GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלון שוסטר:
     אני חושב שחשוב מאוד לבצע את הערכת המצב עם ראשי הרשויות – כפי שיושבי הראש אמרו – שמבינים היטב שאין דין המציאות בחברה הבדואית כדין מקומות אחרים, שהם מוגנים יותר, ורק צריכים להשלים בתחנות ההסעה
אלון שוסטר:
      אני מייחל לכך שהמציאות הנוקבת שאנחנו נמצאים בתוכה, שהכניסה אותנו ביחד לפעמים לאותו הטנק ולפעמים לאותו המרחב האזורי, ובוודאי מול אותו איום – תגרום למדינת היהודים להיות מקום שבו גם האזרחים הערבים, הדרוזים והצ'רקסים ירגישו בבית
אלון שוסטר:
תודה רבה
אלון שוסטר:
 מור מיטלמן ממינהל התכנון במשרד הפנים נמצאת איתנו בזום?
מור מיטלמן:
כן
מור מיטלמן:
 רק רציתי לעדכן, בהקשר של מיגון מוסדות החינוך, שאנחנו, במינהל תכנון במחוז דרום, עובדים מול אגף הרגולציה
מור מיטלמן:
 יש עכשיו את כל תקנות הפטור– אני לא מדברת על התמ"א, אלא על תקנות – שנכנסו למגורים, למוסדות חינוך, ועכשיו גם למוסדות קהילה ובריאות
מיכאל ביטון:
במילים פשוטות, את אומרת שבכפרים לא מוכרים, לעניין מבנה ציבור, חינוך וקהילה – ישולב הפטור שמוצע עכשיו?
מור מיטלמן:
לצערי לא
מור מיטלמן:
 אני אמשיך בהסבר - - -
מיכאל ביטון:
אנחנו עוסקים בלא מוכרים
מיכאל ביטון:
 זה משעמם לדון במקום המתוכנן, כי יש תכנון שיבצעו ויש הקלות
מיכאל ביטון:
 מה קורה במקום לא מוכר, שיש בו בית ספר או מקבץ שירותי ציבור, ושם – רוצים להניח עכשיו מיגון?
מור מיטלמן:
על זה אני רוצה לדבר
מור מיטלמן:
 המעקב נעשה בגלל שאנחנו רוצים לוודא שגם המבנים שנבנו, מכוח תמ"מ, למרכזי שירותים זמניים – ייכנסו לתקנות הפטור האלה
מור מיטלמן:
 כיום, הם לא נכנסים לתקנות הפטור
מור מיטלמן:
 אנחנו מבינים – זה הכול ממש מהשבועיים האחרונים – שהדרך תהיה, כנראה, להכניס אותם בצו הוראת שעה, על פי סעיף 266(ה)
לזכויות הילד):
מתי זה יקרה? אחרי המלחמה?
מור מיטלמן:
אנחנו קיבלנו את התשובה מאגף הרגולציה אתמול אחר הצוהריים, ואנחנו עובדים על להעביר להם את המיקומים - - -
לזכויות הילד):
מתי זה יקרה? חבר'ה, יש פה לחץ של זמן; עברו חודשיים; מדובר פה על היישובים הכי בעייתיים שיכולים להיות, בגלל שהם לא מוכרים ואין בהם שום מיגון
לזכויות הילד):
 נניח שמישהו רוצה לשים מיגון באופן פרטי – גם את זה אתם מונעים ממנו?
מור מיטלמן:
לא
מיכאל ביטון:
מתי התקנות הכלליות האלה, שבתוכן תשלבו הוראת שעה עבור מה שפרטת, יגיעו לכנסת?
מור מיטלמן:
אני לא יודעת להגיד, אבל העניין - - -
יוסף עטאונה:
התיקון שהיא מדברת עליו נמצא בכנסת, בוועדת הפנים
יוסף עטאונה:
 הביאו את הבקשה שמרכזי השירות אכן יהיו בתוך הצו, ועד לרגע זה – מינהל התכנון לא מסכימים
מיכאל ביטון:
אז עכשיו את מודיעה שיש נכונות לשלב את הדבר הזה?
מור מיטלמן:
נכון
מיכאל ביטון:
היא אומרת שעכשיו זה טרי ושיש נכונות לשלב אותם
מור מיטלמן:
לא עלתה אי-הסכמה בשום שלב; לאורך כל הזמן – זו הייתה שאלה של איך
יוסף עטאונה:
את לא מדייקת
יוסף עטאונה:
 יש לי תשובה בכתב ממינהל התכנון, שבה הם אומרים שהם לא כוללים את מרכזי השירות בתוך הצו וההקלות שמקדמים
לזכויות הילד):
תודיעי לנו מתי זה אמור - - -
אברהם דרורי:
סליחה, אני אבקש להתייחס
אברהם דרורי:
 לאה דרורי, אגף רגולציה במינהל התכנון
אברהם דרורי:
 אני רק אגיד כמה מילים בהמשך למה שמור אמרה קודם
אברהם דרורי:
 חוק התכנון והבנייה, והתקנות, מאפשרים מיגון בשטחים שהם מוסדרים סטטוטורית – שיש בהם תוכנית ושניתן בהם היתר
אברהם דרורי:
      מור דיברה קודם על הנושא של צו מכוח סעיף 266(ה) לחוק, שמתייחס לפטור מהיתר ומתוכנית
אברהם דרורי:
 אנחנו בוחנים את זה מול הלשכה המשפטית במקרים מסוימים וספציפיים
אברהם דרורי:
 מתאפשר להקים מיגוניות כשכבר יש צו בתוקף עד ה-06 בינואר 2025, שחתום על ידי השר – גם מפטור מהיתר וגם מתוכנית
אברהם דרורי:
 כמו שפיקוד העורף אמרו קודם – הם גם מקימים את זה בפועל
אברהם דרורי:
 תודה
לזכויות הילד):
אוקיי
לזכויות הילד):
 בכל מקרה, מתי אתם מביאים את התקנות לכנסת בהוראת שעה?
