GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
זהר בלום:
 גם אין שירות פסיכולוגי, אין מי שידבר עם תנועות הנוער אחר הצוהריים
זהר בלום:
 אלה המובילים
זהר בלום:
 בשנה הבאה הם מתגייסים לצבא ומישהו צריך לחזק אותם
זהר בלום:
     אני חושב שמפה צריכה לצאת קריאה להכין תכנית אופרטיבית לחינוך הבלתי-פורמלי לילדים מהלידה ועד לגיוס כי גם שם, במעונות היום, עד היום לא חזרו
אלי אפללו:
אני חושב שזה נכון מאוד מה שאתה אומר
סימון דוידסון:
אני אספר לך משהו, זהר, אני יודע שאתה עושה עבודה מדהימה ברחובות
סימון דוידסון:
 אדוני היושב-ראש, ישבתי עם אגף תקציבים, עם איתי, ודיברתי על כל הנושאים האלה
סימון דוידסון:
 אתה יודע מה הוא אמר לי? סימון, תעבוד רק עם עמותות
סימון דוידסון:
 הם יודעים להפעיל את כל המערכות
סימון דוידסון:
 אנחנו נדאג להעביר את המשאבים שצריך אבל העמותות - -
אלי אפללו:
כן, אבל צריך להעביר כסף
סימון דוידסון:
כן, אבל אנחנו רואים מה העמותות עושות בתקופה הזאת
אלי אפללו:
היום, הרשות המקומית מסבסדת חבר בתנועת נוער, תלמיד בתנועת נוער, משהו כמו 100 שקל לשנה
אלי אפללו:
 זה מספרים
אלי אפללו:
 אפילו אם זה 200 שקל לשנה, זה כלום
אלי אפללו:
 ולכן, אלה הנקודות שצריך לחשוב עליהן, איך אנחנו מגבירים את התקציבים, לא משנה אם זה דרך עמותה או דרך המתנ"ס או באיזו שהיא צורה
אלי אפללו:
 בני הנוער שנמצאים היום בחינוך הבלתי-פורמלי – תראה, חינוך זה חינוך, זה ידע וכך הלאה אבל את הערכים ואת החוסן הנפשי מקבלים דווקא בחינוך הבלתי-פורמלי, וזה מה שאומר שהר
זהר בלום:
ולהוציא אותם מהכלל
זהר בלום:
 זה לא עמותה, זה לא בית כנסת
זהר בלום:
 תנועות נוער היום נחשבות, אם אני נותן לו שקל - - -
סימון דוידסון:
כשאני אומר עמותה, זה "הגל שלי" וזה אגודות הספורט והמרכז הישראלי לטניס ועוד מיליון עמותות
סימון דוידסון:
 הם יודעים לעשות הכי טוב, הכי טוב לעבוד עם כל האוכלוסיות
סימון דוידסון:
 ותמיד הם בצד, כאלה מסכנים, מבקשים שקל לשקל
זהר בלום:
בחלק מהדוגמאות שאמרתי – המקלטים המוארים – לקחנו 100 מקלטים, גם בבתים משותפים, והפעלנו אותם באמצעות בני הנוער, וכל המדריכים שהיה כתוב פה, של קרב וכולם, הכנסנו אותם והם נתנו פעילות מהבוקר עד הערב, כל החודשיים הראשונים לבני הנוער ולהורים אחרי הצוהריים, עם השירות הפסיכולוגי "קו חם", שזה היה משמעותי
אלי אפללו:
 עוד מישהו מעיריית רחובות? בבקשה, נועה
נועה עזר:
אין לי מה להגיד
אלי אפללו:
אין לך מה להגיד? בואי שבי לידי, בואי לפה
אלי אפללו:
 את יזמת את הדיון, בואי לפה
אלי אפללו:
 מגיע לך, את יזמת את הדיון, אני חושב שזה דיון חשוב מאוד
אלי אפללו:
 שבי פה
אלי אפללו:
 לה אין מה להגיד, היא יזמה את הדיון
אלי אפללו:
 תקשיבו, איזה ילדה צנועה
נועה עזר:
תודה רבה לחבר הכנסת אלי דלל ולחברי הכנסת שהיו והלכו
נועה עזר:
      אני רק רוצה להגיד לכולכם שבאתם – תודה רבה ששיתפתם את הסיפור האישי שלכם, באמת ריגשתם אותי עד דמעות, וכולי תקווה שבאמת משרד החינוך, פיקוד העורף וכל הגורמים הרלוונטיים והממשלתיים יעשו משהו בשביל המבצע או המלחמה הבאה שתקרה פה כי אנחנו מדינה קטנה מוקפת אויבים, וכל כמה שאני נוטה להיות סנטימנטלית, אני מאוד ריאלית
נועה עזר:
 כולי תקווה שנדע בשורות טובות
נועה עזר:
 תודה רבה
אלי אפללו:
תודה, נועה
אלי אפללו:
      טל יהודית מדר בזום, בבקשה
טל מדר:
שלום, צוהריים טובים לכולם
טל מדר:
 אני סמנכ"לית במועצת תנועות הנוער
טל מדר:
 אני מבקשת להודות על ייזום הדיון הזה, הוא חשוב מאוד
