GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איל גלאס:
 בשבועות האחרונים עיקר המאמץ מתמקד במרכזי המפונים, וזה קצת מתחבר למה שאורטל דיברה עליו קודם, אבל נתמקד במרכזי המפונים מול רשויות מקומיות וסיוע חקלאי, ויחד עם זה במתן מענה למאות אלפי חניכים שחברים ושותפים במפעל של ארגוני הנוער
איל גלאס:
      האתגר שלנו היום הוא להמשיך בהתנדבות במרכזי המפונים
איל גלאס:
 כשאני אומר התנדבות זה לא לבוא ליום או לשעה, אלא לשלוח קומונות שלמות וצוותים שלמים שיפעלו במרכזים, במקביל לייצוג של שגרת פעילות בארגוני הנוער, בעיקר באזורים שמוגדרים כאזורים ירוקים
איל גלאס:
 אני חייב להגיד שכדי לאפשר את ההמשך של הפעילות הזאת, אנחנו ארגוני הנוער מצפים לקבל את התמיכה התקציבית שמובטחת ממשרד החינוך
איל גלאס:
 אנחנו לא מדברים על תקצוב, אנחנו מדברים על תמיכה בפעילות שכבר בוצעה
איל גלאס:
 הפעילויות שלנו מתאפשרות על בסיס התחייבות בקבלת אותה תמיכה, במקרים רבים אפילו לוקחים הלוואות כדי לאפשר קיום של התנדבויות בצורה מסודרת
איל גלאס:
      אני רוצה להגיד תודה רבה, זה מרגש לשמוע
איל גלאס:
 אני חוזר למצב הקשבה
אלי אפללו:
איל, תודה לך
אלי אפללו:
 אנחנו גם נקבל את ההמלצה, ואנחנו נבקש ממשרדי הממשלה לקדם את הנושא הזה או להגדיל
אלי אפללו:
 אני באתי מהרשויות המקומיות, ואני יודע שלא תמיד התקציב פר תלמיד או פר חבר תנועת נוער הוא מספיק, אני חושב שצריך לתת את הכספים, כי אלה כספים שאחר כך חוזרים בגדול
אלי אפללו:
 אני רואה בזה השקעה בתלמידים
איל גלאס:
הכספים האלה הם תמיכה, זאת אומרת בסוף הם תומכים אחוז מסוים מתוך הפעילות
איל גלאס:
 רוב הפעילות מתאפשרת על ידי עמותות שמגייסות כספים, אבל כן, אנחנו צריכים את זה כמו אוויר לנשימה
אלי אפללו:
ברור, אני צריך לראות את זה כהשקעה, כי ברגע שהכספים האלה מגיעים לילדים ולנוער ומשתמשים בהם לפעילויות לטובת הכלל, הם גם נותנים את האפשרות להשביח אתכם, את הנוער הזה, שהוא גם ככה משובח
אלי אפללו:
 זה דבר שהוא מאוד מאוד חשוב
אלי אפללו:
 תודה איל
אלי אפללו:
      ספיר מוספי בזום
ספיר מוספי:
תודה על זכות הדיבור
ספיר מוספי:
 אני יושבת ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית, תלמידת כיתת י"ב מפתח תקווה
ספיר מוספי:
 אני בראש ובראשונה מברכת על הוועדה הזאת, ואני גם אגיד שאני כל כך שמחה לראות את כל התלמידים שנמצאים כאן ופירטו על כל הדברים המדהימים שהם עשו
ספיר מוספי:
 אני שומעת על הרבה דברים כאלה, אבל לשמוע את זה מהפה שלהם, זה מדהים – יוזמות שהם הרימו בידיים שלהם
ספיר מוספי:
      כמו שחווינו, ב-7 באוקטובר בשעה 6:30 בבוקר התחיל הסיוט, שעדיין לא יצאנו ממנו ושמזעזע את כל המדינה
ספיר מוספי:
 אנחנו בני ובנות הנוער התגייסנו למשימת ההתנדבות הזאת מהרגע הראשון, מהשנייה הראשונה, לקחנו אחריות
ספיר מוספי:
 אנחנו עדיין לא מפסיקים לסייע איפה שרק צריך אותנו, ואנחנו מוכיחים כאן שאנחנו לא רק דור העתיד, אנחנו דור ההווה
ספיר מוספי:
 כבר עכשיו אנחנו אלה שלוקחים את המושכות לידיים שלנו, ואנחנו לא מצפים לשום תמורה, אנחנו עובדים מהבוקר עד הלילה ופועלים מהמקום הכי טוב שיש
ספיר מוספי:
      אתמול ציינו את יום זכויות הילד
ספיר מוספי:
 היום הזה מקבל המון משמעות מעצם העובדה שילדים קטנים ותמימים מוחזקים אצל טרוריסטים
ספיר מוספי:
 מועצת התלמידים והנוער הארצית גם שמה לה כמטרת על את כל נושא ההתנדבות, אני גם אפרט קצת מה עשינו
ספיר מוספי:
 מהיום הראשון למלחמה התחלנו מלייבים עם משפיעני רשת, שנתנו לעשרות אלפי תלמידים ובני נוער בארץ הפוגה מהמצב, כשעדיין לא היתה שגרת לימודים