אברהם דרורי:
התקנות במקומות שמסודרים סטטוטורית - - -
לזכויות הילד):
לא במקומות מסודרים; במקומות לא מסודרים, שלא מוכרים
אברהם דרורי:
כמו שמור אמרה קודם, הסוגייה עלתה אתמול, והיא נמצאת בבחינה מול הלשכה המשפטית כדי לראות אם זה בכלל מתאפשר
לזכויות הילד):
חברים, תקבעו לכם לוח זמנים
לזכויות הילד):
 כל הסרבול הזה - - -
יוסף עטאונה:
היא מטעה את הוועדה כי היא לא מדייקת בעובדות – הבקשה שלנו לכלול את מרכזי השירות בתוך התיקון יושבת על השולחן שלכם כבר חודש וחצי
יוסף עטאונה:
 אני דיברתי גם עם לשכת השר ואף אחד לא נותן מענה, כולל יעקב אשר בוועדת הפנים, שמסכים איתי על העיקרון, אבל אומר: "הפתרון צריך לבוא ממינהל התכנון"
יוסף עטאונה:
 צריך לקבל תשובה מהייעוץ המשפטי שלכם
לזכויות הילד):
יש פה מצב חירום
לזכויות הילד):
 אתם יכולים לבוא עם הדברים האלה לכנסת
לזכויות הילד):
 אנחנו נמצאים פה 24 שעות, ונקדם את זה, אבל לא יכול להיות שתגידו: "אין לנו", "לא יודעים", "אין לנו זמן", "זה רק אתמול הגיע" – זה לא מעניין
לזכויות הילד):
 אתם תקבעו לעצמכם 48 שעות
לזכויות הילד):
 הלא, על מה מדובר? על שני משפטים?
אברהם דרורי:
חוק התכנון והבנייה והתקנות חלים במקומות שבהם יש תוכנית - - -
לזכויות הילד):
זה ברור לי
לזכויות הילד):
 את לא מחדשת לי
לזכויות הילד):
 דרך אגב, אני הייתי יושב ראש ועדת התכנון בעיריית נתניה; ועדה מקומית
לזכויות הילד):
 אני מכיר את זה
לזכויות הילד):
 כשרוצים לעשות שינוי – אפשר לעשות שינוי
לזכויות הילד):
 אנא מכם, אנחנו יודעים שבמקומות המוכרים – ברור; לא רוצה להתעסק איתם
לזכויות הילד):
 תגידו מה צריך לעשות במקומות הלא מוכרים, ואם צריך הוראת שעה – תביאו אותה אלינו ונאשר אותה, או שתביאו אותה למי שצריך לאשר אותה
אברהם דרורי:
ככל ותהיה חקיקה ראשית שתנחה אותנו - - -
לזכויות הילד):
אני לא צריך חקיקה ראשית
לזכויות הילד):
לא צריך חקיקה ראשית בשביל הוראת שעה
אברהם דרורי:
כרגע, בוחנים בלשכה המשפטית הוראת שעה מכוח סעיף 266(ה) לחוק
אברהם דרורי:
מתי יהיו תשובות? כמה זמן אתם צריכים לבחון את זה?
אברהם דרורי:
מבחינת חקיקה ראשית, אם רוצים שהתקנות שחלות בכל יישובי הארץ יחולו - - -
לזכויות הילד):
אנחנו נקבע לכם: אנחנו רוצים שתסיימו בתוך שבוע, לדיון הבא
לזכויות הילד):
בתוך עשרה ימים, לכל היותר, יהיה פה דיון נוסף, ואנחנו נרצה לשמוע - - -
לזכויות הילד):
זה פשוט
לזכויות הילד):
 איזה מין דבר זה? אי-אפשר לקבל פה תשובות?