טל מדר:
 וגם לחזק את הדברים שנאמרו כאן, גם על-ידי חברי הכנסת וגם על-ידי מי שנמצא בחזית ובשטח, מנהלי ומנהלות יחידות הנוער, שמזהים את הפעולה של בני ובנות הנוער ותנועות הנוער מהרגעים הראשונים למלחמה, וככה זה קורה
טל מדר:
     הייתי מבקשת להכניס רגע איזה אינפוט או מחשבה לתוך הדיון כדי שהוא יוכל לצמוח למעשים אופרטיביים קדימה
טל מדר:
 כיוון שהכותרת כאן עוסקת בחיזוק החוסן, ולאו דווקא בשאלת הטראומה, אני חושבת שנכון שנתייחס לשתי הסוגיות, שנראה לי שנדונו די במעורבב עד כה, ושתיהן מייצרות פתרונות טיפה אחרים, גם לכאן ועכשיו וגם לטווח הארוך
טל מדר:
     אני חושבת ששאלת החוסן, ואני מתייחסת לחבר הכנסת סימון ואני רק יכולה להסכים איתו על זה, זה דבר שנבנה לאורך זמן, בפעולה מתמדת, במרכז - - - במארג קהילתי שמתחיל מהבית, מהמשפחה, מהשכונה, מהפעילות בתנועת הנוער, בבית ספר, באין ספור מעגלים שנבנים ובונים אותך לאורך כל החיים
טל מדר:
 וכדי להצליח לעשות את זה, אז מן הסתם צריך שהמערכות שלנו יהיו מערכות שגם יודעות לפעול לא ברעב תקציבי מתמשך, כמובן, אבל גם שאצלם יפתחו מנגנונים שיודעים להתייחס ולתת את האינפוט של נקודות המבט האלה
טל מדר:
     אני יכולה להגיד שבתנועות הנוער, למעלה מעשור, אנחנו די באופן עצמאי מפעילים רכבים ומענים שונים ומשונים, שאני חייבת להדגיש שהם לא טיפוליים, הם חינוכיים
טל מדר:
 אומרים לנו כל מיני שמות – מרחב בטוח, שומרי סף, מוגנות, מרחב חיים, לא משנה מה, וזה נושא מאוד לא מפותח ולא מפוצח, והלוואי שנצליח לפצח אותו כדי להתבונן בו בטווח ארוך ורחב
טל מדר:
     אני כן חושבת שהרבה ממה שנשמע פה היום בוועדה, בעיקר מהילדים, מתקשר לסיפור של הטראומה והאופן שבו אנחנו צריכים לתת מענה לטראומה או למצב הדחק המתמשך הזה שאנחנו קוראים לו ההווה המתמשך שלנו מה-7 באוקטובר, שגם הוא ניתן לא מספיק טוב, אומר בלשון המעטה, לכל מי שלא נמצא בתוך מרחבי מלונות המפונים, אותם ילדות וילדים, באמת, בטווח של ה-40 ק"מ
טל מדר:
      אני לא שמעתי אם מישהו הזכיר כאן את בני ובנות הנוער של הצפון, שאמנם הם לא נמצאים בתוך הטראומה של ה-7 באוקטובר אבל מדובר כאן על איזו שהיא התפתחות טראומה של עקורים ובלתי נספרים, אגיד אפילו, שצריך לתת עליה את הדעת - -
אלי אפללו:
דרך אגב, חבר הכנסת סימון דוידסון הזכיר פה את המפונים בטבריה, שהם מפונים מגבול הצפון
אלי אפללו:
 אז רק לידיעה, אנחנו גם מדברים
טל מדר:
ברור, ברור
טל מדר:
 אני רוצה להגיד - -
אלי אפללו:
אל, אם אפשר, אנחנו לחוצים בזמן ויש פה עוד הרבה אנשים שאמורים לדבר
טל מדר:
אז רק משפט אחרון – התנועות ללא ספק נמצאות בחזית שלה דבר הזה מהתחלה, מתוך ההבנה שטראומה גם עלולה להתפתח כתוצאה משמיעת הסיפורים והעדויות והעבודה בשטח עם המפונים ובני ובנות הנוער
טל מדר:
 כן חשוב לי לציין שאנחנו כבר מה-8 באוקטובר, בתנועות הנוער, במשאבים עצמיים לחלוטין, הקמנו יחד עם מרכז "אלה", מערך תומך
טל מדר:
 מרכז "אלה" זה המרכז הישראלי, להבנתי, הגדול והמומחה בתחום האובדן והשכול, וזה מה שאנחנו עושים במשאבים עצמיים לחלוטין עם ובנות הנוער שלנו, שעובדים גם בשטח עם המפונים
טל מדר:
      אני מצטרפת לבקשות כאן להשיג את התקציבים ולדאוג שהם יתממשו
טל מדר:
 חוזרת על הנקודה הראשונה, שאני חושבת שיש כאן שתי שיחות שהן קריטיות ומקבילות: 1
טל מדר:
 ביצירת חוסן לטווח ארוך
טל מדר:
 2
טל מדר:
 מענים לטראומה של כאן ועכשיו
טל מדר:
 תודה
אלי אפללו:
 נמצא פה מישהו מעלם?