ספיר מוספי:
 עשינו איזשהו לו"ז של מערכת כיף, שיח מסוים ושיתוף
ספיר מוספי:
      בנוסף לזה, רשות אילת פנתה אלינו לעזרה עם תרומות לעשרות אלפי המפונים שהם קלטו מהרגע הראשון, וכמובן שישר נרתמנו לשם לעזרה וסייענו סיוע רחב עם הרשויות המקומיות
ספיר מוספי:
      אנחנו גם עובדים בשיתוף פעולה עם מטה ההסברה האזרחי, גם דיברו כאן על הסברה ישראלית
ספיר מוספי:
 אנחנו יוצרים סרטוני הסברה ישראלית לעולם, שמגיעים להמון צפיות
ספיר מוספי:
 עשינו גם סדנאות הסברה ישראלית לנוער בשיתוף פעולה עם עמותת ישראליז, במשך שלושה שבועות כל יום נכנסו גם המון בני ובנות נוער
ספיר מוספי:
 כמו שגם חנה ציינה, לימוד הסברה ישראלית, גם את זה אנחנו כמובן מפיצים וגם לשם נכנסים המון בני ובנות נוער
ספיר מוספי:
      ממש עכשיו אנחנו עובדים על אירוע בין לאומי למען המטרה הזאת, שהיא סופר חשובה
ספיר מוספי:
 אנחנו רוצים להתחבר לעוד נוער בעולם, שיירתם למטרה הזו – שגם יעשה הסברה, שגם יבין מה אנחנו עוברים כאן, ויוכל להעביר את זה הלאה
ספיר מוספי:
      אנחנו כמובן מספקים מענה לאלפי פניות כל יום של בני ובנות נוער
ספיר מוספי:
 אנחנו עובדים באופן יום יומי מול משרד החינוך בנוגע לכל הפניות שאנחנו מקבלים
ספיר מוספי:
 חשוב לי לציין כאן שיש הקשבה מטורפת מטעם משרד החינוך
ספיר מוספי:
 אני עובדת מול כל הגורמים, גם באופן אישי מול שר החינוך יואב קיש וגם מול מנכ"ל המשרד מאיר שמעוני
ספיר מוספי:
 גם עבדנו על המתווה החדש שיצא, והיתה המון הקשבה למה שעלה מהשטח, ואנחנו כמובן ממשיכים בהתאמת המענים
ספיר מוספי:
 כל פעם שאנחנו מעבירים בעיה ספציפית, היא מטופלת וזה מדהים לראות את זה
ספיר מוספי:
      בהמשך ליום זכויות הילד שהתקיים אתמול, גם יזמנו בשיתוף עם המשרד את יום זכויות הילד, בסימן הילדים החטופים
ספיר מוספי:
 יצרנו מערכי שיעור וערכה מדהימה מדהימה לבניית חדר הלם, לשימוש גם בתנועות נוער וגם בבתי הספר, שמטרת העל שלהם היא להעניק חוויה מעניינת שמלמדת על המצב, על המלחמה, על החטופים, ללא דיבור, שזה שונה ממערכי שיעור רגילים
ספיר מוספי:
 גם אתמול בשעה 10 בבוקר התקיים שידור גדול בהנחייתנו ששודר במאות בתי ספר, בנושא התקווה להשבת הילדים החטופים
ספיר מוספי:
 המשדר גם הועלה ביו-טיוב של משרד החינוך, אתם מוזמנים לצפות בו, הוא מרגש
ספיר מוספי:
      אני אגיד לסיום, שאנחנו מחוברים ורואים את העשייה של כל הנוער בארץ, גם יוזמות של בתי ספר, גם יוזמות עצמאיות של תלמידים ונוער, תנועות נוער, באמת עשייה אין סופית
ספיר מוספי:
 כן חשוב לומר שאנחנו בשלב של חזרה לאיזושהי שגרה ברוב הארץ, ומתחיל להיות קשה מאוד לשלב את ההתנדבויות עם שגרה רגילה של בית ספר, שלפעמים מקשה עלינו בהיבט הספציפי הזה
ספיר מוספי:
 חזרנו ללמוד עד הערב, חזרנו לתקופה עמוסה של מבחנים, ואנחנו חושבים שחשוב לייצר איזשהו מערך דיגיטלי אולי, שיסייע למציאה של מקומות התנדבות מכל הסוגים: גם חיבור להסעות לאותו מקום התנדבות, שיהיה נגיש, זמין לכל מי שירצה, תנועות נוער, בתי ספר, נוער בצורה עצמאית
ספיר מוספי:
 חשוב שנעזור לכל מי שירצה להתנדב, שלא יהיה שום חסם שימנע מהגופים להתנדב
ספיר מוספי:
 שלא יהיה בית ספר שיעדיף לא לקיים התנדבות, כי אין לו איך להגיע או כי הוא לא מוצא איפה, שזאת גם בעיה, כי כשמתקשרים להתנדבות, לפעמים אומרים: אנחנו מפוצצים ומלאים, למרות שיש עוד הרבה מקומות שעדיין צריכים שם מתנדבים
ספיר מוספי:
      החזרה לשגרה בהדרגה היא נורא חשובה, אבל אסור לנו להזניח את ההתנדבות, שנותנת לנו במיוחד בתקופה הקשה כל כך הזאת איזושהי נקודת אור