לזכויות הילד):
אחרון הדוברים בנושא המיגוניות הוא ליאור כלפה
לזכויות הילד):
 אחריו נעבור לנושאים האחרים שאנחנו מנסים לקדם בוועדה
ליאור כלפה:
בוקר טוב
ליאור כלפה:
 קודם כול, כמי שמסתובב בחברה הבדואית כבר כמה שנים, אין ספק שהאירועים של ה-07 באוקטובר הם אירועים מכוננים בהקשר של החיבור של החברה הבדואית לחברה הישראלית
ליאור כלפה:
 יש שותפות גורל
ליאור כלפה:
 אני ביקרתי אצל משפחות החטופים, אצל הנרצחים ואצל הגיבורים למיניהם – ויש לא מעט סיפורים מעוררי השראה, אחד-אחד
ליאור כלפה:
     ביחס לנושא המיגון, כמו שאמר יונתן, אנחנו הסטנו תקציבים מתוכנית החומש
ליאור כלפה:
 אגב, זה המקום שבו גם צריך לראות שאתם עוזרים לנו להשאיר את תוכנית החומש כמו שהיא, ושהיא לא עוברת קיצוץ
ליאור כלפה:
 הסטנו תקציבים מתוכנית החומש לטובת סוגיות מיגון בשני היבטים: שישה מיליון שקלים לפיקוד העורף לתחנות איסוף תלמידים, ועוד 26 מיליון שקלים לרשויות המקומיות, למיגון מרחבים ציבוריים בתוך הרשויות המקומיות
ליאור כלפה:
     צריך לזכור שהאחריות על המיגון היא קודם כול על מגיש ההיתר
ליאור כלפה:
 זאת אומרת, כשאנחנו מדברים פה על מרכזי השירותים – הכתובת לדיון, יסלחו לי האנשים - - -
ליאור כלפה:
אבל במקומות לא מוכרים – אין להם כתובת
ליאור כלפה:
מרכזי השירותים נמצאים בתמ"מ, והם נותנים שירותי חינוך לאוכלוסיית הפזורה
ליאור כלפה:
 הכתובת היא משרד החינוך, ולא פיקוד העורף
ליאור כלפה:
 פיקוד העורף נותן הנחיות, ולכן צריך לזמן את משרד החינוך, בהקשר הזה, כדי לקבל תשובות
יוסף עטאונה:
60 יום של מלחמה, ועד עכשיו, מהדיון הזה, אנחנו לא יודעים מהי הכתובת
יוסף עטאונה:
 אתה אומר שאת לא הכתובת, אלא משרד החינוך; ופיקוד העורף אומר שהוא לא יודע
יוסף עטאונה:
 60 יום, ואתם לא יודעים מי הכתובת כדי לטפל באנשים האלה
יוסף עטאונה:
 צריך לתת כתובת
יוסף עטאונה:
 נקודה
מיכאל ביטון:
אולי אתה יכול להגיד מי במדינה אחראי למגן את הכפרים הלא מוכרים, גם בפתרונות חלקיים או זמניים?
ליאור כלפה:
מרכזי השירותים הם בית ספר לכל דבר
ליאור כלפה:
 כשבונים בית ספר בכל רשות מקומית – ואדוני, מיכאל ביטון, היית ראש עירייה – מקבלים הרשאה ממשרד החינוך, על בסיס הכרה בצורך, ועל בסיס זה נבנה בית הספר כדת וכדין
ליאור כלפה:
 גם את מרכז השירותים שבנינו בח'שם זנה, בתקופת השר מאיר כהן, בנינו עם מיגון כדת וכדין
ליאור כלפה:
אבל אנחנו מדברים על מקומות שהם לא מוכרים, שבהם לא נבנים - - -
ליאור כלפה:
אני מדבר על מרכזי שירותים, שנמצאים במסגרת תמ"מ 14/40
מיכאל ביטון:
אבל לא כל בתי הספר של מרכזי השירותים הם מוגנים; חלקם נבנו לפני הזמן - - -
ליאור כלפה:
נכון
ליאור כלפה:
 הכתובת לעניין, בסופו של דבר, היא משרד החינוך, ולא פיקוד העורף, כי משרד החינוך הוא זה שמנהל את בתי הספר, שאחראי על תקצוב בתי הספר, על בינוי בתי הספר וכדומה
ג'ומעה אלסבאבחה אלענאמי:
אבל אלה רק בתי ספר חדשים
ג'ומעה אלסבאבחה אלענאמי:
 אני המתכלל של החברה הבדואית במשרד החינוך, המפקח ג'ומעה אלענאמי
אסף וינינגר:
או כשיש הרחבה בבית ספר קיים
גומעה אלסבאבחה:
אני אדייק: כל בתי הספר במשרד החינוך שנבנו משנת 1983 והלאה הם ממוגנים
גומעה אלסבאבחה:
 בתי ספר שנבנו לפני 1983, או בתי ספר ארעיים, שנמצאים בכפרים הלא מוכרים, הם לא ממוגנים
גומעה אלסבאבחה:
יש כספים לשיפוצי עומק וכל מיני דברים למבנים ישנים יותר
גומעה אלסבאבחה:
 כסגן ראש עיריית ירושלים לשעבר וכמחזיק תיק חינוך – הגיעו כספים ממשרד החינוך על מנת למגן או לחזק מבנים ישנים, שנבנו לפני שנת 1983
גומעה אלסבאבחה:
 למה הם לא נכללים?
גומעה אלסבאבחה:
יש לנו בעיה בכפרים הלא מוכרים
גומעה אלסבאבחה:
 כמשרד החינוך בכפרים הלא מוכרים, אנחנו ניסינו לבנות כיתות ולא קיבלנו היתרים, אפילו, כדי לשים קרוואנים
מיכאל ביטון:
אבל אם אתה מקבל עכשיו, בהוראת השעה הזו, אפשרות לבינוי מיגון?
מיכאל ביטון:
ממינהל התכנון?