גאיה ניר:
צוהריים טובים
גאיה ניר:
 אני מנהלת את מיזם החירום בשיתוף עם משרד הרווחה
גאיה ניר:
 שבוע אחרי ה-7 באוקטובר פרסנו מהצפון, טבריה, ואנחנו נמצאים גם באילת, לאורך כל המרכז, באזורי המפונים
גאיה ניר:
 צוותים שלנו נמצאים שם ונותנים איזה שהוא מענה, מייצרים איזה שהוא מרחב חינוכי-רגשי ומענה בשעות הלילה
גאיה ניר:
      ואני רוצה לשתף אתכם בתמונת המצב שהבאתי לכאן היום וגם לומר שזה שהגעתם לכאן, זה באמת מעיד על כוחות עצומים
גאיה ניר:
 אני בוחרת רגע לשים על השולחן את אלה שלא הצליחו להגיע לכאן, שאין להם כוחות, מכל מיני סיבות
גאיה ניר:
 אלה שמה-7 באוקטובר היו נוער בסיכון בעצמם, ואלה שאחרי ה-7 באוקטובר, פשוט הכוח לא עמד להם
גאיה ניר:
     מבחינת תמונת המצב: אנחנו מזהים מצד אחד חוסן וכוחות באמת פנומנליים ומרשימים מאוד
גאיה ניר:
 מצד שני, התפרקות שמגיעה לידי ביטוי ברצף של התנהגויות סיכוניות, החל מהסתגרות בחדרים וחרדות וחשיפה לעוד ועוד תוכן, שהוא תוכן ברשת, שיוכלו להגיד כאן בני הנוער שהם נחשפים כל הזמן לתכנים כאלה, שגם פה הטראומה עולה עוד פעם וחוזרת עוד פעם, כל יום מחדש ודרך קושי להסתגל בתוך המסגרות
גאיה ניר:
 בני נוער שמסתכלים עלי ואומרים לי: את רצינית שאת שואלת אותי על בית ספר בזמן ש-10 דקות לפני זה הוא מספר לי על בריחה משדרות דרך גופות, אני מתנצלת על התיאור הגרפי
גאיה ניר:
 נשירה סמויה, נשירה גלויה, שימוש בחומרים
גאיה ניר:
     כאן חשוב לי לדבר על ההשפעה לטווח ארוך
גאיה ניר:
 דיברנו על החירום, על המיזם ובאמת הרבה מאוד התארגנו לקראת זה אבל יש פה השפעות לטווח רחוק
אלי אפללו:
אבל איזה נקודות היית מציעה? לסכם את הדברים כי אני רוצה לתת לעוד דוברים, ממש בנקודות
גאיה ניר:
אז אני אומר שאנחנו ממליצים בסוף על רצף שהוא רצף מהבוקר
גאיה ניר:
 גם בבוקר, גם בצוהריים וגם בלילה אני מרגישה את מה שאני מרגישה, וכאן אנחנו ממליצים על רצף של מענים ועמותת עלם עושה את זה גם בשגרה, החל ממרחבים בתוך בתי הספר שממומנים דרך הגפן
גאיה ניר:
 מרכזי הנוער שלנו שפועלים משעות הצוהריים, ניידות הלילה שפועלות עד שעה שתיים, שלוש בלילה, ועלם דיגיטל, שעושה את זה גם ברשת עם בני נוער שאנחנו בכלל לא רואים אותם
גאיה ניר:
 אז זאת ההמלצה שלנו
אלי אפללו:
תודה, גאיה, אני מעריך מאוד
אלי אפללו:
 מהחברה להגנת הטבע, מאיה אוליאל
מאיה אוליאל:
אני אתן לליאלי לדבר
ליאלי מלמן:
אני מהחברה להגנת הטבע
ליאלי מלמן:
 הכנו לכם סרטון קצר של מה שאנחנו עושים בחודשיים האחרונים אבל אני מבינה שהוא לא עולה
ליאלי מלמן:
 אגב, בסרטון יש תמונות של חבר'ה מצאלים
ליאלי מלמן:
 אנחנו מהרגע הראשון ניסינו לתת מענה לנוער וילדים, ובאמת לא התייחסנו כל-כך למאיפה הילדים ואיפה הקו עובר, נתנו מענה לכל הציבור, הכל מכספים שגייסנו בעצמנו אבל הרעיון היה ההבנה שהטבע, מה שכולנו למדנו בקורונה, אנשי החברה להגנת הטבע - -
אלי אפללו:
זה לצאת לטבע
אלי אפללו:
 אז הנה, היה רעיון של רכיבת אופניים
אלי אפללו:
 אולי תבנו את זה? כל האזור של יקום ושפיים הוא מדהים, לא צריך תקציב
ליאלי מלמן:
צריך תקציב כדי להוציא מדריכים ומאבטחים ואוטובוסים - -
אלי אפללו:
לא, לא צריך
אלי אפללו:
 הם נמצאים בשפיים, הם נמצאים ביקום
אלי אפללו:
 קחו חלק מהם ותוציאו אותם לטבע
אלי אפללו:
 יש שם שמורת טבע
ליאלי מלמן:
את רוב הילדים פגשנו ואנחנו פוגשים ואנחנו מוציאים, ואנחנו מאמינים בזה ואנחנו גם מקבלים את הפידבק מהנוער עצמו, שמדבר על מה זה עשה לו להיות שלושה ימים בטבע, מנותק מהטלפון ומלקבל שוב ושוב סרטונים
ליאלי מלמן:
 אנחנו מקבלים פידבקים מהמבוגרים שעוטפים אותם אבל אנחנו חושבים שצריך לעשות פה שני דברים דרמטיים: 1
ליאלי מלמן:
 צריך לתת את זה לכולם, ואני מסכימה עם מה שזהר אמר
ליאלי מלמן:
 הגבולות האלה של 0-7, 7-40, 40-43 הם לא רלוונטיים
ליאלי מלמן:
 יש פה מדינה שלמה ונוער שסופג את זה בצורה הכי קשוחה, שלאו דווקא מסנן את התכנים שהוא רואה
אלי אפללו:
דרך אגב, החברה להגנת הטבע כפופה לאיזה משרד?