ספיר מוספי:
 אני גם אגיד משפט אחרון בקשר למה שאורטל חדד אמרה, העשייה הבלתי פורמלית מדהימה ואנחנו חייבים לשמר את ההתנדבויות גם לימים אחרי המלחמה, כי פה אנחנו לומדים כאיזושהי הסקת מסקנות, שחינוך בלתי פורמלי הוא לא פחות מבית ספר
ספיר מוספי:
 להפך, בעיניי הוא הרבה פעמים אפילו יותר: זה שיעור אמיתי לחיים, שיעור פיסי לחיים שבו אנחנו אשכרה נותנים מעצמנו בלי שום תמורה
ספיר מוספי:
 זה משהו שחייב להיות גם אחרי ולא רק ברגעי חירום וכשצריך, כי תמיד צריך
ספיר מוספי:
 תמיד יש צורך, ואנחנו רוצים להיות תמיד אלה ששם, כי זה מעניק לנו המון
ספיר מוספי:
 תודה
אלי אפללו:
ספיר, תודה רבה
אלי אפללו:
 הקשבנו בקשב רב, ואפילו היה לי קשה להפריע לך בסוף, כי אמרת דברים כל כך נכונים, כל כך יפים, דברים מעניינים שיש בהם גם איזה שהן תובנות, שאנחנו גם נרשום אותן בסיכום
אלי אפללו:
 צריך לתת לכם גם את הכלים, לא רק סתם להתנדב, כי אפשר להתנדב ולעשות יותר, אבל הסביבה צריכה לתת לכם את הכלים, לדוגמה: הסעות, הכוונות, כי רצון יש
אלי אפללו:
 אני חושב שאת העלית את הדברים בצורה מאוד מאוד נכונה ונבונה
אלי אפללו:
      חנה ארז, בבקשה
חנה ארז:
אני שומעת את הדברים, ולהגיד שכבר שמענו אותם ונענינו
חנה ארז:
 עוד יומיים תהיה השקה של אתר ממשרד החינוך, לחבר בין צרכים של החברה האזרחית לבין בני הנוער
אלי אפללו:
מצוין, ואם יש משהו שאני יכול לעזור ולדבר עם השר או עם המנכ"ל, תאמרו לי
חנה ארז:
אני אשמח מאוד להגדיל את היכולת של הנגישות הפיסית של הדברים, שם הקושי
אלי אפללו:
אני כבר אומר לכם, איפה שיש משהו שבו אני יכול להתערב, אל תהססו
חנה ארז:
מאוד נשמח
חנה ארז:
      עדי, ממש בקצרה
עדי נעמת:
אני מנהלת תחום השתתפות ילדים ונוער במועצה
עדי נעמת:
 אני מודה לך ולנוער שפתחתם את הדיון בעניין החטופים
עדי נעמת:
 צריך לעשות הכול כדי להחזיר אותם
עדי נעמת:
 הדיון הזה היה בציון יום זכויות הילד והילדה
עדי נעמת:
 אנחנו מציינים אותו בלב כבד ובכאב עצום, ובתוך כל זה אני אגיד שהיה מרגש ומעורר השראה לשמוע על כל היוזמות
עדי נעמת:
      אנחנו מתחילת המלחמה במועצה לשלום הילד התחלנו בקיום מפגשים עם נוער, גם עם בוגרי פרלמנט וגם עם נציגי מועצת התלמידים והנוער הארצית, שאני מוכרחה להגיד שהם נרתמו לכך מיד, חלקם גם כאן ודיברו
עדי נעמת:
 השיתוף של הנוער הוא עיקרון מנחה אצלנו בימי שגרה, אבל הוא מקבל משנה חשיבות כיום
עדי נעמת:
 אנחנו שומעים מהם באופן ישיר על האתגרים, על הצרכים, על הקשיים, והם עושים שירות חשוב עבור כלל הילדים והנוער, כי הדברים שלהם גם עוברים למקבלי ההחלטות
עדי נעמת:
 אנחנו שומעים מהם גם על הרצון, גם כמו שהם אמרו פה על המוטיבציה לפעול ולתרום לצד הקשיים הגדולים שהם חווים, על הלילות והימים שהתהפכו, על הקושי לחזור ללימודים רגילים בצל מלחמה, על הפחדים ותחושת הביטחון שנפגמו, ולכן זה מאוד חשוב בימים האלה לחזק את הכוחות ואת הטוב של בני ובנות הנוער, ולאפשר להם לתמוך ולעודד את ההתנדבות גם מצד בתי הספר
עדי נעמת:
 אמרה פה נציגה של משרד החינוך, שהוכרז יום אחד בשבוע של התנדבות
עדי נעמת:
 יכול להיות שהוכרז ככה, אבל בפועל אנחנו רואים שבתי הספר לאו דווקא תמיד מיישמים את ההנחיות, אז באמת יש חשיבות לתפור את זה גם בשטח
עדי נעמת:
      יש גם בני נוער שמתמודדים אחרת, יש להם צרכים שונים, או שכבר קודם היו במצבים מאתגרים, בסיכונים, ולחלקם יש גם מלחמות נוספות, אז גם כמובן אותם צריך לראות, להקשיב ולפעול
עדי נעמת:
      אני מסכמת בתודה גדולה לנוער היקר וכל מי שפועל יחד, זה באמת הזמן שלנו לחזק את הטוב ולהאמין בטוב