גומעה אלסבאבחה:
מינהל התכנון מעורב בסוגייה הזו
גומעה אלסבאבחה:
 היה סיור של ועדת החינוך בכנסת, עם חבר הכנסת יוסף עטאונה
גומעה אלסבאבחה:
 זה מטופל ברמה של המנכ״ל
לזכויות הילד):
אני מציע שאנחנו נסכם את נושא המיגון, כי יש לנו פה עוד שני נושאים שאנחנו רוצים לשמוע עליהם וגם לטפל בהם
גומעה אלסבאבחה:
אני רוצה להוסיף מילה על העניין של המיגון: חברים, יש לנו בעיה רצינית בהחזרת תלמידים, בעיקר בכפרים הלא מוכרים
גומעה אלסבאבחה:
 אני מצטרף לדרישה שהייתה פה, של לשים את המיגוניות בבתי הספר
מיכאל ביטון:
יפה מאוד
מיכאל ביטון:
 אז תעזרו לנו מול פיקוד העורף
מיכאל ביטון:
 קחו את כל המיגוניות מתחנות ההסעה, ואת כל ה-80 שיגיעו
מיכאל ביטון:
 תוציאו נייר עמדה של מנכ"ל משרד החינוך אל פיקוד העורף בבקשה הזו, כדי שיהיה גיבוי מקצועי
לזכויות הילד):
אנחנו מסיימים את הנושא של המיגון - - -
ד"ר יעלה רענן:
אני רוצה להוסיף
ד"ר יעלה רענן:
 אני מנכ"לית המועצה האזורית לכפרים הלא מוכרים - - -
לזכויות הילד):
סליחה, אני לא נותן לך את הרשות כרגע
ד"ר יעלה רענן:
אני מדברת בשם 100,000 תושבים
ד"ר יעלה רענן:
אנחנו חייבים לעבור לעוד נושאים
ד"ר יעלה רענן:
 יש עוד שני נושאים
לזכויות הילד):
אנחנו מיצינו, כרגע, את הנושא של המיגון
לזכויות הילד):
 קיבלנו פה תמונה עגומה מאוד, בעייתית מאוד, ושלושת הוועדות ימשיכו לעקוב אחרי זה
לזכויות הילד):
 אנחנו נכניס אותו בסיכום, נבקש תוכנית ונבקש מכל אלה שהיו בזום – שיהיו פה, כי אנחנו רואים פה גם חוסר שיתוף, לצערי, בין מינהל התכנון לבין משרד החינוך, פיקוד העורף ואחרים
לזכויות הילד):
מינהל החינוך, שר החינוך ופיקוד העורף צריכים לפתור את הבעיה הזו אחת ולתמיד
לזכויות הילד):
אנחנו עוברים לנושא של החוסן וליווי המשפחות של החטופים והנרצחים
לזכויות הילד):
 מי פה רוצה לומר משהו על הנושא?
מיכאל ביטון:
אנחנו רוצים לדעת, בעיקר, איך הוא מבוצע
מיכאל ביטון:
 מי בממשלה אמון על זה, ואיך מתבצע הליווי?
רון כץ:
שלום
רון כץ:
 אני קרן כץ משרד הרווחה
רון כץ:
 בעקרון, מי שאחראי על החוסן זה משרד הבריאות, וגם אנחנו שותפים לתקצוב
רון כץ:
 יש את מרכז החוסן הבדואי, שעשה טיפול יפה מאוד במשפחות החטופים לאורך כל האירוע
רון כץ:
 איברהים אלעטאונה אמור להיות בזום, ואני אשמח שהוא יתייחס
מיכאל ביטון:
יש לנו שני סעיפים: סעיף אחד הוא כללי – טיפול בטראומה, חוסן קהילתי, איך הדברים עובדים
מיכאל ביטון:
 הטראומה היא רחבה, והיא לא רק של אנשים שנפגעו ישירות
מיכאל ביטון:
 יש לנו מספר משפחות של חטופים, ונפגעי פעולות איבה
מיכאל ביטון:
 אנחנו רוצים לדעת שהם קיבלו מיצוי זכויות; שמוצמד אליהם נציג ממשלה – שלחטופים יש נציג ממשלה או נציג צה"ל שצמוד אליהם
מיכאל ביטון:
 מי נותן לנו את התמונה הזו?
יאסר חוג'יראת:
למי שייך משרד החוסן?
בלה בן גרשון:
בלה בן גרשון, משרד הבריאות
בלה בן גרשון:
 משרד הבריאות מוביל את הפעילות של מרכז החוסן, וגם של שאר מרכזי החוסן בארץ, בשיתוף עם משרדי ממשלה נוספים
מיכאל ביטון:
הייתה לי הזכות להקים את מרכז החוסן של הקהילה הבדואית
מיכאל ביטון:
 אנחנו נשמע את מנהל מרכז החוסן, אבל לפני זה נשמע על הליווי ומיצוי הזכויות של משפחות החטופים ושל נפגעי פעולות האיבה
מיכאל ביטון:
 מי נותן לנו תשובה קצרה על זה?
