GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכאל ביטון:
יש תפיסה שנקראת "גישה מרחיבה"
מיכאל ביטון:
 כולם, במלחמה, עושים משהו שהם לא התכוונו לעשות
מיכאל ביטון:
 כולם פועלים בדרכים שהם לא התכוונו לפעול בהן – מהחייל שלא קיבל פקודה, עד המנכ״ל שאישר למפונים לצאת עוד לפני שהוא קיבל כסף מהאוצר
מיכאל ביטון:
 אתם לא יודעים להביא מיזם של 3 מיליון שקלים?
ליאור כלפה:
קודם כול, אני חייב להגיד ולשמור על כבודו של המשרד: המשרד שלנו ידע להביא מעל 30 מיליון שקלים לטובת מיגון באופן חריג מאוד, יחד עם משרד נגב-גליל
מיכאל ביטון:
ומיגון זה לא התחום שלו
מיכאל ביטון:
 במקום שאין איש – תהיה איש
מיכאל ביטון:
 מיגון זה לא התחום, ופרצתם דרך
מיכאל ביטון:
 מזון זה לא התחום, ותפרצו דרך
מיכאל ביטון:
 תגיד לי, מי בולם את זה? מי שבולם את זה – נמצא אותו
מיכאל ביטון:
 אם זה ייעוץ משפטי – אנחנו נטפל בהם; הם לא קובעים פה
מיכאל ביטון:
 יש מדיניות במלחמה
מיכאל ביטון:
 אם ידעת לשים מיגונית – אתה יודע לתת סל מזון, כי אף לא אחד מהם הוא תחום האחריות הישיר שלך
מיכאל ביטון:
 אנחנו נעבוד איתך על הפרטים, אחר כך, כדי לקדם את המיזם המשותף הזה
לזכויות הילד):
חוה פרידמן, בבקשה
ד"ר חוה פרידמן:
אני רוצה להתייחס לקשר שבין המיגון הפיזי לבין המוגנות הנפשית
ד"ר חוה פרידמן:
 אנחנו נמצאים בתקופה של מלחמה על הנפש, והסוגייה של פסיכולוגים היא מהותית ביותר
ד"ר חוה פרידמן:
 אנחנו מפעילים את מערך הפסיכולוגים החינוכיים, מטעם משרד החינוך, בתשע רשויות, לרשות הילדים והמבוגרים
ד"ר חוה פרידמן:
 הסוגייה של הגעה לטיפול היא קריטית, כשמדובר בחברה הבדואית, משום שהם צריכים - - -
לזכויות הילד):
יש לכם המלצות למה לעשות?
ד"ר חוה פרידמן:
יש לנו המלצות
לזכויות הילד):
אני מבקש שתעבירי אותן לוועדה
ד"ר חוה פרידמן:
אני אגיד את זה במשפט ונעביר את זה
ד"ר חוה פרידמן:
 אנחנו אומרים את זה בוועדות אחרות: צריך להבטיח שירות פסיכולוגי ציבורי, וזה נמצא עכשיו באוצר
מיכאל ביטון:
חברים, אנחנו רוצים לסכם את הדיון
מיכאל ביטון:
 אני מבקש להודות ליושבי הראש המשותפים בדיון החשוב הזה, של ועדה משותפת, שמחברת שלוש ועדות – זכויות הילד, פריפריה ונגב-גליל – שכולן פועלות למען הקהילה הבדואית במלחמה, בשעה הקשה, ובמחיר הגדול שהאוכלוסייה הבדואית שילמה במלחמה
מיכאל ביטון:
 אני מודה לחבר הכנסת אלי דלל; לחבר הכנסת אברהם בצלאל; ולכלל חברי הכנסת שנכחו בדיון
מיכאל ביטון:
     אנחנו מתכוונים לבצע דיון מעקב, בעוד כעשרה ימים עד שבועיים, על הסיכום שנציג פה
מיכאל ביטון:
 בתוך הסיכום, אנחנו דורשים את הדברים הבאים: בסוגיית המיגון – הוועדה המשותפת דורשת מפיקוד העורף וממשרד הביטחון לבצע חשיבה מחדש, לאור העדיפות שהוצגה על ידי הנהגת הקהילה וחברי הכנסת מהמגזר הבדואי, ולהעביר את המיגוניות הקיימות בתחנות ההסעה לתוך בתי הספר הלא מוגנים
מיכאל ביטון:
 יש להעביר את כל 80 המיגוניות שברכש עבור האוכלוסייה הבדואית, בעדיפות לבתי הספר, ולהוסיף רכש חדש מעבר ל-80
מיכאל ביטון:
     הוועדה דורשת ממינהל התכנון להציג לנו פתרון, בתוך שבועיים, שבו יש הוראת שעה שמאפשרת להקים תשתיות מיגון בהקלות, במקבצים של מבני ציבור ובתי ספר בכפרים הלא מוכרים, כפי שנעשה במקומות אחרים
מיכאל ביטון:
 הוועדה דורשת מפיקוד העורף וממשרד הביטחון להציג – גם אם זה מרכיב סודי, בפורום קטן – כיצד כיפת ברזל מגנה על מקבצי האוכלוסייה המרכזיים של הפזורה הבדואית
מיכאל ביטון:
 הוועדה דורשת מפיקוד העורף להצמיד מנגנוני התרעה על נפילות לכל מקבץ דיור משמעותי בפזורה
מיכאל ביטון:
      בסוגיות האחרות – כמובן שאנחנו מעודדים את המדינה לקדם את ההכרה בכפרים, דבר שיאפשר את פתרון כלל הבעיות
מיכאל ביטון:
 הוועדה רואה הזדמנות, לצד הכאב, לחיבור ולחיים משותפים בין הקהילה הבדואית והיהודית במלחמה, ומוקירה ומעריכה מאות גילויים של ערבות הדדית; של הצלת חיים; של מסירות נפש; של אנשים שהקריבו את חייהם כדי להציל אזרחים אחרים
מיכאל ביטון:
      הוועדה דורשת שמרכזי החוסן באוכלוסייה הבדואית יתוקצבו בתקציב מוגדל, לאור הצורך הגדול בטיפול בנפגעי הטראומה, כולל חיזוק וביסוס השירות הפסיכולוגי הציבורי, הנגשתו והגעה אל השטח
מיכאל ביטון:
 אנחנו שמענו, כמובן, את קריאת חברי הכנסת לעודד תעסוקה לפי המודל של שגב שלום – שמרכז תעסוקתי שהוקם שם, בענף הלול, יצר הקטנת אבטלה – וקוראים לקדם את המודלים האלה
מיכאל ביטון:
 אנחנו נדרוש מנציגי הממשלה של החינוך, של התכנון, של הביטחון ושל העורף להגיע לכאן בדיון הבא
מיכאל ביטון:
      הוועדה מבקשת מהמשרד לשוויון חברתי להאיץ את המיזם המשותף המשלים, של ביטחון מזון, יחד עם פתחון לב, כפי שנעשה על ידי משרדים אחרים
מיכאל ביטון:
 לפתחון לב יש שותפויות עם הרבה מאוד משרדים; ואנחנו נבדוק את הבירוקרטיה בדבר הזה ונפתור אותה
מיכאל ביטון:
     הוועדה המשותפת, אם זה על דעתכם – נכנס דיון מעקב, כעשרה ימים עד שבועיים מהיום, ונקווה להביא כמה התקדמויות בדברים שעלו
מיכאל ביטון:
 אנחנו גם לוקחים על עצמנו לדבר עם אלוף פיקוד העורף על המדיניות של המיגוניות, ועם מנכ״ל ושר השוויון החברתי על הסוגייה של המיזם, בשיח ישיר של הוועדה
מיכאל ביטון:
     אנחנו מודים לכלל חברי הכנסת שהיו פה היום; לכלל גופי המגזר השלישי; המתנדבים; העמותות והרשויות
מיכאל ביטון:
 למנהלות הוועדה, על תיאום הוועדה המורכבת, של שלוש ועדות, ולצוותים; לממ"מ, על המחקר המהיר שביצעתם עבורנו, שסידר את הדברים
מיכאל ביטון:
 אנחנו נתכנס למעקב, ואנחנו מקווים להביא התקדמות למען האוכלוסייה הבדואית בשעת המלחמה
מיכאל ביטון:
 תודה רבה
יוסף טייב:
בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט – ישיבה משותפת עם הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, תודה לחבר הכנסת אלי דלל היושב-ראש
יוסף טייב:
      קיבלנו מספר פניות, ביניהן גם פנייה של חברת הכנסת יסמין פרידמן, לכנס את הדיון הזה בנושא ביטחון תזונתי לתלמידים בהיעדר בתי ספר בתקופת המלחמה
יוסף טייב:
 מבחינתנו, ואני אגיד את זה בצורה חד משמעית – אני חושב שיש גם מסמכים רבים שיצאו ממרכז המחקר והמידע עקב ישיבות שהתקיימו בוועדה המשותפת לזכויות הילד, ותודה אתי, אתמול עברתי על 64 עמודים, חשבתי שזה יהיה קצר
לזכויות הילד):
	הם יסודיים
יוסף טייב:
כן, יסודיים בהחלט
יוסף טייב:
      אני רוצה לומר בצורה ברורה, אי ביטחון תזונתי של ילד בסוף הוא פגיעה ישירה בתהליכי הצמיחה, ההתפתחות של הילדים, ולרבות לפעמים גם בלימודים ובקשרים החברתיים שלהם
יוסף טייב:
 לכן אני רוצה להגיד אמירה מאוד ברורה, ואני רוצה לשמוע גם ממשרד החינוך לגבי אותם ימים שאכן בתי ספר לא פעלו, וכן בתי ספר שעדיין לא פועלים, האם התכנית הזאת של ביטחון תזונתי ממשיכה ופועלת במסגרות של המפונים? מי שמקבל אוכל בבית מלון – מקבל
יסמין פרידמן:
זה משהו אחר
יוסף טייב:
	אבל ישנם הרבה שמפונים לתוך בתים, לצורך העניין, או שהתפנו מרצונם ונמצאים בבתי מלון, ששם הם צריכים לדאוג לעצמם לאוכל ולשאר הדברים
יוסף טייב:
 אנחנו צריכים לפקח מקרוב ולראות את התלמידים מכלל המגזרים
יוסף טייב:
 המספרים והאחוזים במגזר הערבי – אנחנו מדברים על 57%, תופעה מדאיגה ביותר
יוסף טייב:
 אנחנו צריכים גם שם לראות איך אותם תלמידים יקבלו את המענה הראוי
לזכויות הילד):
קודם כל תודה רבה לך ידידי חבר הכנסת יוסף טייב, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט
לזכויות הילד):
 נכון שאנחנו מקיימים את הישיבה הזאת בעקבות המלחמה, וכמובן חשוב לנו מה קורה בתקופת המלחמה, אבל כבר נאמר "אין לחם, אין תורה"
לזכויות הילד):
 אני חושב שהשאיפה שלנו, שברגע שנחזור לשגרה, ניתן את המענה של התזונה לכל הגילאים בכל המסגרות, ואני חושב שנכון לעשות את זה מוקדם ככל שניתן
