GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אפרת יסעור:
     חשוב לי לציין, דיברנו קודם על הקטינים הנזקקים שהמערכת מזהה אותם כבר בשלב מוקדם, זאת הקבוצה של ה-8% וה-14%, אלה שההורים שלהם מהווים סכנה, או שהם לא נמצאים בכלל
אפרת יסעור:
 אלה הקטינים הנזקקים, אבל אנחנו בעמותה יודעים להגיד לכם שלא רק 22% יועברו לאימוץ או לאומנה לאחר שהם ישתחררו
אפרת יסעור:
 אנחנו יודעים להגיד, תלוי באיזה שנה, בין 30% ל-40%, בסופו של דבר ילכו לאימוץ או לאומנה מהתינוקות שאנחנו מטפלים בהם, מה שאומר שיש זליגה גם מהקבוצה של אשפוז ממושך ללא עורף משפחתי, ושל הדמויות שעומדות לקרוס
אפרת יסעור:
      כלומר, כל אלה תינוקות שיש להם הורים בצורה רשמית, הורים טובים ומסורים, אבל הם קורסים ואנחנו רואים את זה במהלך האשפוז
אלי אפללו:
יש לי שאלה: יש לכם גרף של עשר השנים האחרונות, או חמש השנים האחרונות, האם הייתה עלייה, או הייתה ירידה?
אפרת יסעור:
כן
אלי אפללו:
אני מניח שזה תלוי גם בכם, אם יש לכם גם את היכולת לספק את השירות הזה
אפרת יסעור:
נכון, אז זו שאלה מצוינת, בהחלט יש לנו גרף כזה, אין לי אותו כרגע כאן, אבל יש עלייה עם השנים, וכמו שאמרת בצורה מאוד מדויקת, העלייה נובעת מהיכולת שלנו לתת יותר מענה
אפרת יסעור:
 אנחנו מגיעים היום לכ-250 תינוקות בשנה, אנחנו מעריכים שהמספר הוא כפול, יש לנו גם סיבות ללמה אנחנו מעריכים את זה
אפרת יסעור:
 אנחנו יודעים באיזה בתי חולים אנחנו עובדים באופן מלא, יש בתי חולים כמו תל השומר שאנחנו עובדים בהם ב-10 או 15 מחלקות, ויש בתי חולים שאנחנו עובדים רק במחלקה אחת
אפרת יסעור:
 ברור שגם במחלקות האחרות יש צורך
אפרת יסעור:
 אז יש עלייה, והיא נובעת בעיקר מהיכולת שלנו, זה תלוי בעיקר במשאבים שלנו
אלי אפללו:
הבנתי, ודבר נוסף, האם יש לכם גם חלוקה לפי מגזרים? נניח המגזר הדתי, המגזר הערבי, חלוקה כזאת שיכולה לגרום להבנה במה קורה במגזרים האלה
אפרת יסעור:
כן, יש לנו חלוקה, היא נמצאת גם פה בגרף של העוגה, 52% יהודים
אפרת יסעור:
 פחות או יותר 50% הנוספים מתחלקים בחברה הערבית, אנחנו קצת מבדילים בין בדואים לערבי, לפעמים מגיעים קצת תינוקות מהרשות הפלסטינית לטיפולי חמלה בישראל
אפרת יסעור:
 יש גם קבוצה קטנה של מהגרי עבודה, פחות או יותר זאת ההתפלגות
אפרת יסעור:
 היא די נשארת קבועה במהלך השנים
אפרת יסעור:
     שאלת לגבי מגזר דתי, מגזר חילוני
אפרת יסעור:
 בתוך ההתפלגות של היהודים, זה מתחלק פחות או יותר חצי למגזר חרדי, וחצי למגזר לא חרדי
אפרת יסעור:
 הסיבה שאנחנו מחלקים את זה לחרדי ולא חרדי זה מכיוון שלאוכלוסייה החרדית יש קודם כול הרבה יותר ילדים, ולכן יש להם יותר תינוקות מאושפזים עקב הדמוגרפיה
אפרת יסעור:
 הם גם מאופיינים במשפחות מרובות ילדים שמתגוררות בפריפריה, ומאוד מאוד מתקשות