לינא סולטאן בשארה:
אני רוצה להתייחס לזה
לינא סולטאן בשארה:
 עו"ד לינא סולטן בשארה, יחידת התיאום הממשלתית לזכויות ילדים ונוער, אני ממונה על תיאום זכויות ילדים בחברה הערבית
לינא סולטאן בשארה:
 אני רוצה להתייחס לכך שבשל ילדים שנותרו ללא הורים, ובעקבות פניית השולחן הרב-מגזרי לילדים ונוער במלחמה – פועל צוות, בהובלת משרד הרווחה, לתיאום הטיפול ולמיצוי הזכויות של הילדים האלה
לינא סולטאן בשארה:
 הצוות נפגש אחת לשבוע ופותר סוגיות שעולות ביחס אליהם
לינא סולטאן בשארה:
      בצוות חברים גם משרד הרווחה; משרד החינוך; משרד הבריאות; משרד המשפטים; משרד הביטחון; המוסד לביטוח לאומי ומשרד ראש הממשלה
לינא סולטאן בשארה:
 הצוות יתחיל, כעת, לפעול גם לתיאום הטיפול בילדים השבים מהשבי
מיכאל ביטון:
תודה על הדברים שלך, אבל אני לא שאלתי את זה; שאלתי מי בממשלה נותן לנו תשובה על ליווי פרטני של משפחות הנפגעים והחטופים? אנחנו רוצים לדעת שמוצמד אליהם נציג ממשלה, ושיש מיצוי זכויות של נפגעי פעולות איבה
לינא סולטאן בשארה:
אני יכולה להמשיך את ההתייחסות שלי
מיכאל ביטון:
אני רוצה תשובה על השאלה שלי
מיכאל ביטון:
 אני לא מבין אתכם
מיכאל ביטון:
 ספציפית, יש פה 19 הרוגים
מיכאל ביטון:
 האם לכל אדם כזה יש נציג ממשלה? יש חטופים בדואים
מיכאל ביטון:
 האם הוצמד להם נציג ממשלה? נציג צה"ל? אם התשובה היא כן – נתקדם
לינא סולטאן בשארה:
קודם כול – כן
לינא סולטאן בשארה:
 תכף איברהים ישלים, אבל לכל משפחה יש מלווה; יש גם ועדה של גל הירש, שבה יושבים נציגים של כל משרדי הממשלה
לינא סולטאן בשארה:
 כל משפחה מקבלת ליווי צמוד
לינא סולטאן בשארה:
 מרכז החוסן הבדואי נתן לכל משפחה של החטופים - - -
יוסף עטאונה:
לכל משפחה יש איש קשר
מיכאל ביטון:
יש? אוקיי
מיכאל ביטון:
 אנחנו עוברים לסעיף הבא
מיכאל ביטון:
 אתם אומרים לנו שיש מיצוי זכויות של כל משפחות של ההרוגים – כי יש להן הרבה זכאויות כנפגעות פעולות איבה – ושלחטופים יש נציג ממשלתי שצמוד אליהם
מיכאל ביטון:
 אנחנו יכולים לדעת את זה, כתשובה ברורה?
יוסף עטאונה:
לחטופים – כן
יוסף עטאונה:
 אני יודע שיש ליווי למשפחות
מיכאל ביטון:
חבר הכנסת דלל, בוא ניתן ליעלה להתייחס, לפני שנעבור לנושא הבא
מיכאל ביטון:
 היא תדבר באופן כללי, ולאחר מכן נעבור לסוגיות של חוסן וטראומה כללית בחברה הבדואית
לזכויות הילד):
בבקשה
ד"ר יעלה רענן:
אני מתנצלת
ד"ר יעלה רענן:
 זו תגובה של טראומה כללית גם כן
ד"ר יעלה רענן:
אנחנו גם מתנצלים, כולנו
ד"ר יעלה רענן:
 גם אנחנו צריכים לשחק בין הזמנים
ד"ר יעלה רענן:
 יש פה כמות אנשים גדולה שביקשה לדבר, והזמן לא יכול להכיל את כולם, לצערנו הרב
ד"ר יעלה רענן:
 בבקשה, הגברת יעלה
ד"ר יעלה רענן:
הסבלנות היא אחרת אחרי שנמצאים בממ"ד עם חמאס
ד"ר יעלה רענן:
 דבר ראשון, אני מנכ"לית המועצה האזורית לכפרים הלא מוכרים, ואני מגיעה לכאן בשם המועצה אזורית לכפרים הלא מוכרים, שמנסה לייצג 100,000 תושבים שהמדינה לא מאפשרת להם - - -
ד"ר יעלה רענן:
שליש מהחברה הבדואית?
ד"ר יעלה רענן:
נכון
ד"ר יעלה רענן:
 כפי שהעלו פה חברי הכנסת ואחרים – אנחנו צריכים את המיגוניות בבתי הספר
ד"ר יעלה רענן:
 הילדים לא נשלחים על ידי ההורים שלהם לבתי הספר כי הם מפחדים
ד"ר יעלה רענן:
 כאשר נופל טיל על כפר – והם נופלים; השבוע שוב נפלו טילים על הכפרים – והילדים בבתי הספר, וההורים לא לידם – הם מתים מפחד
ד"ר יעלה רענן:
 לכן, ההורים פשוט לא שולחים את הילדים לבית הספר
ד"ר יעלה רענן:
 לכן, חייב שיהיה מיגון בבתי הספר
ד"ר יעלה רענן:
      מצד אחד, פיקוד העורף אישר את פתיחת בתי הספר, ומצד שני – בתי הספר לא ממוגנים
ד"ר יעלה רענן:
 אני רוצה לומר שזה מתווסף לפגיעה מתמשכת בילדי הבדואים בבתי הספר
ד"ר יעלה רענן:
 בקורונה לא היה מנשר, אז הם לא למדו מרחוק
ד"ר יעלה רענן:
 כל דבר כזה שקורה, בכל שנה, גורע מהיכולת של הילדים האלה להמשיך ולסיים את בית הספר
ד"ר יעלה רענן:
     אני רוצה לחזק משהו שיוסף אמר: אנחנו חישבנו, והסיכוי שאתה תמות מטיל, אם אתה גר בכפר לא מוכר, הוא פי 2,200 יותר מכל אזרח אחר
ד"ר יעלה רענן:
 האמירה הכללית שלפיה במלחמה הזו אין הבדלה בין אדם לאדם – היא לא נכונה
ד"ר יעלה רענן:
 אם אתה תושב בכפר לא מוכר – הסיכוי שאתה תיפגע הוא כל כך הרבה יותר גבוה
ד"ר יעלה רענן:
     הדבר הנוסף שאני רוצה לדבר עליו הוא אותן מיגוניות שעשויות משקי חול
ד"ר יעלה רענן:
 האנשים מסרבים להיכנס אליהן
ד"ר יעלה רענן:
 סתם שמים אותן
ד"ר יעלה רענן:
 כאשר ילד, או הורה, יודע שהטיל מגיע מהשמיים, ומסתכל למעלה ורואה שמיים – הוא מפחד מהמיגוניות האלה
ד"ר יעלה רענן:
 ההרגשה שלהם היא שאם הם ייכנסו לשם – הסיכוי שהם ימותו הוא גדול יותר
ד"ר יעלה רענן:
 לכן, אין טעם לשים מיגון שלא נותן שום מענה – גם לא נפשי
ד"ר יעלה רענן:
      אני מסכימה שהצינורות שמניחים הם לא מיגון טוב, אבל כך, לפחות, הם מרגישים שיש להם איזה סיכוי להיות מוגנים
ד"ר יעלה רענן:
 אף אחד לא נכנס לתוך האסקו; הם פשוט מפחדים מהן
ד"ר יעלה רענן:
 הפחד הוא שטיל ייפול פנימה ויהרוג את כל מי שנמצא שם, בפנים
ד"ר יעלה רענן:
 אני מציעה שיפסיקו להניח את האסקו, ואני מקווה מאוד שימשיכו, אחרי בתי הספר, לשים מיגוניות גם בתחנות הסעה; זה רעיון מצוין
ד"ר יעלה רענן:
      אני רוצה להוסיף שתחנות ההסעה, שהילד נמצא על ידן במשך עשר דקות, נמצאות בריכוזי אוכלוסייה
ד"ר יעלה רענן:
 כאשר תהיה אזעקה – הרבה אנשים יוכלו להגיע לתחנות ההסעה האלה, אז כן צריך להמשיך ולשים אותן שם, אבל רק אחרי בתי הספר
ד"ר יעלה רענן:
 תודה
לזכויות הילד):
 אנחנו נמשיך בנושא של החוסן הנפשי
לזכויות הילד):
איברהים, בבקשה
איברהים אלעטאונה:
אני איברהים, מנהל מרכז החוסן
איברהים אלעטאונה:
 מרכז החוסן פועל בחברה הבדואית משנת 2016
איברהים אלעטאונה:
 הוא פועל, בשגרה, בתחום של מוכנות לחירום של רשויות, חוסן קהילתי ומתן טיפול פסיכולוגי
איברהים אלעטאונה:
 מה-07 באוקטובר, אנחנו מפעילים קו טלפוני לסיוע נפשי, וקיבלנו מעל 2,500 פניות
איברהים אלעטאונה:
 דרך אגב, אנחנו רואים שיש הרבה פניות כתוצאה מעניין המיגון, דווקא מהכפרים הלא מוכרים, בגלל תחושת חוסר האונים וחוסר המוגנות
איברהים אלעטאונה:
 כתוצאה מכך, יש יותר דיווח על חרדה
איברהים אלעטאונה:
      בהמשך לשאלה שלך בעניין משפחות החטופים ונפגעי האיבה, אנחנו מלווים את משפחות החטופים – יחד עם מחלקות הרווחה, כי התפיסה היא שאנחנו לא מחליפים את מה שקיים
איברהים אלעטאונה:
 נמצא פה גם סעיד אל עוברה, שטיפלנו ביחד במשפחת זיאדנה
איברהים אלעטאונה:
 יש לציין כי אנחנו הגענו לכל הנפגעים בשיתוף פעולה עם הביטוח הלאומי
איברהים אלעטאונה:
מה עם הפצועים? מה עם החוסן הנפשי של התושבים עצמם, באופן כללי? הפצועים; המשפחות של הפצועים; האנשים עצמם, שמספרים פה על כמה הם נמצאים בפחד במקומות הלא מוכרים – יש לנו חבר'ה שמטפלים בהם?
לזכויות הילד):
איזה טיפול הם מקבלים, אם הם מקבלים?
איברהים אלעטאונה:
יש כל מיני סוגי טיפול: יש עזרה ראשונה נפשית, שאנחנו נותנים כסיוע נפשי בתוך השטח; אנשים שמדווחים על משהו מתמשך – מקבלים טיפול פסיכולוגי כנפגעי חרדה
איברהים אלעטאונה:
 אנחנו עובדים במסגרת שלוחות, שפרוסות בשגב שלום, ברהט, בכסייפה - - -
לזכויות הילד):
יש אנשים שזקוקים לטיפול ולא מקבלים אותו?
איברהים אלעטאונה:
כל מי שזקוק לטיפול ואנחנו יודעים לגביו – ואנחנו עובדים עם מחלקות הרווחה - - -
איברהים אלעטאונה:
כל מי שניגש אליכם, גם אם הוא מהכפרים המוכרים וגם אם הוא מהכפרים הלא מוכרים – כולם מקבלים מענה?