לזכויות הילד):
      כשאנחנו מסתכלים על המספרים פה, הדברים די ברורים
לזכויות הילד):
 במקום שיש מסגרות, במקום שיש מערכת שפועלת כמו שצריך, כמעט שאין בעיה – לא שאין בעיה, אלא הבעיה היא פחותה יותר
לזכויות הילד):
 אבל כשילדים חוזרים הביתה, וכששני ההורים בדרך כלל עובדים ואין אוכל חם, אם בכלל נתנו בבוקר את הסנדוויץ, אולי כן נתנו אולי לא נתנו, אין ספק שארוחות מסודרות בצורה מסודרת על ידי משרד החינוך במסגרות, זה הדבר הנכון ביותר, ואני חייב גם לומר שכשאוכלים בחברותא, אז אוכלים
לזכויות הילד):
 אדם לבד פחות אוכל, וכשיש את המסגרת, אין ספק שזה הדבר הכי נכון לעשותו
לזכויות הילד):
      כחברי ועדה, כיושבי ראש הוועדות, נצטרך לתת את הדעת גם היום ולומר שזאת השאיפה לטווח הבא, מיד אחרי המלחמה, לתקצב את הדברים האלה ולדאוג שילדי ישראל יאכלו, והתזונה תהיה תזונה נכונה בכל המסגרות
יוסף טייב:
 חברת הכנסת יסמין פרידמן, בבקשה
יסמין פרידמן:
ראשית, אני אומר תודה לשני יושבי ראש הוועדה על מהירות שיא בקיום הדיון וההבנה עד כמה זה חשוב
יסמין פרידמן:
 אני אעשה את זה ממש ממש קצר, כי אנחנו מציפים בעיה, אבל אנחנו גם מציעים פתרון
יסמין פרידמן:
 ממש בכמה משפטים הרקע, בשנת 2004 חוקק החוק שקובע שבבתי הספר היסודיים ובגני חובה שיש בהם יום לימודים ארוך תסופק ארוחה יומית לתלמידים
יסמין פרידמן:
 משרד הרווחה עשה עבודה נפלאה ואיתר 38,000 משפחות, שהילדים שם זקוקים לזה
יסמין פרידמן:
      מהמידע שיש לנו, 33% מסך הילדים באותן משפחות כרגע לא נמצאים במסגרת לימודית, ולכן לא מקבלים את הארוחה שהיתה לעתים, במקומות מסוימים, הארוחה היחידה ביום, ופה יש בעיה
יוסף טייב:
מאיפה הנתון הזה של 33%?
יסמין פרידמן:
זו הערכה גסה, אבל זה בעזרת עמותת קול רבני לזכויות אדם
יסמין פרידמן:
 זה המידע שהצלחנו לשאוב
לזכויות הילד):
יש פה איזושהי סתירה מסוימת, אני חייב לומר
לזכויות הילד):
 אני לא רוצה לקחת לך את זכות הדיבור, אני אומר בסוגריים, כשאנחנו מסתכלים, אם בוועדות הכלכלה ומדברים בנושא התיירות, אנחנו רואים שרוב המפונים, כמעט כולם, נמצאים בבתי מלון ומקבלים שלוש ארוחות
יסמין פרידמן:
אנחנו לקחנו את זה בחשבון
יסמין פרידמן:
 בגלל אני מדברת על 33%, ערים ומקומות שבהם לא היו מסגרות חינוך ואותם אנשים לא קיבלו את הארוחה
לזכויות הילד):
לא, אני לא מדבר רק על מסגרות החינוך, השהות בבתי מלון
נעמה לזימי:
אבל אלי, אין קשר
נעמה לזימי:
 הוראות פיקוד העורף משאירות בבתים הרבה ילדים, שהם באותו אי ביטחון תזונתי
יסמין פרידמן:
לא מפונים, בגלל זה – זה רק 33%
נעמה לזימי:
בקורונה לקחו את הכסף הזה והעבירו אותו לדברים אחרים
לזכויות הילד):
אנחנו נמצאים היום חודש אחרי המלחמה, לא תמיד יש לנו את הנתונים הכי מדויקים
יסמין פרידמן:
זה לא אחרי המלחמה, זה לתוך המלחמה
לזכויות הילד):
לתוך המלחמה, מצד שני אנחנו דנים פה כדי לעזור לאותם ילדים וכדי להעלות את הבעיה הזאת
יסמין פרידמן:
את המספרים המדויקים נוכל לקבל, אבל כרגע צריך להגיע לאיזושהי החלטה עקרונית
יסמין פרידמן:
 מהנתונים שלנו יש, שאנחנו יודעים עליהם – ואנחנו נשמע פה אם למישהו יש נתונים אחרים – אנחנו מדברים כרגע על 150,000 ילדים
יסמין פרידמן:
 בתקציב של 2021 תוקצבו 650 מיליון לטובת הארוחות האלה, זאת אומרת שכרגע בחודש אוקטובר התקציב הזה לא נוצל כמעט לגמרי
יסמין פרידמן:
      משרד הרווחה יודע מי המשפחות האלה
יסמין פרידמן:
 רוב המשפחות האלה, באחוזים גבוהים אלה משפחות חד-הוריות, מקבלות מה שנקרא כרטיס מזון על סך 500 שקלים
יסמין פרידמן:
 ההצעה שלנו מבקשת לקחת את התקציב הזה שלא נוצל לטובת הארוחה ביום הלימודים ולהוסיף אותו פר ילד באותה משפחה, כדי שהתקציב הזה יומר לכרטיס מזון לאותה משפחה
לזכויות הילד):
יש פה מישהו מהרווחה?