אפרת יסעור:
 כשלהם יש תינוק שנמצא באשפוז ממושך, הם מאוד מתקשים
אפרת יסעור:
 אז זאת פחות או יותר החלוקה
אפרת יסעור:
     אפשר גם לדבר על החלוקה הזאת בימי שגרה ובימי חירום
אפרת יסעור:
 אנחנו כאמור עמותה שפועלת 20 שנה, רוב הזמן, תודה לאל בשגרה
אפרת יסעור:
 בשגרה כמו שאמרנו, יש כמה מאות מקרים בשנה, ואנחנו בדרך כלל נותנים כ-1,450 שעות תמיכה בחודש, בכל רחבי הארץ
אפרת יסעור:
 אם לסבר את האוזן לגבי מה קורה בחירום, אז בתקופה המקבילה אשתקד, אוקטובר-נובמבר 2022, אנחנו הענקנו 2,900 שעות תמיכה, ואפשר לראות שהשנה בתקופה המקבילה, יש עלייה מאוד משמעותית, למעלה מ-4,000 שעות
אפרת יסעור:
 עלייה של 41%
אפרת יסעור:
     אנחנו עובדים עם אוכלוסייה שהיא חלשה, וכשיש מצבי חירום האוכלוסייה נחלשת עוד יותר, יש הרבה יותר פניות והמקרים הם יותר מורכבים
אפרת יסעור:
 מקרים שדורשים מאיתנו לתת הרבה יותר ימים ושעות, אז זה המצב כרגע
אפרת יסעור:
 אנחנו די נאנקים תחת הנטל, כי זה לא שהארגון שלנו יודע פתאום לגדול ב-41%, בטח לא התקציבים שלנו, שכאמור הם תרומות שאנחנו מקוששים מהציבור
אפרת יסעור:
 אבל אנחנו עושים את כל המאמץ, אנחנו שם
אפרת יסעור:
 אין תינוק שפונים אלינו לגביו, שאנחנו לא נותנים לו מענה
יוסף עטאונה:
אתם מקבלים תמיכה ממשלתית?
אפרת יסעור:
לא, לצערי אנחנו לא מקבלים תמיכה ממשלתית בכלל
אפרת יסעור:
 העמותה כבר 20 שנה מתבססת רק על תרומות פרטיות, וגם נשאלה השאלה קודם, האם ביקשנו, אז כן ביקשנו מספר פעמים, אבל לא הצלחנו להיכנס עדיין לתקציבים
אפרת יסעור:
 מה אנחנו מציעים, למה ביקשנו את הדיון היום? אנחנו מבקשים מספר דברים
אפרת יסעור:
 אחד, אנחנו מציעים לקרוא למנהלי בתי החולים להיות ערים לתופעה
אפרת יסעור:
 היא תופעה שלא מספיק מדוברת, לא מספיק מוכרת
אפרת יסעור:
 המושג תינוק בודד הוא מושג שאנחנו הגדרנו בעצמנו, היינו מאוד רוצים שתהיה לו הגדרה רשמית וברורה בתוך מערכת הבריאות, הרווחה ואולי אפילו בתיקון חקיקה לחוק הנוער, שהיום יש שם רק תינוק נטוש, ולא מופיע המושג תינוק בודד
אפרת יסעור:
      אנחנו רוצים להשלים בהקדם נוהל מקצועי בנושא, בתוך מערכת הבריאות, ואני אציין פה שאנחנו עובדים כבר מספר חודשים עם הצוות של יעל גור ממשרד הבריאות
אפרת יסעור:
 יעל גור עו"ס ראשית במשרד הבריאות, והצוות שלה
אפרת יסעור:
 אנחנו עובדים איתם על גיבוש של נוהל, שיהיה יותר מסודר וברור לאתר את התינוקות האלה בבתי החולים, איך מדווחים עליהם, איך מתעדים, איזה מענה הם מקבלים וממי
אפרת יסעור:
 אנחנו מאוד רוצים להמליץ למשרדי הבריאות והרווחה לבצע איזשהו פיילוט של מענה לאותם תינוקות, כדי שבאמת יוכלו לראות, לתעד, לעקוב, לדווח
אפרת יסעור:
 זאת תופעה שאנחנו עוקבים אחריה 20 שנה
אלי אפללו:
אתם עושים תיעוד?