עדי נעמת:
 תודה רבה
אלי אפללו:
תודה עדי
אלי אפללו:
      	עורכת הדין נירה לאמעי
נירה לאמעי:
ישיבה מרגשת ומלאת השראה, אבל כמה משפטים בצד המשפטי
נירה לאמעי:
 הוזכרה הוועדה לזכויות הילד
נירה לאמעי:
 חשוב להבין, שאין כמעט כלל בדין הבין לאומי שלא מופר בעצם העובדה שילדים מוחזקים כרגע שבויים בעזה, ואני מדברת על הדין ההומניטרי, האמנה נגד עינויים, האמנה הבין לאומית לזכויות פוליטיות ואזרחיות, אמנת ז'נבה, אפילו גינוי של מועצת הביטחון של האו"ם שדיבר על הנושא הזה, פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות, המשפט הבין לאומי הנוהג, אמנת רומא – רשימה של פריטים בדין הבין לאומי, שבכולם זכויות של ילדים, ומצד שני איסורים
נירה לאמעי:
      באמנה לזכויות הילד עצמה, האמנה שכמעט כל מדינות העולם הצטרפו אליה, יש באופן מפורט זכויות של ילדים לחיים, להישרדות, להתפתחות, הזכות שלא להיפרד מהורים, איסור העברה של ילדים ממדינה למדינה באופן לא חוקי, זכות להגנה מפני פגיעה והתעללות, איסור ניצול ילדים, הגנה מפני עינויים ועונש אכזרי, ובסופו של דבר חובה על כל המדינות לכבד את הדין ההומניטרי ודיני המלחמה, שעליהם דיברתי מקודם
נירה לאמעי:
 בכל הסעיפים האלה מופרות מדי יום הזכויות של הילדים האלה, וכמו שאמרת, מרתיח שאין לכך התייחסות בין לאומית ביחס לזכויות שמופרות
נירה לאמעי:
      אם אפשר משפט קטן על התנדבות, אנחנו כולנו חיים ליד משפחות שלמות שאחד ההורים נמצא במילואים
נירה לאמעי:
 כאן גם ילדים, אפילו בני 11, 12, 13, יכולים לעזור לשכן
נירה לאמעי:
 יש קבוצות פייס-בוק שכונתיות, השכנה שבעלה במילואים והיא עם שלושה ילדים, ארבעה ילדים, שני ילדים
נירה לאמעי:
 כאן כל אחד יכול אולי לגשת לשכנים ורק להיות קצת בבית עם הילדים, שאימא תוכל קצת לנשום
נירה לאמעי:
 אני בטוחה שעושים את זה, אבל זאת הצעה שקל להתנדב
אלי אפללו:
קודם כל אני רוצה להודות לצוות הוועדה וגם לצוות שלי, שעזרו להכין את היום הזה, לארגן אותו וליזום אותו – תמי ברנע, עוה"ד נירה לאמעי, עאליה עודה, מעיין דידי, ים ציוני, חי שמואל ואירית לוי
אלי אפללו:
 כמובן ים יזם את זה, ומגיעות לו כל התודות
אלי אפללו:
      לכם בני הנוער, תודה תודה תודה
אלי אפללו:
 אני חוזר על מה שאמרתי תוך כדי, אני באמת נרגש, נדהם ונפעם מהיוזמות, מהתושייה ומהיצירתיות
אלי אפללו:
 אני ציינתי שבמשך השנה קיימתי עשרות דיונים בנושאים שונים, היו דיונים באמת עמוקים ובנושאים כאלה או אחרים, אבל הדיון היום הוא דיון מאוד מאוד מרגש, ובשבילי גם נותן סיפוק גדול מאוד
אלי אפללו:
 אני קיבלתי מכם לא מעט תובנות ולמדתי מכם
אלי אפללו:
      אני חושב שאתם נותנים דוגמה לכל נבחר ציבור, לכל חבר כנסת, לכל שר בממשלה, לכל איש ברשות מקומית או בכל מקום, לעשייה נהדרת, ליוזמה שלכם, מבלי שמישהו ביקש מכם – שזה דבר אדיר
אלי אפללו:
 אני חושב שמדינת ישראל יכולה לסמוך על הנוער שלה, איך נאמר פה? בהווה ובעתיד
אלי אפללו:
 אתם נוער מדהים, אני גאה בכם, פשוט גאה בכם ואני מעריך אתכם מאוד
אלי אפללו:
      איך אומרים בשתי מילים? תודה רבה לכם
אלי אפללו:
 תודה רבה, באמת מגיעות לכם מחיאות כפיים, ונתפלל לשלום החטופים, שיחזרו בשלום ובמהרה הביתה
יוסף טייב:
בוקר טוב
יוסף טייב:
 אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט
יוסף טייב:
 על סדר-היום: התמודדות מסגרות הגיל הרך בתקופת מלחמת חרבות ברזל
יוסף טייב:
 זוהי ישיבה משותפת עם הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, שבראשה עומד חבר הכנסת אלי דלל