ליאלי מלמן:
אף משרד, אנחנו עמותה
ליאלי מלמן:
 אנחנו לא רשות הטבע והגנים
ליאלי מלמן:
 כל הכסף של הפעילות גויס על-ידי אנשים טובים שתורמים לנו כסף, חברי החברה
אלי אפללו:
דרך אגב, יש שמורה גדולה, שמורת פולג
אלי אפללו:
 יש את השמורה גם באודים
ליאלי מלמן:
לא חסרים מקומות בארץ, יש בערמות
אלי אפללו:
יש לא מעט מתנדבים, מדריכים בחברה, שיכולים לקחת חלק מהתלמידים - -
ליאלי מלמן:
זה לא חלק
ליאלי מלמן:
 אני מדברת איתך על מעל 500 בני נוער שיצאו בחודשיים האחרונים
אלי אפללו:
תזמו את זה, תגידו לי ואני מגיע על אופניים
ליאלי מלמן:
בכל תאריך שתגיד לי מעכשיו עד סוף ינואר, יש לנו פעילות עם מישהו
אלי אפללו:
יופי, מצוין
ליאלי מלמן:
למצוין הזה יש שתי בעיות – 1
ליאלי מלמן:
 שהוא צריך תקציבים כי כרגע הוא מבוסס רק על תרומות
ליאלי מלמן:
 הדבר השני הוא, שאנחנו מבינים שזה לא מספיק להוציא את החבר'ה של צאלים פעם אחת
ליאלי מלמן:
 זה אולי אחלה לתת להם הפוגה של יומיים, שלושה מהחוויה של להיות עם ההורים והאחים בתוך החדר, ואחלה לתחושת ה מסוגלות ולתת להם את תחושת השליטה בחזרה אבל צריך פה משהו מתמשך
ליאלי מלמן:
 בשביל משהו מתמשך, צריך שזה יהיה חלק מהדברים הברורים שנוער מקבל
אלי אפללו:
תדברו אולי עם הרשות להגנת הטבע, ששם יש להם בטח תקציבים של המשרד להגנת הסביבה - -
שמוליק חלק:
סליחה שאני קוטע – הדגשתי את נושא ההפגה
שמוליק חלק:
 המשרד בפירוש מקצה, כמו שאמרתי, דרך החברה למתנ"סים, פעילויות "אאוט-דור" שהן לא קשיחות
שמוליק חלק:
 כלומר, לצורך העניין - -
אלי אפללו:
אז הנה, בבקשה
אלי אפללו:
 אז תזמו - -
זהר בלום:
איפה שהחברה לא עובדת? היא לא עובדת בשני-שליש מהמדינה
שמוליק חלק:
היא תעבוד איפה שאנחנו נאמר לה
שמוליק חלק:
 אנחנו בעלי הבית בהיבט הזה
אלי אפללו:
 אז בואו תזמו אתה דברים האלה, אני חושב שזה דברים שיכולים להיות - -
אלי אפללו:
שמוליק, תיזמו
ליאלי מלמן:
אנחנו נשמח לשבת עם משרד החינוך ועם כל האנשים הקושרים
אלי אפללו:
 חבר'ה, מזל שאנחנו יושבים פה, ואז אפשר לעשות גם את שיתופי הפעולה האלה
אלי אפללו:
     נציג פרלמנט הנוער בזום, אתה האחרון ועוד אורחת אחת ובזה נסיים
יהונתן יפרח:
תודה
יהונתן יפרח:
 שלום לכולם
יהונתן יפרח:
 אני תלמיד כיתה ט' במקיף א' בבאר-שבע, ואני בוגר פרלמנט הנוער של המועצה לשלום הילד
יהונתן יפרח:
 אז באמת, כמו שכבר הבנו בתחילת המלחמה, השגרה של בני ובנות הנוער השתנתה בכל ההיבטים
יהונתן יפרח:
 הייתה פגיעה בשגרה הלימודית, הייתה פגיעה משמעותית גם בפנאי בשעות אחר הצוהריים של אותם בני נוער, וההבדל של הפעילויות, שהן לאו דווקא לימודיות, הגביר את התחושות הקשות ואת המצב הרגשי המורכב גם ככה של בני ובנות הנוער
יהונתן יפרח:
 זה גרם להפיכה של היום והלילה ולפגיעה במחזור השינה, שזו הייתה תופעה שבאמת ראינו אצל הרבה בני ובנות נוער
יהונתן יפרח:
 קיבלנו גם הרבה מאוד עדויות מאיזה שהוא צוות שהקמנו יחד עם המועצה לשלום הילד, צוות של שיתוף נוער שהיו בו גם נציגי מועצת התלמידים והנוער הארצית וגם נציגים כמוני, מפרלמנט הנוער
יהונתן יפרח:
 אנחנו הבאנו ממש מהשטח את ההשפעות השונות של המשפחה על בני ובנות הנוער
יהונתן יפרח:
      דבר מאוד חשוב שעלה בדיונים שלנו זה מודל הרמזור של פיקוד העורף, שחילק את המדינה לאוזרים שנים והציג איזו שהיא מפה רגשית, שלפי הצבע שהאזור שלך קיבל, אתה קיבלת הקלות לימודיות, קיבלת סיוע מסוים, קיבלת מענים רגשיים שמותאמים לאזור שבו אתה נמצא
יהונתן יפרח:
     אז כמובן שיש אוכלוסיות מסוימות שצריכות מענים מיוחדים כמו המפונים ויישובי עוטף עזה, ובאמת ראינו כאן גם בני נוער שדיברו על זה, ואני לא יכול להבין בכלל את מה שהם עברו אבל ככלל, מדובר באיזו שהיא תפיסה שגויה כי כמו שכבר נאמר, בני ובנות נוער מכל הארץ מושפעים מהמלחמה, לא רק אלה שבעוטף ולא רק אלה שבדרום, וכולם חווים תחושות של לחץ ותחושות של חרדה, וכולם מכירים באיזו שהיא דרך קרוב משפחה שנרצח או נפצע או נמצא במילואים
יהונתן יפרח:
 בסופו של דבר, המלחמה משפיעה על כל אחד ואחד
אלי אפללו:
   תודה, יהונתן
אלי אפללו:
 עוד משפט אחד
יהונתן יפרח:
במשפט, לגבי החינוך הבלתי-פורמלי: עד היום, למרות שכבר מסירים לאט לאט את ההגבלות, עדיין יש בני ובנות נוער שלא מרגישים בטוחים מספיק לצאת מהבית או לקחת חלק בפעילויות אחר הצוהריים, ובאמת אני חושב שבדיון הזה ראינו עד כמה החשיבות של פעילויות והחינוך הבלתי פורמלי חשובות, במיוחד בזמן מלחמה, והמדינה צריכה לדעת איך לתפעל את המערכות האלה גם מבחינת תקציבים, גם בשגרה וגם במלחמה אבל כדי לתפעל את זה בזמן מלחמה כמו שצריך, חשוב גם להבין איך אפשר לתפעל את זה בזמן שגרה ואיך לתת את המענה במידה ואנחנו מגיעים למצב של מלחמה או מצב חירום אחר
אלי אפללו:
תודה, יהונתן
אלי אפללו:
 שמחנו לשמוע אותך
אלי אפללו:
     מועצת חוף אשקלון, אור פודה בזום
אלי אפללו:
 ממש בקצרה בבקשה
אור פודה:
צוהריים טובים לכולם
אור פודה:
 אני מקיבוץ זיקים המפונה לשדות ים
אור פודה:
 העניין הופך את הנוער של חוף אשקלון למפוצל
אור פודה:
 14 יישובים עורפיים, שישה יישובים מפונים
אור פודה:
 גילוי נאות, אני הייתי המדריך של הבת של דבי, חברת הכנסת, מנהל בשער הנגב שמונה שנים של מערכות בלתי-פורמליות - -
אלי אפללו:
אז חבל שהיא לא שמעה אותך פה
אור פודה:
אני רוצה להגיד משהו אחד במיקרו ומשהו אחד במקרו
אור פודה:
 אחד בקצרה במיקרו: הוועדה אמורה להתעסק בילדים ונוער ביישובים הלא מפונים, העורפיים מה שנקרא, העוטף החדש, וככזה אני רוצה לדבר עליהם
אור פודה:
 אני אגיד ככה: כיום, בחוף אשקלון, צריך להבין שהיישובים העורפיים משמשים כבסיסים זמניים לחיילים
אור פודה:
 מועדוני הנוער מלאים בחיילים ויחידות מילואים שתופסים את המרחב של הנוער כיום בתוך הצרכים הביטחוניים כרגע, ויש לנו שבעה יישובים שכרגע פועלים בהם מילואימניקים בתוך מועדוני הנוער
אור פודה:
 כלומר, גם היכולת שלנו לתכנן תכניות כיום, בתוך היישובים העורפיים, היא מוגבלת כי הצרכים הביטחוניים עולים על הצרכים החברתיים של הנוער היום לפחות
אור פודה:
 זה במצב הנוכחי
אור פודה:
     ומשהו לגבי - -
אלי אפללו:
ממש בקצרה אור, משפט אחרון
אור פודה:
רציתי להגיד משהו אחד: אני מקשיב בקשב רב בוועדה, אני שומע את הדברים שלכם, מילה אחת לא נאמרה על הילדים בכיתות א-ו לצערי
אור פודה:
 מילה אחת לא נאמרה על הפתרונות הבלתי-פורמליים
אור פודה:
 אזרחית, אני רק רוצה להגיד שחבל מאוד שלא מפצלים את השיח בין מגזר כפרי לבין עיריות
אור פודה:
 הפתרונות שהמדינה מציעה היום בבלתי-פורמלי או לפחות ההגדרה של מה זה חינוך בלתי-פורמלי, משתנה בין שמיים וארץ בין עיריות לבין מגזר כפרי
אור פודה:
 הצרכים של מגזר כפרי שונים לחלוטין מצרכים ואקטים ופעולות שנעשות בתוך עיריות
אור פודה:
 במגזר הכפרי אנחנו מדברים על קהילות, אנחנו מדברים קהילתיות
אור פודה:
 אנחנו מדברים על תכניות שאמורות לחזק את הקהילות ולייצר אצלם תכניות בלתי פורמליות לילדים
אור פודה:
 וכיום, לצערי הרב, ואני לא מדבר בכלל על היררכיה פנימית בתוך המועצות, אם קיימת מחלקת נוער או מחלקת נוער וילדים
אלי אפללו:
אין ספק, העלית נקודה נכונה, ניקח את זה לתשומת ליבנו