אפרת יסעור:
אנחנו מתעדים את התופעה כבר 20 שנה, ואנחנו לאחרונה גם התחלנו פעם בשנה להוציא דיווח שנתי שמראה את ההתפלגות בארץ לפי מחלות, לפי מגזרים, כדי להעלות את המודעות לתופעה, אבל נכון להיום אין איזשהו דיווח בתוך בית החולים עצמו, ולכן המקום היחיד שהמידע הזה נאסף הוא אצלנו
אפרת יסעור:
 לפעמים גם פונים אלינו ממשרד הבריאות ושואלים שאלות לגבי המספרים
אפרת יסעור:
      דבר נוסף וחשוב שהזכרתי קודם, אנחנו ממליצים לרענן, להדגיש, לעדכן את כל מה שקשור לנהלים ברורים לפעילות של מתנדבים, שלא יקרה מקרה כמו שקרה בשערי צדק
אפרת יסעור:
 אנחנו לצערנו ערים גם למקרים נוספים
אפרת יסעור:
 יש תינוקות שאנחנו מטפלים בהם, שהם תינוקות שהם לפני השתלה, או אחרי השתלה
אפרת יסעור:
 הם צריכים להיות בבידוד מגע, ומאוד מסוכן להכניס אליהם מתנדבים, נקרא להם לרגע מהרחוב, שלא עבור דרך מערך המתנדבים, לא קיבלו את החיסונים הנדרשים, זה מסכן אותם מאוד
אפרת יסעור:
 אנחנו חושבים שזה נושא שמאוד חשוב להעלות אותו למודעות
אלי אפללו:
כשאת מדברת על מתנדב, מתנדבת, או מתנדבות, יש איזשהו גיל שממנו אתם בוחרים?
אלי אפללו:
מגיל 18 ומעלה, זה יכול להיות גם בנות שירות לאומי, או משהו בסגנון הזה?
אפרת יסעור:
אנחנו בחיבוק ראשון מגבילים את הכניסה מגיל 30 ומעלה, מהרבה סיבות
אפרת יסעור:
 קודם כול, מהסיבה שאנחנו יודעים שבחיבוק ראשון המתנדבת תיחשף לכל מה שיכול להיות רע בהריון ולידה
אפרת יסעור:
 אנחנו מאמינים שעדיף שאישה תחווה קודם הריון ולידה, לפני שהיא חווה התנדבות במקום כזה
אפרת יסעור:
 מעבר לזה, נדרשת איזושהי בגרות וחוסן נפשי, זאת התנדבות מאוד מאתגרת
אפרת יסעור:
 אחרי כמה חודשים שנקשרים לתינוקות צריך להיפרד מהם, לפעמים בנסיבות מצערות ולפעמים בנסיבות משמחות
אפרת יסעור:
 אבל, אנחנו כן רואים שבארגונים אחרים כן מגיעות גם בנות שירות, גם נערות צעירות יותר
אלי אפללו:
כשאת אומרת ארגונים אחרים, יש ארגונים שהם דומים לארגון שלכם, מתחרים, מה שנקרא, או מתחרות?
אפרת יסעור:
אין ארגונים אחרים שפועלים בשדה הספציפי הזה של טיפול בתינוקות נטושים, למעשה אין אף ארגון כזה בעולם
אפרת יסעור:
 זה הארגון היחיד שפועל למטרה הזאת בעולם כולו
אפרת יסעור:
 יש ארגוני חסד כמו שאמרתי, של מתנדבים שבאים לכמה שעות לעזור, אבל הנושא הזה- - -
אלי אפללו:
לא בצורה מסודרת ומאורגנת
אלי אפללו:
אפרת, קודם כול תודה רבה
אפרת יסעור:
תודה לכם
אלי אפללו:
אני חושב שאתם עושים עבודה מדהימה, עבודת קודש, וכמו ששאלתי בהתחלה, אנחנו נפנה למשרד הבריאות והרווחה, אבל הנושא שאתם לא מקבלים תמיכה מאף משרד, או רשות, זה נראה לי קצת תמוה
אלי אפללו:
 אם היו לכם בקשות, אני מאוד הייתי שמח לדעת מה היו התשובות
אלי אפללו:
 כאחד שבא מהרשות המקומית, איפה המרכז שלכם נמצא?