יוסף טייב:
 סליחה, לא ראיתי שהוא לא פה
יוסף טייב:
 התחלתי בלעדיו
יוסף טייב:
 אני מתנצל על האיחור שנבע מהימשכות הוועדה הקודמת
יוסף טייב:
     התכנסנו פה בוועדה בתחילת המלחמה לדבר באופן כללי על כלל האתגרים העומדים בפני מערכת החינוך
יוסף טייב:
 באותה ועדה עלו כלל הנושאים, וגם נושא גיל הרך עלה, ולכן מצאנו לנכון להתכנס עכשיו, כפי שעשינו עד היום, כשהוועדה מתכנסת לדון בכלל הנושאים
יוסף טייב:
 נדון כרגע בנושא גיל הרך, שכמובן כולל את מעונות היום, הגנים הפרטיים, והגנים בכלל
יוסף טייב:
 האתגרים הם רבים, ואנחנו נשמע  את המשתתפים בדיון, חברי הכנסת ונציגי המשרדים
יוסף טייב:
      נושא הגיל הרך, ובוודאי נושא המעונות, מחולק כיום בין כמה משרדים: בין משרד העבודה למשרד החינוך, רשויות מקומיות, רווחה ושוק פרטי
יוסף טייב:
  בגלל ריבוי המשרדים, קשה לנו להצביע מי אחראי על מה, ומי לוקח פיקוד על מה, ומי מתכלל את האירוע
יוסף טייב:
 ולכן, נשמח לשמוע כמובן גם ממשרד החינוך, ממשרד הרווחה וממשרד העבודה, ואיך כל אחד בתחומו רואה את המערך הזה של מעונות היום, ובכלל את נושא גיל הרך
יוסף טייב:
     לפני מספר חודשים אמרתי שאני חושב שהיה צריך להקים מינהלת גיל הרך בתוך המשרד
יוסף טייב:
 אני יודע מה אתה הולך להגיד
נאור שירי:
יכולת להגיד: חבל שלא הקשיבו לי
יוסף טייב:
 בהסכמים הקואליציוניים דרשנו שזה אכן ייפתח
יוסף טייב:
 לצערי, עד לרגע זה אותה מינהלת לא נפתחה
יוסף טייב:
 איך אומרים? עדיף מאוחר מאשר אף פעם
יוסף טייב:
 גם ברגע זה אנחנו קוראים להקים את המינהלת
יוסף טייב:
 אם היא לא תיתן מענה עכשיו, היא לפחות תיתן מענה אחר כך
יוסף טייב:
 אבל צריך להתחיל את הסיפור הזה
יוסף טייב:
 כי אם לא  יהיה אבא אחד לסיפור הזה של הגיל הרך, אנחנו נמשיך שנה אחרי שנה לטעון את אותן טענות ולקבל את אותן  תשובות
יוסף טייב:
 אם אנחנו לא נשנה את המנגנון, המנגנון יישאר אותו הדבר והתשובות יהיו אותו הדבר
יוסף טייב:
     חבר הכנסת טור פז, בבקשה
יוסף טייב:
 סליחה, נאור ביקש
יוסף טייב:
 נאור, בבקשה
נאור שירי:
אני לא מתכוון לקחת את תורו של סגן אלוף משה טור פז, בטח אחרי שהוא עשה משמרת לילה
נאור שירי:
 בבקשה
סימון דוידסון:
למה  רק יש עתיד נמצאים פה כל הזמן?
משה טור פז:
אדוני, אני אומר בקצרה כדי להשאיר מקום לחבריי
משה טור פז:
 כמו שאמרת, הנושא הזה הוא נושא גדול, והוא לא קשור רק לימי מלחמה
משה טור פז:
 חלק גדול מהקשיים שאיתם אנחנו מתמודדים עכשיו, נובעים מהעובדה שלא נעשתה עוד קודם עבודת תשתית ראויה, או שנעשתה באופן חלקי, וממילא אנחנו פוגשים את זה במלחמה עכשיו
משה טור פז:
 כי מה שעובד עקום תמיד, מתרסק במלחמה
משה טור פז:
 לאירוע הזה יש סעיפים רבים, גם בהקשר של אוכלוסיית המפונים
משה טור פז:
 כמו שאנחנו יודעים, כל מי שאיננו בבית שלו, וזה בסך הכול קצת יותר מ-5% מהמערכת כולה, זה פוגש אותו עוד יותר כי אין לו מענים
משה טור פז:
 אנחנו פוגשים אנשים שמשלמים עכשיו מחיר מלא על מערכות שהיו אמורות להיות ציבוריות או מסובסדות כי הם עברו מקום, ובמקום הזה לא קלטו אותם, ועוד עשרות גוונים של מקרים
משה טור פז:
      בעיניי, אנחנו צריכים לדרוש פה ממשרד החינוך שני דברים עקרוניים, ואני כבר קופץ לדרישה שלנו מהמשרד: פעם אחת, פתרון מהיר לתקופת המלחמה, שנותן מענים מהירים לכל שלל הבעיות שיש כאן בפרטי, בחצי פרטי ובציבורי
משה טור פז:
 פעם שנייה, אנחנו צריכים לדרוש כאן בוועדה הסדרה, ובצורה סדורה, לפי ההסכם הקואליציוני ומתן מענה גם ארגוני וגם כלכלי לגיל הרך
משה טור פז:
 ממש בימים אלה יש עכשיו סגירה של תקציב חדש ל-2024 עם שינויי סדרי עדיפויות
משה טור פז:
 הגיל הרך צריך להיות בראש סדר העדיפויות, כי במה שאתה מטפל בגיל שנה או שנתיים, אתה לא תצטרך לטפל בגיל 17 ו-18
יוסף טייב:
      נאור, בבקשה
נאור שירי:
תודה, אדוני היושב-ראש, ותודה גם על הישיבות הרציפות בנושא הזה
נאור שירי:
 אני אנסה להיות הכי תכליתי שאפשר
נאור שירי:
 ליבי עם כל היושבים והיושבות סביב השולחן
נאור שירי:
 כי, לצערי, כפי שאנחנו יודעים מדיונים אחרים, גם מהדיון הזה לא תצא בשורה
נאור שירי:
 זהו כבר בערך הדיון השמיני שאנחנו עוסקים בגיל הרך
נאור שירי:
 עכשיו זה במלחמה, כי מלחמה, כמו מצב טראומה, מדגישה בדיוק את המקומות הכי בעייתיים
נאור שירי:
 הכול צף
נאור שירי:
 ואני לא מתפלא למה החינוך לגיל רך שוב צף
נאור שירי:
 קודם עשיתם פה דיון על נושא הטיפול
נאור שירי:
 אף אחד לא שואל את נשות ואנשי החינוך: מה שלומכם, האם אנחנו יכולים לעזור לכם, האם יש לכן איזושהי בעיה בבית כשאתן מטפלות עכשיו בילדים
נאור שירי:
 אף אחד לא שאל ולא שואל אותן את זה
נאור שירי:
 אני תמיד באיזה אמביוולנטיות מסוימת כיצד לדבר כי אני יודע שפשוט שום דבר לא ייצא מזה, ואז אני בעצמי יוצר בעצמי איזה דיסוננס
נאור שירי:
 אני אמור להציף את הבעיות, אבל בתוך תוכי אני יודע שלא יהיה לזה פתרון
יוסף טייב:
נאור, תהיה קצת אופטימי
נאור שירי:
בשיא הכנות, קשה לי להיות אופטימי, ובטח בנושא הגיל הרך
נאור שירי:
 כי אתם, ואתה אמרת את זה, ולכן אני חוזר על זה, בהסכם הקואליציוני שלכם היתה אמורה לקום מינהלת לגיל הרך
נאור שירי:
  אני באתי ואמרתי: תקימו משרד עם שר או שרה במדינת ישראל שיעסקו בגיל הרך
נאור שירי:
 הלכתי איתכם ארבעה צעדים קדימה
נאור שירי:
 אני הראשון שהייתי מצביע על זה
נאור שירי:
 יש לכך הכי הרבה הצדקה כי הדבר הזה מפוזר על אלף ואחד גורמים
נאור שירי:
 כולם אחראים על זה: זה על הרווחה, ההוא על העבודה, ההוא על התבחינים, הרשויות המקומיות, מינהל החינוך
נאור שירי:
 אף אחד לא אחראי לזה ולכן הדבר הזה מתנהל איך שזה מתנהל
נאור שירי:
 בגלל זה בגן אחד אתה יכול לקבל צוות שמתכנס, אחד שמקבל החזרים, השני לא מקבל החזרים, השלישי כן יקבל
נאור שירי:
 אתה לא יודע מה לעשות
נאור שירי:
 וזו כל פעם אותה סוגיה
נאור שירי:
 המלחמה הזו רק מדגישה את הסוגיות האלה
נאור שירי:
      אמור לקום עכשיו תקציב
נאור שירי:
 אדוני היושב-ראש, אני רוצה להדגיש את הכוח ואת המחויבות שלך
נאור שירי:
 לא יעבור תקציב המדינה או לא יעבור התקציב המתוקן, עד שיש הסדרה לגיל הרך
נאור שירי:
 מה הבעיה? אני לא מבין
נאור שירי:
 אתם מדברים על חזית אזרחית, תפקוד של משק ועורף חזק, וזה בדיוק זה
נאור שירי:
 כשאני קם בבוקר, ואני יודע לאן הילדים שלי מגיעים, ואני יודע שיש נשות צוות שמקבלות את היחס שלהן, את השכר שלהן, את ההתייחסות הפסיכולוגית, וגם למצבן בבית, אז אני הולך לעבודה בראש שקט
נאור שירי:
 זה חוסן של מדינה
נאור שירי:
 כנ"ל בשירות מילואים
נאור שירי:
 אני רואה מה קורה היום ברשויות, ואני גם חווה את זה היום על בשרי, כשבאה היום גננת ואומרת שקשה לה להיות בגן בגלל טראומות, ולא נפרט עכשיו את כל הסיבות
נאור שירי:
      יוסי, אני באמת פונה אליך
נאור שירי:
 אתה יודע שיש גם נושאים שנדחקו לגמרי לשוליים
נאור שירי:
 למשל, אלימות
נאור שירי:
 היינו אמורים לעשות דיון על אלימות, ועל תיקים פתוחים, ועל אלימות שעדיין קורית, וזה רק מדגיש את זה והופך את זה להרבה יותר חזק
נאור שירי:
  כמו כן, איך מנהלים שיח בגן, כמה פעמים מסבירים
נאור שירי:
 למשל, עד כמה  נשות הצוות מדברות ביניהן על חטופים