איברהים אלעטאונה:
אנחנו שואפים לתת טיפול לכל מי שאנחנו יודעים לגביו, ושמגיע אלינו
איברהים אלעטאונה:
 נתון אחרון חשוב מאוד הוא שמאז ה-07 לאוקטובר – בתוך חודש, קיבלתי מספר מטופלים שהוא מעל הממוצע השנתי שלנו, וזה אומר הרבה מאוד
לזכויות הילד):
 יש לנו נציגה מסורוקה בזום
לזכויות הילד):
 בבקשה
בותיינה אלעטאונה:
שלום לכם
בותיינה אלעטאונה:
 שמי בותיינה אלעטאונה, ואני עובדת סוציאלית בשירות לעבודה סוציאלית בסורוקה
בותיינה אלעטאונה:
 רציתי לשתף אתכם בכך שאנחנו נערכנו מבעוד מועד לקבלת שני החטופים ממשפחת אל זיאדנה, והקמנו שני צוותים ייעודיים לטיפול בבני המשפחה – צוות שליווה את הנערה, וצוות נוסף שהותאם עבור אחיה
בותיינה אלעטאונה:
 הצוות מורכב מרופא ורופאה, אח ואחות, עובדת סוציאלית ועובד סוציאלי, בהתאמה
בותיינה אלעטאונה:
 ליווינו אותם מהרגע הראשון שבו הם הגיעו לבית החולים
בותיינה אלעטאונה:
     במהלך השהות שלהם פה, עבדנו בשיתוף פעולה עם מספר מוקדים, כדי לוודא שיש רצף טיפול; היינו בקשר עם נציגות ממטה משפחות החטופים; היינו בקשר עם עובדת סוציאלית ייעודית, מטעם המחלקה לשירותים חברתיים ברהט, וגם עם המוסד לביטוח לאומי - - -
לזכויות הילד):
עדיין יש מטופלים מהמגזר הבדואי, בבית החולים, מהאירוע של ה-07 באוקטובר?
בותיינה אלעטאונה:
לא
בותיינה אלעטאונה:
 האחרונים שהגיעו אלינו הם שני החטופים שחזרו אלינו
בותיינה אלעטאונה:
 טיפלנו בהם ובמשפחות, והם שוחררו הביתה לפני מספר ימים
לזכויות הילד):
 ד"ר סחר אלצאנע
ד"ר סחר אלצאנע:
אני ד"ר סחר אלצאנע, מנהלת השירות הפסיכולוגי באל-קסום, שמשרת כפרים מוכרים ובלתי מוכרים
ד"ר סחר אלצאנע:
 אני שומעת פה הרבה מאוד על טיפולים שניתנים פה ושם; השירות הפסיכולוגי נמצא שם בשעה וחצי הראשונות של האירועים
ד"ר סחר אלצאנע:
 מה שמייחד את הפסיכולוגיה הציבורית זה שהיא מונגשת לאוכלוסייה
ד"ר סחר אלצאנע:
      הפסיכולוגים שלנו יצאו, תחת אש, למקומות שבהם נהרגו ילדים
ד"ר סחר אלצאנע:
 את הזכרת שמות: מאלק ואח שלו השאירו אמא שכולה – הם היו שני הילדים היחידים שלה
ד"ר סחר אלצאנע:
 אנחנו לא מדברים רק על אחד מתוך הילדים
ד"ר סחר אלצאנע:
 כשאתה מזכיר את השם של מאלק – אני נזכרת בדמעות של האמא ובכאב שלה, כי אנחנו נמצאים שם, פיזית, בשבילה, בשביל המשפחה שלה ובשביל כלל הילדים
ד"ר סחר אלצאנע:
      המענים שם ניתנו במעגלים שונים, ועם הזמן – המעגלים מתרחבים
ד"ר סחר אלצאנע:
 המענים שלנו ניתנו גם בתקופה הראשונה
ד"ר סחר אלצאנע:
 בתי הספר היו סגורים, אבל היינו שם, בבתים, בטיפול בקבוצות ילדים – אם זה - - - או בבית של אחת המשפחות
ד"ר סחר אלצאנע:
      זוהי הפעם הראשונה שבה אנחנו רואים את רמות החרדה הקיומית של המשפחות ושל הילדים
ד"ר סחר אלצאנע:
 אנחנו מדברים על מציאות מורכבת שהילדים חיים בה, כל הזמן
ד"ר סחר אלצאנע:
 מאלק חי בסכנה לאורך כל החיים שלו: הבית שלו מסוכן; הדרך לבית הספר מסוכנת; בית הספר עצמו מסוכן; המקום היחיד שהילדים בכפרים הלא מוכרים יוצאים אליו הוא בית הספר, אז בעצם – הם חיים את כל החיים שלהם תחת סכנה
ד"ר סחר אלצאנע:
 זה לא משהו נקודתי במלחמה
לזכויות הילד):
מה היית מצפה?