אפרת יסעור:
המשרד שלנו פיזית נמצא בהוד השרון, אבל אנחנו פועלים בכל רחבי הארץ
אלי אפללו:
כן, אבל בדרך כלל רשות מקומית נותנת רק למי שפועל בתוך הרשות שלה, אני יודע את זה
אפרת יסעור:
בדיוק, עכשיו יותר מזה, הרבה פעמים כשאנחנו פונים לרשויות המקומיות, מתחילים לשאול אותנו כמה תינוקות
אפרת יסעור:
 נגיד אם נפנה לעיריית כפר סבא, שם יושב בית החולים מאיר, ישאלו כמה תינוקות יש מכפר סבא, אבל יש תינוקות גם מכל הסביבה, או תל השומר למשל
אלי אפללו:
אז קודם כול ברשות מקומית, אני כבר אומר לך, זה בדרך כלל איפה שאתם יושבים, ושם זה הכתובת שלכם
אלי אפללו:
 אחד, כדאי לפנות להוד השרון ולראות האם ניתן
אלי אפללו:
 לגבי משרדי ממשלה, אני מציע לכם, אנחנו נפנה גם לשרים, גם לשר הבריאות וגם לשר הרווחה, ונדאג לבדוק את האפשרות שכן תהיה תמיכה, כי אני חושב שאתם עושים משהו, שכמו שאמרתי קודם, הוא בחלל של אוצר
אלי אפללו:
 זה חלל שגם המדינה כנראה לא יודעת לתת אותו, אז היא יודעת לתת כסף, אבל היא לא יודעת לתת רגש, ואתם יכולים לתת את הרגש בעזרת כסף שהמדינה תצטרך לתת, ולמצוא את הקטע הזה שבו קיים החלל הריק הזה
אלי אפללו:
 אז זו נקודה שאני חושב שמגיע לכם בזכות, ואתן עושות פה עבודה שהיא מדהימה, לא כל אחד ולא כל ארגון יכול לקחת את זה על עצמו
אפרת יסעור:
אני אציין שנפגשנו לאחרונה עם שר הרווחה, ואנחנו מאוד נשמח אם יהיה לזה המשך, כי מאחר ואנחנו נופלים על התפר בין הרווחה לבריאות, פה בעצם הבעיה, שתמיד שולחים אותנו מרווחה לבריאות
אלי אפללו:
אז אולי תהנו, ותקבלו גם מזה וגם מזה
אפרת יסעור:
הלוואי, זהו בינתיים
אלי אפללו:
בסדר, אנחנו נפנה אליהם, ואנחנו נוציא כמובן סיכום על הישיבה הזאת, אבל באופן אישי ובשם הוועדה, אני רוצה להודות לכם
אפרת יסעור:
תודה רבה
אלי אפללו:
אם חברי הכנסת רוצים לומר משהו, בבקשה
תמי ברנע:
יש נציג של משרד הרווחה
אלי אפללו:
לפני זה, ראיתי שחברת הכנסת דבי ביטון רוצה, בבקשה
דבי ביטון:
כבוד היו"ר, מכובדיי, ראשית אני רוצה להגיד תודה לעמותה החשובה הזאת, שעושה מעשה שהוא בהחלט אנושי, כפי שנאמר כאן
דבי ביטון:
 אולי ממשלת ישראל, או כנסת ישראל יודעות לתכלל כספים, אבל לפעמים הם גם לא תמיד הולכים למקורות שמאוד מאוד קשובים
דבי ביטון:
 אני יכולה לספר בחוויה האישית שלי, כבוד היו"ר, שהייתי 12 שנים אחות, ובמסגרת ההתמחויות שלי הייתי במחלקת ילדים, ולדאבוני נפגשתי עם ילדים נטושים, ילדים בדרך כלל עם מחלות קשות
דבי ביטון:
 יש הורים שמתקשים, במיוחד הורים צעירים שמחליטים שהם לא יכולים לגדל, ואז הייתי מוצאת את עצמי בסוף שעות ההתמחות שלי, יושבת, מחתלת, מאכילה ומחבקת
דבי ביטון:
 זה משהו נורא, כי אתה במשך הזמן נקשר אליהם, זה משהוא שהוא שלך, אתה מפתח איזשהו רגש
דבי ביטון:
      ולכן אני מבינה את המסירות, ואת החשיבות
דבי ביטון:
 היה כיף לראות גם את הילדים האלה שמצליחים לחייך, כי הם מתחילים טיפה לזהות את הפנים, לאלה שיודעים לזהות את הפנים