יוסף טייב:
	כן, אנחנו נעלה אותם
שמואל דוד:
לגבי הנתונים, אנחנו מדברים על 450,000 ילדים שמקבלים - - -
יסמין פרידמן:
משפט אחרון שאני רוצה להוסיף, במיוחד בהתייחס למה שאמרת על אי ביטחון תזונתי בשעת שגרה, ובטח ובטח בחירום
יסמין פרידמן:
 אי אפשר לא להזכיר בנשימה אחת את נושא זריקת המזון במדינת ישראל
יסמין פרידמן:
 אתה יודע שמדובר ב-20 מיליארד שקלים זריקת מזון
לזכויות הילד):
אנחנו משלמים פעמיים, גם עבור האשפה
יסמין פרידמן:
זה משהו שאני כבר שנתיים מדברת עליו
יסמין פרידמן:
 אם אנחנו נשקיע 900 מיליון בהצלת מזון, אנחנו מסיימים עם אי הביטחון התזונתי בארץ אך ורק בהצלת מזון
יסמין פרידמן:
 אתה גם פותר את אי הביטחון התזונתי, גם אתה שומר על איכות הסביבה
נעמה לזימי:
ומסייע לחקלאים – הכול, זה מתחבר
יסמין פרידמן:
עם אי ביטחון תזונתי, צריך להופיע במשפט אחד צמצום זריקת מזון והצלת מזון
יוסף טייב:
הערה חשובה מאוד, יסמין
תמי סלע:
הערה קטנה, שקשורה גם למה שעלה פה שצריכים לשמוע את הנתונים
תמי סלע:
 הזכרת חוק ארוחה יומית לתלמיד וחוק יום לימודים ארוך, שזאת באמת אחריות של משרד החינוך, מפעל ההזנה, וזה אולי מירב הילדים שאמורים לקבל; אבל למשרד הרווחה יש גם את האחריות שלו בנפרד גם על מעונות יום מסוימים שיקומיים וילדים בסיכון ונוער בסיכון, וגם על משפחות, ויש גם פרויקט של משרד הפנים
שמואל דוד:
למשרד החינוך יש היום 80,000 ילדים במעונות
תמי סלע:
 אז אני רק אומרת שיש מספר משרדים, שיש להם תקציבים לצורך המטרות האלה, אבל חלק מהעניין זו גם השאלה, האם יש בכלל איגום נתונים, הבנה שאין חפיפה
תמי סלע:
 זה עולה גם מהמסמכים של מרכז המחקר והמידע
תמי סלע:
     שאלה נוספת שמתעוררת, האם יודעים מי נמצא איפה ומי מקבל מה, בגלל שהרבה מפונים נמצאים במלונות
יסמין פרידמן:
אנחנו כן חושבים שמשרד הרווחה עשה עבודה באמת באמת מאוד יסודית באיתור 38,000 המשפחות האלה שמקבלות את כרטיסי המזון - -
תמי סלע:
זה באמת פרויקט נפרד מחוק ארוחה יומית לתלמיד
יסמין פרידמן:
- - שמתוכן זאת לא בעיה להבין, איזו עיר יש בה מסגרת חינוך ואין בה מסגרת חינוך והיא לא פונתה
יוסף טייב:
אגב, אנחנו צריכים לקחת גם בחשבון שיש נמ"רים שלא נכנסו בכלל בתוך המסגרת של אותה תכנית של הביטחון התזונתי, שזה עוד נושא בפני עצמו שעכשיו מורגש הרבה יותר
תמי סלע:
ואגב, רק על יסודי וגנים – לא במשרד הרווחה ובמשרד הפנים, אלא בתכניות של משרד החינוך כל התכניות הן רק עד גיל יסודי
יוסף טייב:
כן, ברור, שזאת גם תופעה - - -
יסמין פרידמן:
בתיכון לא רעבים יותר
יוסף טייב:
כן, כאילו שם לא צריכים לאכול
יוסף טייב:
      אני רוצה שמרכז המחקר והמידע ייתן לנו פלטפורמה של נתונים ראשוניים, ואחרי זה כמובן אנחנו נשמע גם את משרד החינוך וחברי כנסת
יוסף טייב:
 אנחנו פה עד השעה 11:00
אתי וייסבלאי:
אני אגיד בקצרה כמה מילים על הנושא של תכניות הזנה במסגרות חינוך, שזה הנושא שיש לנו פה
אתי וייסבלאי:
 הנתונים הם ממסמך משנת 2020, שזאת הפעם האחרונה שבדקנו את הנושא
אתי וייסבלאי:
 סביר להניח שמאז נוספו עוד
אתי וייסבלאי:
      בסך הכול יש שלוש תכניות הזנה מרכזיות במערכת החינוך
אתי וייסבלאי:
 התכנית הראשונה, כמו שנאמר פה, זה מפעל ההזנה, ארוחה לפי חוק ארוחה יומית לתלמיד, שמיועדת לתלמידים ששוהים בבתי ספר, בגנים שיש בהם יום חינוך ארוך
אתי וייסבלאי:
 לפי חוק, אלה בתי ספר וגנים באזורי פריפריה, באזורים מוחלשים
אתי וייסבלאי:
      בסך הכול בשנת 2020 היו 190,000 תלמידים בתכנית הזאת, והתקציב שלה היה 228 מיליון שקל באותה שנה
אתי וייסבלאי:
 תכנית אחרת זה תכנית ניצנים, הצהרונים, שהיא תכנית אוניברסלית לכיתות א', ב'
לזכויות הילד):
בכמה אתם מחשבים ארוחה?
