר שאומר: מה פתאום אתם תוקעים לי אוכל בצהרונים אחר הצהריים, אני צריך עכשיו את המורים בצהרונים עוד שעה
אילן שמש:
 יש לנו הרבה בעיות שיוצרות את הקושי ליישם את החלטת הממשלה המתוקצבת
אילן שמש:
אבל אני בא ואומר שוב – זה תפקידנו ואנחנו נמשיך לעשות את זה
אילן שמש:
 ואני אומר שוב, הוועדה הזו צריכה להבין, חינוך זה מרכיב דרמטי בהצלה, בצמצום פערים של ילדים בסיכון
אילן שמש:
 הגענו לעומקים במערכת החינוך, שאני גאה בהם לפעמים, שיהיה ברור שאני לא גאה בתוצאות הסופיות
אילן שמש:
 לדוגמה, גילינו שאחד הדברים החשובים לצמצום פערים במיוחד בחברה הערבת הוא השפה
אילן שמש:
 השקענו הון עתק בחשיפת הילדים בגני הילדים חשיפה לשפה
אילן שמש:
 אגב, לשפה הערבית הספרותית, כדי שיוכלו ללמוד בכיתה א' קרוא וכתוב, כי הם מגיעים לכיתה א' בלי חשיפה אפילו לערבית הספרותית
אילן שמש:
 הם צריכים לרכוש שפה כדי ללמוד לקרוא ולכתוב
אילן שמש:
 לרכוש שפה כדי ללמוד לקרוא ולכתוב
אילן שמש:
 הרבה דברים שמבחינה חינוכית גורמים בסופו של דבר לנזק הנוראי הזה שהם נשארים ב - - - לא רק זה, נפל עלינו גם הסיפור של המעונות לגילי אפס עד שלוש
אילן שמש:
 אתם יודעים שלקחנו אחריות על כל המסגרות של המפונים בלי תקציב תוספתי, לקחנו אחריות על מעונות היום המסובסדים לגמרי על ידי משרד החינוך בכל מרכזי היח"ד
אילן שמש:
 אני אומר שוב - - -
אלי אפללו:
אבל זה היה במשרד העבודה
אילן שמש:
זה היה עד לפני שנה, אבל זה עבר
אילן שמש:
 מי שטפל במפונים היו מתנדבים, לא משרד ממשלתי, בהתחלה, אנחנו יודעים את זה
אילן שמש:
 אבל אחרי חודש, משרד החינוך אמר גמרנו, המעונות על חשבוננו, אני מדבר על גילי אפס עד שלוש
אילן שמש:
 אני אומר את הדברים האלה, לא בשביל לבוא ולהגיד שמשרד החינוך נפלא, אלא להגיד שיש למערכת החינוך תפקיד דרמטי
אילן שמש:
 ואני מאוד שמח שחשבו שגם אוכל והזנה - - - אתם לא מבינים מה זה לבוא לבתי ספר ולגני ילדים בחברה הבדואית ולראות אותם אוכלים
אלי אפללו:
אילן, אני רוצה להזכיר לך, אני עוד מעט קרח, עזוב את השערות הלבנות, אבל כשהייתי בבית הספר היסודי, לפני למעלה מששים שנה, היה אוכל
אילן שמש:
אכלנו, גם אני
אלי אפללו:
 שתבינו, ואז המדינה הייתה בחיתוליה – ממש בחיתולים ולא היו מספיק תקציבים ואז, אנחנו כילדים, אכלנו צהריים
אלי אפללו:
 אז המדינה היום צריכה לעשות את זה ויכולה להרשות לעצמה וחובה לעשות את זה
אלי אפללו:
 כי זה מה שיאפשר לאותם ילדים, מדברים פה על יום לימודים ארוך בסופו של דבר, בלי הזנה אי אפשר לעשות את זה
אילן שמש:
אנחנו רוצים את זה לתיכונים
אילן שמש:
 אל תשכח היום זה סך הכול זה נמצא אצל גני ילדים, בתי ספר יסודיים ורק אלה שנמצאים בקריטריונים של יוח"א
אילן שמש:
 רק השנה הצלחנו להכניס את זה למחטי"ם שלנו, מדובר בנוער בסיכון שאנחנו מטפלים בו, בתי ספר שאנחנו יודעים מי האוכלוסייה שם
אילן שמש:
 אנחנו רוצים להכניס את זה לקידום נוער
אילן שמש:
 אנחנו נלחמים על התוכנית הזו
אילן שמש:
 נלחמים על ההזנה, ומבינים כמה היא חשובה ללימודים
אלי אפללו:
תודה, משרד המשפטים?
בקי קשת כהן:
לא משרד המשפטים
אלי אפללו:
שמך?
בקי קשת כהן:
 בקי כהן קשת
אלי אפללו:
בבקשה, בקי
בקי קשת כהן:
בקי כהן קשת מהפורום למאבק בעוני, הגעתי עם הפעיל שלנו, נתי לוי מרשת הפעילים לחיים בכבוד
בקי קשת כהן:
 ברשותך, אנחנו רוצים לומר כמה מלים בנושא התקציב אם אפשר
בקי קשת כהן:
      ברשת הפעילים דנו הרבה על הסוגיה הזו