דבי ביטון:
 חיוך כזה היה מרגיש לי כמו הכרת תודה כזו, ולי זה היה תורם באופן אישי
דבי ביטון:
 לכן אני גם חושבת שנכון אולי לכם כעמותה, כן לרתום סטודנטים, סטודנטיות, אחיות וכו', כי בהכשרה שלנו במסגרת הלימודים הן יודעות לאבחן, הן יודעות לראות, הן יודעות לטפל
דבי ביטון:
 ברור לי הגיל, כי בסוף מדובר בחיבוק, אבל חוץ מחיבוק אפשר להרחיב את זה למעבר
דבי ביטון:
      אני מסכימה איתך שיש צורך, לא תמיד מנהלי המחלקות, או מי שבתפקידים הבכירים מסוגלים להבין, בין הרפואה, הפיזיולוגיה של הילדים, לבין הפן הרגשי, ולפעמים שאתה ילד נטוש, אז בודקים, רואים מה צריך, תרופות, זה רובוטים כאלה
דבי ביטון:
 אבל בסוף שוכחים את הפן הכי חשוב, שגם הוכח שלא פעם כשרגשית אתה חזק, אתה אפילו מצליח להתעלות, ולהגיע להישגים
דבי ביטון:
 אנחנו רואים את זה בילדים עם צרכים מיוחדים, שברגע שהם מקבלים את המעטפת, את התמיכה, הם מגיעים להישגים שאפילו בתיאוריה הרפואית לא היינו עושים את זה, לא היינו חושבים שהם מסוגלים
דבי ביטון:
     לכן, בהחלט אני מצטרפת לדבריו של כבוד היו"ר, שאני חושבת שזה קצת שערורייה שהמדינה לא תומכת, יש מקום להרחיב את זה מאוד, בטח ובטח בימים שאנחנו עוברים עכשיו, אנחנו לא יודעים ואין לנו נתונים
דבי ביטון:
 יש הורים שנרצחו, אני מניחה שמרביתם מוקפים, אבל אנחנו לא יודעים כרגע מה עם החטופים, מה קורה עם המשפחות האלה
דבי ביטון:
 משפחות מרובות ילדים שהאבא במילואים והאמא צריכה לטפל בילדים
דבי ביטון:
 זו עמותה חשובה מאוד ויש לתת לה את המקום ואת התמיכה, כי בסוף זה הילדים שלנו, יהיו אשר יהיו
דבי ביטון:
 אנחנו צריכים לשמר שיגיעו ויחיו חיים טובים, כי די להם מטראומה, שהם נולדים אליה לצערי, תודה
אלי אפללו:
חבר הכנסת יוסף עטאונה
יוסף עטאונה:
אני בקצרה אעשה את זה, אני מצטרף לכל מילה שחבריי אמרו, גם היו"ר, גם דבי, אני חושב שאתם עושים עבודה נפלאה, נהדרת, מבורכת, ישר כוח
יוסף עטאונה:
 אבל תמוה בעיניי שהמדינה לא בקטע הזה, ולכן כבור היו"ר, אני גם מצטרף להצעה שבשם הוועדה אנחנו נפנה גם למשרד הבריאות, גם לעבודה, שיתמכו בעשייה המבורכת שלכם, תודה
אלי אפללו:
תודה רבה, תודה גם לחברת הכנסת פנינה תמנו שטה שהגיעה לפה, אבל לפני זה אני אתן לנציג משרד הבריאות לומר כמה מילים
אלי אפללו:
 ד"ר זהר בבקשה
זהר סער:
בוקר טוב, אני רק אתחבר ואגיד שכמו שעמותת חיבוק ראשון אמרה, כבר לפני המלחמה התחלנו בקשר איתם, כדי באמת לנסות לבנות איזשהו נוהל עבודה מסודר, שזה גם עונה על הנושא של המודעות של הצוותים בבתי החולים וכל מה שהם דיברו
זהר סער:
 כולל עבודה ביחד עם התפתחות הילד, העבודה מאוד מוערכת, אנחנו רואים את הצורך
זהר סער:
 את הדיוקים הרלוונטיים נעשה בפיתוח של הנחיות משותפות
אלי אפללו:
ד"ר זהר, יש לך מושג למה הם לא מקבלים תמיכה ממשרד הבריאות, או משרד אחר, אם את יודעת?