נאור שירי:
 הנושאים האלה פשוט צפים, ואף אחד לא מטפל בזה, יוסי
נאור שירי:
 ואתה יודע שאין אף אחד שמטפל בזה
נאור שירי:
 כולם יודעים את זה
נאור שירי:
 שים באמת קו וסטופ ותגיד: אני דורש שהנושא הזה יוסדר – זה הכול
נאור שירי:
 זה לא נושא  ברומו של עולם עכשיו, הכי פשוט בעולם לעשות את זה
נאור שירי:
 צריך לאגד את כל מי שאחראי על הגיל הרך ולייצר סטנדרט אחיד, נקודה
נאור שירי:
 למשל, מבנים, הסדרת חקיקה שאפשר לעשות עכשיו ולייצר להם מבנים ממוגנים למרחבי למידה מוגנים
נאור שירי:
  זה הכי פשוט בעולם
נאור שירי:
 יש ערים שלמות, למשל, אשקלון, היום שבהן אין היום חינוך כי אין להן יכולת לקיים חינוך
נאור שירי:
 אין חינוך מתחילת החגים
נאור שירי:
 האם אתם קולטים את זה? מתחילת החגים אין חינוך באשקלון
נאור שירי:
 רק היום הם חוזרים במתווה כמו קורונה כי אין להם מיגון
נאור שירי:
 הנושא הזה חייב, חייב, לקבל התייחסות וטיפול
נאור שירי:
 זה החוסן שלנו, זו היכולת של חיילי וחיילות המילואים ושל כל העורף האזרחי לקום בבוקר וללכת לעבודה ולייצר פה מדינה מתפקדת גם בעת חירום
נאור שירי:
 תודה
יוסף טייב:
 אני אתן למשרד בהמשך
יוסף טייב:
     יערה שילה, בבקשה
יערה שילה:
יוסי, קודם כול, תודה רבה
יערה שילה:
 הוא אפילו לא מציג אותי כי הוא מכיר אותי
יערה שילה:
 אני מומחית לגיל הרך
יערה שילה:
 אני לא יודעת אם להגיד שאני זוכה להקים עם   Early Starters מרחבים בטוחים, כשהמטרה היא מקום קבוע, דמות קבועה ואנשים קבועים
יערה שילה:
 יש לנו אנשים קבועים
יערה שילה:
 הפער שאנחנו רואים ברשויות הוא מאוד מאוד בולט בין לידה עד שלוש לשלוש עד שש
יערה שילה:
 אני לא רוצה להרחיב כי נאור דיבר על זה לעומק, אבל אשקלון היא דוגמה מאוד מאוד מאוד טובה
יערה שילה:
 היום בבוקר קיבלתי טלפון מאימא מפלאזה בים המלח שאמרה לי: אני רוצה עצה האם לחזור הביתה עם הילדה, כשאני לא בטוחה שאנחנו נוכל להישאר שם, או להשאיר אותה כבר פה כי היא  כבר התרגלה למרחב שפתחתם, ועניין חוסר היציבות
יערה שילה:
      הרשות מסוגלת לתת לשלוש עד שש הרבה יותר מהר מענים
יערה שילה:
 אנחנו עברנו כמה וכמה חוויות עם לידה עד שלוש
יערה שילה:
 רן הוא המנכ"ל, אני רק מתנדבת שם
יערה שילה:
 אני מתנדבת בכמה מקומות
יערה שילה:
 זה חוזר לאותו דבר, יוסי
יערה שילה:
 זה גם בולט מאוד עם ילדים בחינוך מיוחד
יערה שילה:
 פינו את כל הילדים של רווחה וחינוך מיוחד לאותו מלון
יערה שילה:
 זה מעמיס על הצוותים במלון, ואין מספיק צוותים שבאים ונותנים מענים
יערה שילה:
 הפערים עומדים לנו מול הפרצוף כל רגע וכל דקה
יערה שילה:
  כשאתה שואל האם צריך משהו, אומרים: לא, זה לא אני
יערה שילה:
 זה משרד הרווחה
יערה שילה:
  כשאתה בא למשהו אחר, אומרים: לא, זה משרד החינוך
יערה שילה:
 כשאתה בא לעוד משהו, אומרים: לא, זה בכלל משרד הכלכלה
יוסף טייב:
  גורם מתכלל
יערה שילה:
  שוב, יש את המועצה לגיל הרך, שעברה בחוק וקיבלה כסף, והיא לא מתפקדת, ואולי הגיע הזמן
יערה שילה:
      ברשותך, רן יוכל להוסיף על הארגון
יערה שילה:
 אני חושבת שזה חשוב
יוסף טייב:
  אתן לו בהמשך
יערה שילה:
  הפערים בולטים
יערה שילה:
  אגיד משהו שמאוד מאוד כואב לי באופן אישי
יערה שילה:
 אתה רואה איך יש לקיבוצים כוח לתכלל ולהביא ולעשות, ואתה רואה שהילדים עטופים
יערה שילה:
 אבל כנראה שקשה יותר באמת לעטוף ערים
יערה שילה:
 אתה רואה את הפערים
נאור שירי:
אי-אפשר לעטוף עיר
נאור שירי:
 האם את יודעת על כמה יישובים פזורים תושבי קריית שמונה? 183 יישובים
נאור שירי:
 איך אפשר לטפל בזה?