יסמין פרידמן:
24 שקלים
אתי וייסבלאי:
זה באמת לפי חוזר מנכ"ל של משרד החינוך
לזכויות הילד):
24? זה ממש בפועל, או שזה רק חישוב?
יוסף טייב:
	נשמע את הנתונים המדויקים מהמשרד
אתי וייסבלאי:
המשרד יכול לענות, אלה גם דברים שמשתנים
אתי וייסבלאי:
 בתכנית ניצנים שהיא צהרונים, גני ילדים וכיתות א', ב' יש 240,000 תלמידים – זה למעשה בכל הרשויות המקומיות שהצטרפו לתכנית
אתי וייסבלאי:
 תכנית נוספת שמיועדת לאזורי פריפריה ואוכלוסיות מוחלשות היא תכנית מיל"ת, שבה היו 23,000 תלמידים, כך שבסך הכול החישוב שלנו – ונאמר פה – הוא בסביבות 450,000 תלמידים שמקבלים הזנה במערכת החינוך
אתי וייסבלאי:
 חלק מהם לפי חוק ארוחה יומית לתלמיד, וחלק מהם לא לפי חוק
אתי וייסבלאי:
      סך כול התקציב להזנה במערכת החינוך בשנת 2020 – חישבנו את זה כ-650 מיליון שקל, כולל מפעל ההזנה, תכנית ניצנים ותכנית מיל"ת
שמואל דוד:
אבל זה לא כולל את מעונות היום – 80,000 איש, וזה לא כולל את החינוך המיוחד
לזכויות הילד):
אני לא יודע אם אתה חדש פה, אבל לא
לזכויות הילד):
 אני אתן לך את זכות הדיבור
לזכויות הילד):
 תאמין לי, תקבל את החמש דקות שלך, ואני משתדל גם לא להפריע באמצע
אתי וייסבלאי:
כפי שכבר תמי התייחסה, יש גם ילדים במעונות יום, במעונות יום שיקומיים אלה ילדים עד גיל שלוש – אנחנו מדברים על סדר גודל של 140,000 ילדים, שלא כולם חזרו
אתי וייסבלאי:
 יש גם מסגרות רווחה, כמו פנימיות וגם בתי ספר
אתי וייסבלאי:
 בבתי ספר מקצועיים אנחנו מדברים על עוד 40,000 תלמידים וילדים
יוסף טייב:
אבל הסמכות שם היא משרד הרווחה
יסמין פרידמן:
וסך כול התלמידים עד איזה גיל?
יוסף עטאונה:
סליחה, כבוד היושב-ראש, אני חושב שהדיון הוא לא על מפעל ההזנה, הצהרונים והמפעל החשוב הזה
יוסף עטאונה:
 הדיון צריך להתמקד בשאלה איך אנחנו בזמן חירום, כשאין מערכת חינוך, כשתלמידים לא מגיעים אליה, מה אנחנו עושים – בזה צריך להתמקד
לזכויות הילד):
זה בדיוק הדיון, אבל אנחנו צריכים לדעת קודם כל מה הנתונים, מה ההיקף ומה התקציבים שבשגרה
לזכויות הילד):
 עוד מעט נשמע ממשרד החינוך איזה מוסדות אכן פתוחים ומה כמות התלמידים, אלה התשובות שנצטרך לשמוע מהמשרד, גם ממשרד הרווחה וגם ממשרד החינוך – מה היקף התלמידים, שהיום לא נמצאים במסגרות החינוך, ויש להם הצורך של אותן תכניות לביטחון תזונתי, האם הם מקבלים? אם הם לא מקבלים, אנחנו צריכים לתת להם את הפתרון כדי שהם יקבלו
לזכויות הילד):
      חברת הכנסת דבי ביטון, בבקשה
דבי ביטון:
כבוד יושבי הראש, תודה על הדיון החשוב הזה
דבי ביטון:
 אני בהחלט מצטרפת לדבריה של חברתי חברת הכנסת יסמין בכל הסוגיה של האפשרויות שיש לתת להורים
דבי ביטון:
 אפשר להטעין היום את הכרטיסים, בהתחשב בתקציב שהיה מיועד לאותו ילד
דבי ביטון:
      אני רוצה לשים דגש על כך שאנחנו במלחמה
דבי ביטון:
 אנחנו גם יודעים היום שהרבה הורים לא עובדים
דבי ביטון:
 יכול להיות שפעם חישבו ילד או שניים, יכול מאוד להיות היום שהבית עצמו זה בית רעב
דבי ביטון:
 כפי שאני מכירה אתכם, ובטח את שר הרווחה, אנחנו לא משאירים ילדים רעבים
דבי ביטון:
 לכן אדוני, זה מצוין שיש רשימות ושאנחנו יודעים מי המשפחות
דבי ביטון:
 אני חושבת שבסוגיה הזו היה צריך להיות מישהו שיתכלל רק את הסוגיה הזו
דבי ביטון:
      אני יודעת מה קורה היום, משום שגם במלונות אמנם מקבלים שלוש ארוחות, אבל כבוד היושב-ראש יודע שאחרי שבוע שאתה במלון לפעמים אתה כבר לא יכול להסתכל על האוכל הזה
דבי ביטון:
 אני אומרת לך שיש לא מעט הורים שהיום מוצאים את עצמם יוצאים כדי לרכוש לילדים מזון אחר, כי הם אומרים שהם כבר לא נוגעים בכול
דבי ביטון:
 גם הסוגיה הזאת צריכה להילקח בחשבון, כי בסוף כשאתה מקנה איזשהו ביטחון כלכלי בכסף, בכרטיס לאותה אימא – אני אומרת לך שיש ילדים שלא מתחברים לאוכל של המלונות
דבי ביטון:
 אנחנו יודעים איזה אוכל, סבבה בהתחלה אתה יכול, אבל כמה אתה יכול לתת לו את הפסטה הלא מזינה הזו, ובסוף ההורים האלה מוצאים את עצמם יוצאים
דבי ביטון:
 זה בסוגיה הזאת, ואני אומרת לאדוני, אני הייתי שלושה שבועות במלון, כבר בשבוע השני הפסקתי להיכנס
דבי ביטון:
 אני מבוגרת ואין לי בעיה, אבל מה קורה עם אותם רכים? אגב, האוכל הזה היתה המנה הבשרית
דבי ביטון:
 בזמנו היו אומרים לי ההורים: זו המנה הבשרית היחידה שהילד שלי אוכל
דבי ביטון:
 חייבים לתת את הדעת על זה
דבי ביטון:
      בנוסף, יש לקחת בחשבון את הערים שלא החליטו לגביהן שהן מפונות ואין להן מסגרות חינוך, אז אנחנו לא יודעים מה קורה בתוך הבתים האלה
דבי ביטון:
 לכן יש צורך בדקדקנות על מנת שחלילה לא נמצא את עצמנו במשבר שהוא מעבר למשבר של הרעב
דבי ביטון:
 יפה שיש היום המון עמותות, ואתה יכול גם לראות הרבה משפחות שאתה רואה שלוקחות שימורים ויש אוכל, העמותות שמות, המון ארגונים אזרחיים, והם נמצאים במלונות ובבתים
דבי ביטון:
 זה אומר שזה לא בדיוק כזה ורוד, אלה אוכלים ואלה פחות
דבי ביטון:
 לכן אנחנו חייבים להיות מדויקים
דבי ביטון:
 הרעיון הוא להטעין את הכרטיס למשפחות האלה
דבי ביטון:
 זה נותן להן ביטחון, ובסוף זה גם מאפשר להן לקיים איזושהי תכנית הזנה לילדים שלהם
לזכויות הילד):
לגבי הנושא של התכלול, הטיפול הוא על ידי המועצה הארצית לביטחון תזונתי
לזכויות הילד):
 יש חוק וזה התכלול שאמור להיעשות
דבי ביטון:
השאלה אם המציאות של היום דומה למה שהוא עשה בשוטף
לזכויות הילד):
הוזמנו נציגים מהמועצה הארצית לביטחון תזונתי?