אלי אפללו:
 תודה, אור
אור פודה:
רגע, שנייה אחת, רק עוד מילה אחת: אני הייתי מצפה לתכניות בלתי-פורמליות ל-א-ו שלא עוברות דרך מינהל החינוך הפורמלי, שלא עוברות דרך בית הספר ולא דרך קייטנות ולא דרך צהרונים
אור פודה:
 אני רוצה תכניות שמחזקות את הקהילות בתוך הקהילות שלהם ולא דרך החינוך הפורמלי
אלי אפללו:
 אנחנו כנראה נצטרך לקיים ישיבה נוספת על החינוך הבלתי-פורמלי, אפילו יחד עם ועדת החינוך כדי ליצור פה איזו שהיא הפרדה
אלי אפללו:
     מישהו נמצא מ"יוניסטרים"? הם עושים פעילות מדהימה
מיכאל חריש:
שלום לכולם
מיכאל חריש:
 אני נציג "יוניסטרים"
מיכאל חריש:
 אנחנו עובדים בנושא של יזמות לבני נוער בפריפריה החברתית והגיאוגרפית של ישראל בשוטף, ובחירום הכנסנו פעילות בעבודה מול בני נוער באזורים שונים
אלי אפללו:
רגע, יש פה איזו תקלה
מיכאל חריש:
 אז אגיד שוב ש"יוניסטרים" פועלת בנושא של הנחלת יזמות כדרך חיים וכערך לבני נוער - -
אלי אפללו:
אני חייב לפרגן על הפעילות שלכם
אלי אפללו:
 הייתי במספר מקומות, אחד מהם במכללת נתניה, פעילות מדהימה
אלי אפללו:
 יש לי רק בקשה – בקצרה, מה אתם מציעים בפעילות שלכם כרגע, בתקופת המלחמה?
מיכאל חריש:
אז אנחנו מסתכלים גם על טווח הביניים ועל הטווח הארוך, שיש חשיבות מאוד גדולה לייצר פעילות לבני הנוער, שבני הנוער לוקחים אחריות ומקבלים כחלק מהפתרון זה היישובים שבהם הם נמצאים, שהם יזמו מענים לצרכים ואתגרים שקיימים בשטח כדרך של העצמה ויצירת חוסן גם לבני הנוער עצמם וקהילתיות, שזה לקחת אל עצמם את האחריות ואת היכולות
מיכאל חריש:
 את זה אנחנו מציעים דרך החיבור למגזר העסקי והחברתי ב - - - אזרחיים
אלי אפללו:
 אנחנו מאוד מעריכים את הפעילות שלך ושל ארגון "יוניסטרים"
אלי אפללו:
     יושבת גם נעם וילדר, שנמצאת פה איתנו בכל ישיבה
אלי אפללו:
 היא יושבת בשקט ולא נתנו לה לדבר אבל משפט, בבקשה
נעם וילדר:
זה בסדר
נעם וילדר:
 בעיקר חשוב לשמוע את בני ובנות הנוער
נעם וילדר:
 קודם כל, לא התכוונתי להגיד את זה אבל לאור מה שעלה כאן, באמת אי אפשר להתחיל לדבר על פעילות בלתי-פורמלית כשילדים לא מרגישים מוגנים במקומות הכי בסיסיים ואין להם תמיכה נפשית
נעם וילדר:
 זה חלק בלתי נפרד מהחוסן, ועל גבי זה אפשר גם לדבר על מעטפת נוספת חשובה מאוד, שזה החינוך הבלתי-פורמלי אבל האחריות לשלומם של ילדים, על ההגנה שלהם לסיוע נפשי לבריאות שלהם מוטלת על המדינה, והמדינה חייבת
נעם וילדר:
     רק דבר אחד לגבי החינוך הבלתי-פורמלי: הקשבתי פה וראיתי את הפעילויות שנעשו, וזה מחזק את מה שרציתי להגיד מלכתחילה, שפעילות פורמלית לבני נוער צריכה להיעשות בשיתוף עם בני ובנות הנוער
נעם וילדר:
 אנחנו רואים דברים מאוד יצירתיים שהם עושים וזה חשוב מאוד לשתף אותם
נעם וילדר:
     אני מצטרפת לקריאה שנאמרה פה, לגיבוש תכנית סדורה ממשלתית בנושא הזה של החינוך הבלתי-פורמלי
נעם וילדר:
 זה חשוב
נעם וילדר:
 התקציב צריך להיות צבוע וראוי, ואנחנו נשמח לקחת חלק בחשיבה
אלי אפללו:
 אחת מבנות הנוער שרצתה לדבר, בבקשה
יערה ציפורה רבין:
אני מקיבוץ גבולות
יערה ציפורה רבין:
 רציתי להגיד שחבל שחבר הכנסת שהיה פה לא פה - -
אלי אפללו:
אני אעביר לו את המסר, סימון
יערה ציפורה רבין:
אני ילדה שביום יום הייתי עושה הרבה ספורט, רקדתי, ועכשיו המאמן שלי פונה
יערה ציפורה רבין:
 הייתי הולכת לחדר הכושר במועצה ואין חדר כושר במועצה
יערה ציפורה רבין:
 הייתי רצה, ועכשיו אני כבר לא יכולה לרוץ בקיבוץ כי באמת אני לא מרגישה בטוחה בבית שלי
יערה ציפורה רבין:
 באמת, כבר אין חשק יותר לעשות את הפעילויות האלה, ומה שאני באמת רוצה זה מישהו שידבר איתי - -
אלי אפללו:
שילווה אותך
אלי אפללו:
 המילה "חשק" היא נכונה פה
יערה ציפורה רבין:
- - ושאני לא אצא מפה עם טראומה כי באמת, מכל בום אני נבהלת, כמו שילדים מהארבעה ק"מ נבהלים
יערה ציפורה רבין:
 זהו, רק רציתי להגיד שאנחנו צריכים את זה מאוד שישימו לב אלינו יותר
אלי אפללו:
תודה, יערה
אלי אפללו:
 סיכמת יפה מאוד, באמת
אלי אפללו:
 זה נוגע ללב
אלי אפללו:
     חברים, אני מסכם את הדיון
אלי אפללו:
 החלטות הוועדה:     הוועדה קובעת שלפעילות בלתי-פורמלית בשגרה יש השפעה חיובית על החוסן בעתות חירום
אלי אפללו:
      הוועדה קובעת שפעילות בלתי-פורמלית ועשייה של בני הנוער בעת המלחמה מסייעת ביכולתם להתמודד עם מצב מלחמה, התנדבות, יזמות, פעילות ספורטיבית, פעילות בטבע או פעילות בתנועות הנוער
אלי אפללו:
     הוועדה מודאגת מגילויי התפרקות של בני הנוער, שמתאפיין בהסתגרות ובהתנהגויות סיכוניות
אלי אפללו:
     הוועדה דואגת למצבם של בני הנוער והילדים המפונים מגבול הצפון
אלי אפללו:
 יש לספק מענים בטרם תתפתח טראומה בשל עקירתם מבתיהם
אלי אפללו:
     אנחנו פונים למשרד החינוך, למשרד הרווחה, למשרד לשוויון חברתי ולמרכז השלטון המקומי – הוועדה קוראת להשקיע בחינוך הבלתי-פורמלי בעתות שגרה ובתקופה מאתגרת זו גם לילדים בגילאי א-ו
אלי אפללו:
     הוועדה קוראת לתמרץ תקציבית את תנועות הנוער
אלי אפללו:
 אנחנו נעשה כנראה ישיבה נפרדת בנושא הזה ונבדוק מה ניתן לעשות לגבי התקציבים של השנה הבאה
אלי אפללו:
     הוועדה קובעת שהחלוקה ליישובים שמרחקם בין שבעה ק"מ מעזה ויותר, היא חלוקה מלאכותית ואין להבחין בין היישובים
אלי אפללו:
 ילדים ובני נוער שמתגוררים ביישובים שמרחקם מעל שבעה ק"מ מהגבול של עזה, זקוקים למענים רגשיים ולפעילות בלתי-פורמלית לחיזוק חוסנם
אלי אפללו:
 פשוט לבטל את נושא הגבולות, אין גבולות בנושא של החוסן
אלי אפללו:
     הוועדה קוראת להכין תכנית אופרטיבית לחיזוק החינוך הבלתי-פורמלי ולשתף את בני הנוער בגיבוש התכנית
אלי אפללו:
     הוועדה קוראת ליזום פעילות גם מול רשויות מוחלשות, שתושביהן לא התפנו כמו תל-שבע וכך הלאה
אלי אפללו:
 לא אמרנו שזה מגזר כזה או אחר אבל לשם הכוונה
אלי אפללו:
     למשרד החינוך – הוועדה קוראת להשיג תקציבים מתכניות הגפן לחיזוק בני הנוער
אלי אפללו:
     למשרד הביטחון – הוועדה קוראת לאנשי פיקוד העורף לבצע פעילות הסברתית גם בקרב מפונים שהתפנו מיוזמתם ואינם זכאים לפינוי מטעם המדינה
אלי אפללו:
     הוועדה תקיים סיור משותף עם הוועדה לצמצום פערים בפריפריה והוועדה לענייני נגב וגליל, בהם ייבחן נושא מיגון היישובים הבדואים בדרום
אלי אפללו:
 כמו כן, הוועדה תבקר ביישוב חורה, על מנת להכיר את הפעילות הספורטיבית שנעשית ביישוב
אלי אפללו:
     תודה רבה לכולכם
אלי אפללו:
 תודה לנועה על היוזמה
אלי אפללו:
     ישיבה זו נעולה
אלי אפללו:
צוהריים טובים, שלום לכולם, בישיבה אנחנו נדון בנושא של מיגון גנים
אלי אפללו:
 לצערי לא כל משרדי הממשלה יכלו להגיע, למרות זאת החלטתי יחד עם מיטל להבי כן לקיים את הישיבה, לעשות דיון, לשמוע אתכם, לעשות סיעור מוחות, ואנחנו נעשה גם ישיבה משותפת או נפרדת בזמן שיתאים, כדי שמשרדי הממשלה יהיו
תמי ברנע:
יש פה את משרד החינוך
אלי אפללו:
בסדר, מי שנמצא כדי שנוכל לקדם את האג'נדה
אלי אפללו:
 אני רוצה לומר כמה דברים על ההתחלה
אלי אפללו:
 מוסדות החינוך לגיל הרך הם רבים ולא ממוגנים לצערי
אלי אפללו:
 אני יכול להעיד, יש לי נכד בגן פרטי, וכדי שהגן יהיה ממוגן, בעל אותו גן היה צריך להשקיע הרבה מאוד כסף, זה מאות אלפי שקלים וזה לא הולך ברגל
אלי אפללו:
 מצד שני, אם אין גם ממוגן ההורים לא יכולים לחזור לעבודה, ולא הכול נמצא בידי משרד מסוים
אלי אפללו:
 חלק בידי משרד העבודה, וחלק בידי משרד החינוך
אלי אפללו:
 בפועל, רוב המקומות לומדים בקפסולות ובאופן חלקי, ההורים מתקשים לעבוד באופן רציף כי הם דואגים לילדים
אלי אפללו:
     "הורים יקרים, במהלך תרגיל ירידה למקלטים לצערנו לא הצלחנו לעמוד בזמנים הנדרשים, מבקשת מכולכם להגיע לאסוף את הילדים מהגן"
אלי אפללו:
 ככה כתבה מנהלת אשכול גנים באחד הישובים במרכז הארץ להורים
אלי אפללו:
 לא צריך להגיד לכם מה זה עושה, זה מכניס ללחץ לא רק את ההורים, אלא את כל המשפחה
אלי אפללו:
 אם ההורה לא יכול, הוא מבקש מהסבא או מהסבתא
אלי אפללו:
 זה עוד מצב טוב, כי יש מקומות שאין בהם לאן ללכת
אלי אפללו:
 הפער במיגון במערכת החינוך במקומות רבים בארץ, בבתי הספר, ובמיוחד בגני הילדים משאיר עדיין ילדים רבים בבית, ובמקרה של ילדים קטנים גם את הוריהם
אלי אפללו:
     רבים מגני הילדים בישראל בממוצע הם ללא המרחב המוגן, אולם גם אלה המוגנים, אינם בהכרח שמישים
אלי אפללו:
 אם בשל הזנחה של המקלטים, שלא ניתן לשהות בהם, ובטח שלא להפעיל בהם גן או כיתה, או מפני שהמרחק מהם אל הגן ואל הכיתה לא מאפשר הגעה בזמן
אלי אפללו:
 במסגרות פרטיות של הגיל הרך המצב קשה במיוחד
אלי אפללו:
 הם ממוקמים בבתים שלפעמים הם ישנים, לא תקניים, ואם יש אפילו ממ"ד, אז הוא בקושי מספיק לשישה ילדים ולא יותר מזה
אלי אפללו:
      ישנה פה בעיה, ואין ספק שבקטע הזה גם הרשויות המקומיות, העירוניות, וגם משרדי הממשלה צריכים לתת יד בנושא הזה
אלי אפללו:
 ללא סיוע, אי אפשר לצפות מגן פרטי לבנות את אותו הממ"ד שיספיק לכל ילדי הגן
אלי אפללו:
 בבקשה, משרד הביטחון
אלי אפללו:
 אני חייב לומר שלפני כשבוע היינו בביקור בפיקוד העורף, והתרשמתי לטובה מפיקוד העורף בכל הנושאים הקשורים לילדים ונוער
אלי אפללו:
 נעבור למשרד החינוך עד שנעלה את משרד הביטחון בזום
אלי אפללו:
 בבקשה, משרד החינוך, בוקר טוב, תציג את עצמך
שאלתיאל רם:
שאלתיאל רם, מנהל אגף חירום של משרד החינוך
שאלתיאל רם:
 אני יכול לעשות סקירה ארוכה על הנושא של מעונות מאז שהאחריות של המעונות עברה למשרד בתחום הפיקוח, ולא בתחום של הבינוי וכל התכנון
שאלתיאל רם:
 קודם כול אני מתנצל בשם מנהלת אגף הבינוי שהייתה אמורה להיות יחד איתי, היא אמונה על כל התכלול של תחום הבינוי במשרד, בין היתר גם על הנושא של פרוגרמת מעונות וכל הקליטה של הדבר הזה, כי כמו שאתם יודעים, זה בתהליך
שאלתיאל רם:
     אני אחראי בעיקר על תחום ההכנה של מנהלות המעונות לחירום
שאלתיאל רם:
 כמובן במקומות שיש לנו סמכות להפעיל, בתיאום עם פיקוד העורף
שאלתיאל רם:
 עשינו את המקסימום גם בתיאום עם הארגונים, ויש כאן את ארגון חיבה שיושבים איתנו והם גם חלק מהתהליך של החשיבה והלמידה
שאלתיאל רם:
 אנחנו קיבלנו את המעונות בינואר 2021, ובעצם מאז אנחנו עושים תהליך בתחום של- - -
אלי אפללו:
יש לכם נתונים, כמה גנים לא ממוגנים, או כמה גנים ניתן להפעיל?
שאלתיאל רם:
אנחנו מדברים על מעונות? או גם גנים?
אלי אפללו:
גם וגם
שאלתיאל רם:
בנושא גני הילדים אנחנו- - -
אלי אפללו:
גני ילדים זה 3-6?
שאלתיאל רם:
כן בדיוק, כדי שנפריד כי זה שני דברים שונים
אלי אפללו:
בסדר, תן לי את הנתונים גם לפה וגם לפה
שאלתיאל רם:
מבחינת גני ילדים, יש היום 22,000 גני ילדים
שאלתיאל רם:
 יש לנו בסך הכול נתונים על 3,000 גנים
שאלתיאל רם:
 אנחנו התחלנו עכשיו- - -