יערה שילה:
וגם שדרות
יערה שילה:
 ואשקלון זה בכלל סיפור
יערה שילה:
 אתה רואה בשיח עם הילדים את הפערים
יערה שילה:
 אני יכולה להביא ילדים ממש ממש קטנים
יערה שילה:
 בשבוע שעבר אמרה ילדה בת 4: אני רוצה לחזור לגן, אבל אני מפחדת מהרעש
יערה שילה:
 אני חושבת שצריך לתת מענה מתכלל
יערה שילה:
 אני לא מדברת על בריאות הנפש, ועל הילדים היותר מוגבלים, כמו אוטיזם, כשאימא אמרה לי שהילדה רק שמונה ימים, וכו'
יוסף טייב:
 חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, בבקשה
מיכל שיר סגמן:
תודה רבה, אדוני היושב ראש
מיכל שיר סגמן:
 הדיון הזה נשמע בדיוק כמו הדיון שהיה בזמן קורונה
מיכל שיר סגמן:
  כל פעם יש איזשהו משהו אחר פה, אבל זה נשמע בדיוק כמו אותם הדיונים
מיכל שיר סגמן:
 הייתי יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד בקדנציה הקודמת
מיכל שיר סגמן:
 לצערי, רק שנה
מיכל שיר סגמן:
 זה סוג של מוזיקה שחוזרת על עצמה
מיכל שיר סגמן:
      מדינת ישראל היא מדינה של 10 מיליון איש
מיכל שיר סגמן:
 כמות הילדים שיש לנו במדינת ישראל שווה בערך לעיר ממוצעת בחו"ל
מיכל שיר סגמן:
 אני תמיד אחזור על הנתון הזה כי מדובר על ניהול כושל, לא של מדינה אלא של ראש עיר
מיכל שיר סגמן:
 ולכן, זה הופך את המחדל של ילדי ישראל, ובתוכם נושא החינוך, מאחר ואנחנו יודעים שילד זה הרבה מעבר לחינוך, להרבה יותר חמור
מיכל שיר סגמן:
 וכמו שהיה ב-7  באוקטובר, כשהחברה האזרחית מייד התעוררה, אנחנו רואים אותו הדבר כאן
מיכל שיר סגמן:
 אנחנו רואים את הגננות, אנחנו רואים את צוותי החינוך המסורים שקמים ועושים למרות הכול
מיכל שיר סגמן:
 למרות שהם לא מקבלים את השכר, למרות שהם לא מקבלים את התמיכה, לא האישית, לא  הפסיכולוגית, לא להם, לא לילדים
מיכל שיר סגמן:
 אין סיבה, אין סיבה, שהדברים כאן לא יתוקנו
מיכל שיר סגמן:
 צריך רק רצון
מיכל שיר סגמן:
 צריך להפסיק להתפשר
מיכל שיר סגמן:
 וזאת המילה שעולה לי בימים האחרונים - שלמדנו להתפשר על הטוב ביותר
מיכל שיר סגמן:
 אנחנו בכל פעם מנסים לסתום עוד איזשהו משהו בתוך הדלי הזה שקוראים לו החינוך הרך, החינוך של הילדים
מיכל שיר סגמן:
 ודי, צריך לבוא ולהגיד: אנחנו לא רוצים להתפשר, אנחנו רוצים את הטוב ביותר
מיכל שיר סגמן:
 אנחנו רוצים את המורים הטובים ביותר, את הגננות הטובות ביותר, את הסייעות הטובות ביותר
מיכל שיר סגמן:
 אנחנו רוצים לשלם להם בהתאם
מיכל שיר סגמן:
 אנחנו רוצים את המסגרת החינוכית הטובה ביותר עבור הילדים שלנו, ואנחנו לא מוכנים יותר להתפשר
מיכל שיר סגמן:
 ואם נידרש לזה תקציב, אנחנו נשיג לזה תקציב
מיכל שיר סגמן:
 אם צריך לצמצם דברים אחרים במשרד החינוך, אנחנו נצמצם דברים אחרים במשרד החינוך
מיכל שיר סגמן:
 ואם צריך, והקמנו כבר גורם מתאם ומתכלל בתוך משרד המשפטים לילדים, אז אולי צריך להקים, כמו בצבא, מחלקת תיאום בכל משרד ממשלתי כדי שילמדו גם כן לדבר האחד עם השני
מיכל שיר סגמן:
 למשל, אם צריך מול המועצה המקומית, מול העירייה, או אם צריך תיאום מול משרדי ממשלה אחרים
מיכל שיר סגמן:
  אפשר לעשות את זה
מיכל שיר סגמן:
 יש בצבא מחלקת תיאום בצבא
מיכל שיר סגמן:
 אנחנו נקים מחלקת תיאום בכל משרד ממשלתי כדי שדברים יוכלו לזרום בצורה יותר טובה, ולא שבכל פעם ייתקעו בפלומבה
מיכל שיר סגמן:
  אני מכירה את האנשים הטובים שיושבים כאן
מיכל שיר סגמן:
 הם מגיעים לכנסת בכל דיון
מיכל שיר סגמן:
 הם מגיעים, הם נלחמים
מיכל שיר סגמן:
 הם כבר חוזרים על עצמם, רק ששום דבר לא משתנה
מיכל שיר סגמן:
 מה כן משתנה? המציאות
מיכל שיר סגמן:
 קודם זאת היתה קורונה, והם נאלצו להתמודד עם זה, ועכשיו יש מלחמה
מיכל שיר סגמן:
 מחר יהיה משהו אחר
מיכל שיר סגמן:
 עד מתי אנחנו נסכים להתפשר כמדינה? תודה
יוסף טייב:
  תודה רבה
יוסף טייב:
 דוד זמורה, נציג התאחדות מעונות היום הפרטיים
יוסף טייב:
 האם דוד נמצא איתנו? לא
יוסף טייב:
 בר אור, בבקשה