דבי ביטון:
	היו"ר דלל, אנחנו במצב שונה
דבי ביטון:
 הם עשו את זה ברגיל בסיטואציות רגילות
תמי ברנע:
נציגת משרד הבריאות חברה במועצה, לדעתי
תמי ברנע:
 אמורה להיות בזום נציגת משרד הבריאות
לזכויות הילד):
אני חושב שאנחנו צריכים להתמקד
לזכויות הילד):
 בזמן המלחמה אנחנו צריכים להבין במה אנחנו מתמקדים, אחרי המלחמה אמרתי פחות או יותר מה אנחנו רוצים
לזכויות הילד):
 אני חייב לומר לכם שבזמן המלחמה, לגבי המלונות לשמחתי לא צריכה להיות בעיה
לזכויות הילד):
 יכול להיות שצריך להיות יותר פיקוח שהילדים כן אוכלים, וזה צריך להיעשות על ידי גופי הרווחה, החינוך, ההורים וכך הלאה
לזכויות הילד):
      הבעיה בזמן המלחמה היא לגבי אותן משפחות שלא פונו לבתי המלון, שנמצאות בבתים ולא מסוגלות אולי ללכת לקנות, אין להן מספיק כסף או שלא פונו, או שפונו למשפחות במקומות אחרים, שגם שם יש קושי מסוים
לזכויות הילד):
 זו ההתמקדות שצריכה להיות, כי בבתי המלון – ואני סיירתי לא מעט – יש מעל ומעבר
לזכויות הילד):
 קשה לי להגיד את זה, אבל יש – יש מעל ומעבר, יש כאלה שנותנים ויש כאלה שמספקים בנוסף
נעמה לזימי:
אתה צודק חד משמעית, הסיפור פה זה אי ביטחון תזונתי
לזכויות הילד):
אתם יודעים מה? זאת בכלל לא צריכה להיות פה השאלה, בכלל לא להעלות את זה, זה לחלוטין לא מעניין
נעמה לזימי:
ממש, נכון
לזכויות הילד):
המשרד, המשרדים והממשלה מסבסדים ונותנים לבתי המלון את מיטב התקציב כדי שיתנו, ועם זה לדעתי אין בעיה
לזכויות הילד):
 כמו שאמרתי, אני חושב שצריך להתמקד באותם מקומות, שבהם יש את הקושי, ועל זה הדיון
יוסף טייב:
תודה רבה אלי
יוסף טייב:
      חברת הכנסת נעמה לזימי, נעמה צריכה ללכת לוועדת הכספים
נעמה לזימי:
אני הולכת לוועדת הכספים, ב-9:30 מתחיל הדיון על מתווה הפיצויים
לזכויות הילד):
תדאגי לנו שם על הדרך גם לכספים לביטחון תזונתי
נעמה לזימי:
לא, זה המתווה של העסקים והעצמאים
לזכויות הילד):
אני אשאר פה אם תהיה בעיה ותזעיקי אותי
נעמה לזימי:
לגמרי, אנחנו אפילו די מסכימים
נעמה לזימי:
 קודם כל אני רוצה להודות על קיום הוועדה הזאת וליסמין שיזמה את הדיון החשוב הזה
נעמה לזימי:
 אלי, אני הסכמתי חד משמעית עם מה שאמרת לגבי הצורך המלחמתי עכשיו
נעמה לזימי:
 יוסי, יכול להיות שזה יעניין אותך להמשך
נעמה לזימי:
 בשנה שעברה בממשלה הקודמת הגשתי חוק, שעודפי תקציב של מפעל ההזנה ספציפית יחזרו למפעל ההזנה להיצבר – זאת אומרת שיהיה אינטרס לממש אותם
לזכויות הילד):
ליצור כמו קרן?
נעמה לזימי:
בדרך כלל קופת הגירעון חוזרת
נעמה לזימי:
 זה שירות סוציאלי כזה חשוב, שאנחנו רוצים גם שיפתחו אותו
נעמה לזימי:
 אגב, זה מתחבר למה שיסמין אמרה על עוד אופציות של ליקוט מזון והצלה, שאם יהיה תקציב פיתוח שנצבר מהעודפים עם הזמן, אפשר יהיה לעמוד על הסוגיה הזאת של אי ביטחון תזונתי בהקשר של תלמידים
נעמה לזימי:
      לפני שאני אציע פה משהו יותר פרקטי, אני רוצה להדגיש שאי ביטחון תזונתי במסגרת לימוד זה פגיעה בציונים ובשוויון ההזדמנויות; זה לא רק סיפור ערכי תזונתי, זאת אומרת: כל היכולת לחשוב, להתפתח, לעשות שיעורים
נעמה לזימי:
 זה נשמע לנו שאין ילדים רעבים, אבל יש ילדים רעבים
יסמין פרידמן:
חד משמעית
נעמה לזימי:
אני גם רוצה להוסיף את הנקודה, שיש אי ביטחון תזונתי, ואי ביטחון תזונתי חמור
נעמה לזימי:
 יש אי ביטחון תזונתי, שקשור גם לדלות מזון, לערכים תזונתיים ולהיעדר אופציות, וגם אי ביטחון תזונתי חמור שאין בכלל
נעמה לזימי:
      בתכנית של משרד הרווחה, תכנית שעמלו עליה הרבה שנים והיא מגובה בכל הנתונים, לא נכנסו כלל הציבורים, שזכאים לתכנית בגלל היעדר תקציב
יוסף טייב:
מה הקריטריון שכן נכנס?