ד"ר סחר אלצאנע:
כאשת מקצוע, כשאני נמצאת שם, עם הילדים, בתוך בית הספר לא מוגן – כפי שגם אני, כאשת מקצוע, לא מוגנת – אני צריך לאזור את כל הכוחות שלי בשביל להיות שם בשביל האחר
ד"ר סחר אלצאנע:
 תדמיין לעצמך מה אני צריכה להגיד לילד הזה, כשלבית הספר אין אפילו קיר כדי להתחבא מאחוריו
ד"ר סחר אלצאנע:
      חוסר מיגון פיזי גורם לחוסר מיגון רגשי ולחוסר איזון רגשי
ד"ר סחר אלצאנע:
 אם אנחנו עובדים ביחד כדי לשמור הילדים, כדי שהם יהיו מאוזנים רגשית – הם גם יצמחו למציאות שהיא יותר טובה
ד"ר סחר אלצאנע:
 בשביל שזה יקרה – צריך להיטיב את המציאות של הילדים ולמגן את כל המקומות שהם נמצאים בהם, ולא לעשות משא ומתן על איפה אני ממגן אותו במהלך היום
ד"ר סחר אלצאנע:
 הוא צריך להיות מוגן במשך כל היום – אם זה בבית, אם זה בדרך ואם זה בבית הספר
ד"ר סחר אלצאנע:
      אני גם נציגת הפסיכולוגיה הציבורית
ד"ר סחר אלצאנע:
 אני חושבת שהפסיכולוגים היו בחזית במקרים האחרים, לאורך כל השנים, וזו הזדמנות לבקש ממשרד האוצר לעודד למידה לתחום הפסיכולוגיה, במיוחד מהחברה הבדואית ומהחברה הערבית
ד"ר סחר אלצאנע:
 סטודנטים לא רוצים לצאת ללמוד - - -
ד"ר סחר אלצאנע:
זוהי קריאה חשובה מאוד
לזכויות הילד):
אנחנו נציין לשבח, בוועדה, את הפעולות של אותם פסיכולוגים ואותם אנשים שמטפלים בבעיות הנפש
ד"ר סחר אלצאנע:
עוד דבר אחד: צריך להנגיש את השירות למבוגרים
ד"ר סחר אלצאנע:
 לבקש מאמא של מאלק להגיע לבאר שבע, כדי לקבל טיפול, זה לא הגיוני ולא מציאותי
ד"ר סחר אלצאנע:
 צריך להכיר את הדרך שבה שהיא חיה, ולהנגיש לה את הטיפול עד הבית
ד"ר סחר אלצאנע:
פתחון לב נמצאים איתנו בזום
ד"ר סחר אלצאנע:
 אלי, בבקשה
אלי כהן:
קודם כול, תודה רבה על הדיון החשוב הזה, ושלום לכולם
אלי כהן:
 אנחנו, כפתחון לב, מתעסקים בקיום הבסיסי של אנשים, ואנחנו נמצאים בתחושה שאנחנו לבד שם, בשטח
אלי כהן:
 אנחנו הגשנו סיוע במזון ובצרכי קיום בסיסיים לחברה הבדואית, בכמה מיליוני שקלים, ואנחנו מנסים לייצר מיזם משותף
אלי כהן:
 ניסינו לעשות זאת גם עם ליאור כלפה, ידידי וחברי, שיושב שם, וגם באמצעים אחרים
אלי כהן:
      יש שם איזה שהוא משחק, שבו צד אחד מעביר את זה למשרד הרווחה, ומשרד הרווחה מתנגד שיעשו פעילות כזאת בתוך המשרד לשוויון חברתי, או כל מיני פתרונות כאלה
אלי כהן:
 בשורה התחתונה, גם בשלב הזה, 60 יום אחרי תחילת המלחמה, ולמרות צרכים אדירים – הפתרונות היחידים עדיין נשארים במקומות של העמותות, ואת הדבר הזה צריך - - -
מיכאל ביטון:
ליאור, מה אפשר לעשות? בגלל נפילה בין הכיסאות בין משרדי ממשלה – אי-אפשר לעשות מיזם משותף על מיליונים בודדים? בעוד רגע נאשר מיליארדים
מיכאל ביטון:
דרך אגב, אלי דיבר על זה עוד לפני ה-07 באוקטובר, אבל בוודאי שעכשיו, במצב שאנחנו נמצאים בו – חבר'ה שעושים כל כך הרבה - - -
מיכאל ביטון:
מיזם משותף מביא 50% מהכסף מפילנתרופיה
מיכאל ביטון:
 למה אין גוף ממשלתי שיכול לסגור איתו?
ליאור כלפה:
קודם כול, מחלקות הרווחה, שנמצאות פה גם בזום – באמצעות משרד הרווחה שנמצאת פה, לידי – מסייעים למשפחות
ליאור כלפה:
 במסגרת ההתנהלות בשטח, הבנו שיש צורך לנסות לפתוח את זה לאוכלוסייה רחבה יותר, מעבר למשפחות מוכרות ברווחה
ליאור כלפה:
 התחלנו תהליך אצלנו, בתוך המשרד, כדי לנסות לפעול במיזם משותף – למרות שזה לא תחום שהמשרד עוסק בו; אנחנו מטה, גורם מתכלל
ליאור כלפה:
      אלי צודק – לא הצלחנו, בתוך הבירוקרטיה של ועדות המכרזים אצלנו, להעביר את המיזם המשותף הזה, ונכון לאתמול בערב – המיזם הזה נפל, כרגע, בגלל בירוקרטיה; בגלל אי-הסכמה בתוך - - -
מיכאל ביטון:
משרד הרווחה לא מסכים שתעשו את זה?
ליאור כלפה:
משרד הרווחה לא יכול לפתוח מעבר למשפחות מוכרות ברווחה
ליאור כלפה:
 תקנו אותי אם אני טועה
ליאור כלפה:
אז למה זה נפל?
מיכאל ביטון:
אבל אתה יכול לפתוח, בהסכמת הרווחה; אם אין לו בעיה עם זה
מיכאל ביטון:
 למה זה נפל אתמול?
ליאור כלפה:
זה נפל כי מבחינת המשרד שלנו – זה להיכנס לקריטריונים שאנחנו לא מכירים בהם
ליאור כלפה:
 אין לו ניסיון בדברים האלה
ליאור כלפה:
      למשרד הזה אין ניסיון בכל מיזם שהוא עשה
ליאור כלפה:
 זה משרד חדש, שאמור לעשות שוויון חברתי
ליאור כלפה:
 אין לו היסטוריה של 70 שנה
ליאור כלפה:
 אני רוצה לדעת: מי הפיל את זה, ועל מה זה נפל? אולי נוכל לעזור לתקן את זה
ליאור כלפה:
זה נפל על כך שבתוך המשרד, אצלנו, אין יכולת לתת קריטריונים פתוחים מעבר - - -