זהר סער:
האמת שאת זה אני לא יודעת, אני יכולה לבדוק ושנחזור אליכם
אלי אפללו:
תבדקי
זהר סער:
בסדר
אלי אפללו:
אוקיי, יש לי שאלה לעמותה, לאפרת
אלי אפללו:
 קודם כול, דיברתם על המתנדבים ורציתי לדעת אם יש לכם איזשהו רישום לגבי אותם מתנדבים, האם יש לכם רישום פלילי, או שלא
אלי אפללו:
 האם אתם עושים תיעוד לדברים האלה
אפרת יסעור:
כן, אני אתן לטלי, טלי תציגי את עצמך
טלי שץ:
שלום, שמי טלי שץ, אני מנהלת את השירות הסוציאלי בעמותה
טלי שץ:
 כל המתנדבות שלנו עוברות ראיונות וסינון
אלי אפללו:
אגב, יש גם מתנדבים?
טלי שץ:
כן, ומתנדבים גברים צריכים להביא טופס היעדר רישום פלילי מהמשטרה
אלי אפללו:
ומתנדבות לא?
טלי שץ:
סליחה, תיקון: היעדר פגיעות מיניות
אלי אפללו:
גם מהגברים וגם מהנשים אתן מבקשות את זה? או רק מהגברים?
טלי שץ:
על פי הדרישות של בית החולים, כרגע רק הגברים
דבי ביטון:
למה, אם האישה מתנדבת- - -
פנינה תמנו:
לשון החוק היא לא רק לגברים
דבי ביטון:
אתם צריכים לשים לב
אלי אפללו:
יש לנו פה ייעוץ משפטי, ואם לא אז אנחנו צריכים לשנות כנראה את הנוסח
עודד פורר:
בחינוך והדרכה הגברים מופלים
טלי שץ:
הגברים מופלים, כן
דבי ביטון:
בהחלט נשים צריכות להיבדק כמו גברים, ולדאבוני נתקלנו באימהות- - -
טלי שץ:
כל המתנדבות עוברות ליווי במהלך ההתנדבות שלהן, ליווי של עובדות סוציאליות של העמותה
טלי שץ:
 מה שאומר קבוצות תמיכה כי הן פוגשות מקרים מאוד קשים, שיחות אישיות, כל מה שיאפשר להן
טלי שץ:
 יש לנו פה מתנדבת אם אתם- - -
אלי אפללו:
יש לי עוד שאלה, ואחר כך נשמע את חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, ואחר כך אתכן עוד הפעם
אלי אפללו:
 רציתי לשאול לגבי הנושא של התמיכות, האם אתן מוסד מוכר לפי סעיף 46?
טלי שץ:
כן, בהחלט
אלי אפללו:
טוב, חברת הכנסת
טלי שץ:
רק אני אוסיף רק עוד משהו אחד קטן לגבי שאלתך, מאחר שכל המתנדבים והמתנדבות שלנו עוברים דרך מערך המתנדבים של בית החולים, במערך המתנדבים של בית החולים מקובל גם לעבור שיחה אצל קב"ט שבוחן הרבה הביטים שקשורים לנושא הפלילי
אלי אפללו:
אוקיי, עדיין צריך לבדוק אם יש רישום או לא?
טלי שץ:
כן, רישום פלילי כולם נדרשים
אלי אפללו:
חברת הכנסת פנינה, בבקשה
פנינה תמנו:
תודה, קודם כול אני אמנם הגעתי באיחור, אבל היה חשוב לי להגיע אדוני היו"ר, כדי להודות לך על הדיון הזה, שהוא דיון חשוב, ולומר לכן תודה רבה, לעמותת חיבוק ראשון
פנינה תמנו:
 אני חושבת שאתן עושות עבודת קודש, במקום שהאחריות בעיניי, איך שאני רואה אותה, היא צריכה להיות קודם כול אחריות בלעדית של המדינה