נעמה לזימי:
אני חושבת שעשו את זה לפי מדרג כזה או פיילוט שהרחיבו בזמנו
נעמה לזימי:
 אנחנו יודעים לפי סקר של לתת על 350,000
נעמה לזימי:
 אנחנו יודעים שיש יותר שמחולקים לאותה קטגוריה
נעמה לזימי:
      כמו שאלי אמר, הסוגיה היא בבתים
נעמה לזימי:
 אם אני רוצה להדגיש את הסוגיה בבתים, אני רוצה להדגיש את הבתים באזורים היותר מסוכנים, נגיד אופקים, שבכלל לא מסתכלים עליה בתקופה הזאת, לצערי
נעמה לזימי:
 זה לא נאמר כביקורת פה, כאילו לא קרה בעיר הזאת טבח ואין שם אוכלוסיות שזקוקות
נעמה לזימי:
 בוודאי שצריך להגיע אותו מזון לבתים ולהבין מהתכנית איך אפשר להגיע לתלמידים במקומות שאין בהם נגישות
נעמה לזימי:
 אשקלון מאוד מטווחת ולא כולם התפנו מכל מיני נסיבות, גם ראשון לציון מאוד מטווחת ועוד מקומות
נעמה לזימי:
 אתה העלית פה נקודה, שאפשר גם פה לאסוף מהתקציב הזה לאותם מקומות
נעמה לזימי:
      בקורונה השתמשו בכסף הזה והעבירו לסוגיה חשובה – לטיפול בקשישים; אני לא בטוחה אם להזנת קשישים, אבל העבירו את זה לאחת המשימות הללו
נעמה לזימי:
 לא הבינו שהעובדה שאין בתי ספר בקורונה, לא אומרת שילדים שזקוקים לאותו אוכל - - -
יוסף טייב:
נעמה, דעתי מאוד ברורה בסיפור הזה, כסף שהוקצה לביטחון תזונתי צריך להישאר בביטחון תזונתי
נעמה לזימי:
חד-משמעית, בדיוק – בדיוק, זאת האמירה הכי חשובה שיש
יוסף טייב:
לכן ביקשתי שהאוצר יהיה פה בדיון, כי אני רוצה לצאת באמירה ברורה, שהכספים האלה לא יחזרו לאוצר
יוסף טייב:
 אני לא יודע איך תעשו את זה, תעבירו את זה דרך העמותות, תעבירו את זה דרך משרד החינוך, תעבירו את זה דרך משרד הרווחה; תחליטו מה שאתם רוצים, אבל הכספים האלה צריכים להגיע לאותם ילדים רעבים
נעמה לזימי:
אני אגיד את הנקודה האחרונה, למה זה עוד יותר קריטי, ובגלל זה הדיון הזה מאוד חשוב
נעמה לזימי:
 עכשיו כל עם ישראל מתגייס בתרומות ובסיוע לכל הנפגעים, ובצדק
נעמה לזימי:
 בימים האלה העיניים, שמנסות לחפש דווקא את המוחלשים ביותר ולסייע להם, לא שם, כי העיניים מופנות לעזרה למאמץ הלאומי המלחמתי
נעמה לזימי:
 האוכלוסיות הללו עוד יותר נדחקות, כי התרומות נשלחות למקום מסוים, כי הציבור מוכוון למקום מסוים, מחפש את המקום הזה, ואז אותן אוכלוסיות שכל כך זקוקות שנראה אותן ונסייע להן, לא מסתכלים עליהן, ומאוד חשוב שזה יובא לפה
נעמה לזימי:
      האמירה שלך שהכסף נשאר באותו אזור זאת אמירה סופר חשובה, כי זה לא קרה בקורונה
נעמה לזימי:
 חשוב מאוד לוודא את זה
נעמה לזימי:
 אנחנו נהיה אתך בכל מה שצריך, אם צריך לעשות העברה תקציבית ממפעל ההזנה לתכנית הביטחון התזונתי של משרד הרווחה או דברים דומים כדי לראות איך זה עובר
נעמה לזימי:
 אנחנו רתומים לכך, ואנחנו אתך חד-משמעית
יוסף טייב:
      נמצא אתנו פרופ' אהרון טרואן מהאוניברסיטה העברית
יוסף טייב:
 אני גם רוצה לומר שאנחנו משתתפים בצערך ובצער שאר המשפחות
יוסף טייב:
 אחותך וגיסך נרצחו על ידי אותם בני תמותה ב-7 באוקטובר, אנחנו משתתפים בצערך
יוסף טייב:
 בבקשה, אהרון
אהרון טרואן:
תודה רבה
אהרון טרואן:
 אני חוקר באוניברסיטה העברית בפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה
אהרון טרואן:
 אני שנים רבות עוסק בסוגיות של ביטחון תזונתי
אהרון טרואן:
 אני חבר בוועדה המדעית של המועצה הארצית לביטחון תזונתי וחבר נלווה באיגוד רופאי בריאות הציבור, ועל פי רוב אני מגיע לכאן
אהרון טרואן:
 שנים אני מגיע לוועדות האלה ושומע את אותם הדברים ואת אותן הסוגיות שלא מצאו פתרון, ואני בא עם נתונים
אהרון טרואן:
      אנחנו בחודש הראשון, וכפי שאמרתם, אנחנו עוד לא יודעים מה קורה בדיוק, אבל בוודאי שאנחנו יודעים – למשל ש-70,000 נערים ונערות בתיכון וחטיבות ביניים לא מקבלים שום דבר, וזה לא בגלל שהם לא צריכים לאכול
אהרון טרואן:
 אז יש דברים שאנחנו כבר יודעים מראש, ואני עובד עם מרכז המחקר והמידע, והם הציגו חלק מהמספרים
אהרון טרואן:
      אז אני היום בא גם כאח שכול, ואני מדבר מדם ליבי
אהרון טרואן:
 אני אח של שחר ושלומי מטיאס, שנרצחו בקיבוץ חולית, ואני לוקח לאומנה את בנם הקטין רותם מטיאס, שבית הספר שלו בחבל אשכול מפוזר בכל הארץ, ושכמובן הוא וחבריו אולי נמצאים במלוניות, אבל כפי שציינו פה, באופקים, בשדרות ובמקומות אחרים,  אנשים נמצאים במצוקה איומה
אהרון טרואן:
      המחדל הביטחוני – עוד ידובר בו
אהרון טרואן:
 צריך לזכור שהמחדל האזרחי של ההזנחה רבת השנים ואי הפתרון לבעיות הקיומיות האלה, שהן בליבן של הביטחון התזונתי והן בליבן של החוסן האזרחי והחוסן הלאומי שלנו, של הילדים, וההון האנושי של דור העתיד, צריכים לבוא להתייחסות