GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סימא וולצר:
הם פנו פניה ישירה, אבל הרשויות לא מדווחות
לזכויות הילד):
בואו, אני מרגיש שאני נמצא באיזשהו - - -
גדעון האוזנר:
לכן הרעיון של לתת את הסמכות פה לרשויות המקומיות לא יפתור את הבעיה, הם לא רוצים
לזכויות הילד):
בסדר, אבל צריך רשות מקומית חובה, האם מישהו פנה לראש העיר, אמר לו, דיבר אותו או למנכל"? ואם לא, האם פרסמתם שהם לא נתנו את הדו"ח? אלו דברים שצריכים להיות כל הזמן בתנועה
לזכויות הילד):
 טוב, האגודה למלחמה בסרטן, משה או אירנה?
משה בר-חיים:
משה בר חיים מנכ"ל האגודה
לזכויות הילד):
שלום משה
משה בר-חיים:
קודם כל אני רוצה להודות לכם על היום הזה ועל הכנס הזה
משה בר-חיים:
 אני חושב שיש כאן הרבה מאוד אנשים מקצוע וחברים ואגודות ומיזם שבכל השנה עוסקים בתחום הזה, ומצפים להובלה שלכם ולניצוח שלכם
משה בר-חיים:
 והדברים האלה מאד חשובים גם לנו, אבל בסוף התהליך, בעצם הכנסת היא זאת שמנצחת על התזמורת, והאמת שנורא צר לי לשמוע את התשובות של משטרת ישראל, על מה שקרה לילד, היה לנו לא היה לנו, אני לא חושב שזאת הדרך הנכונה
משה בר-חיים:
      וכמנצחים על התזמורת הזאת, אתם צריכים ליצור כלים אפקטיביים על הרשויות המקומיות, רשות שלא תדווח, רשות שלא יהיה לה פיקוח, רשות שהחוק לא יהיה מספיק טוב בשבילה, אז פשוט צריך להוריד לה תקציבים, צריך לקנוס אותה, צריך להבהיר שמשרד הבריאות לא ילווה אותה
משה בר-חיים:
 כל מיני צעדים שיגרמו לרשויות לעשות את העבודה שלהן
משה בר-חיים:
 אני חושב שכמנצחים על התזמורת זה התפקיד שלכם כאן, ואנחנו לעזרתכם
לזכויות הילד):
תראו, כשרוצים לפתוח את חוף הים ברשות מסוימת, צריך את האישור של משרד הפנים ומשרד הבריאות
לזכויות הילד):
 משרד הבריאות עושה את הבדיקות ואומר כן אפשר להשתמש בחוף, כן אפשר להתרחץ או לא
לזכויות הילד):
 אז הנה, זו סנקציה, רשות שלא אז לא
לזכויות הילד):
 ויש עוד דברים נוספים חברים, באמת, תפעילו את הסמכויות שלכם, אם אין לכם מספיק תגידו לנו, יש הרבה מה לעשות, גם בתקשורת
גדעון האוזנר:
אנחנו מגיעים לנושא של משרד הרווחה, זה נושא חשוב
לזכויות הילד):
דקה, אני אתן לך , העמותה הישראלית לסרטן ריאה, ד"ר שני שילה
שני שילה:
אז אני ייסדתי את העמותה, למי שלא שמע, בעלי חלה בסרטן ריאה לפני 12 שנים ונפטר לפני שנה
שני שילה:
 תשמעו, יש פה אנשים מאוד טובים אבל אני שומעת הרבה דיבורים ומה מזיז את העולם? כסף
שני שילה:
 אז תחוקקו את מה שצריך ויש לי רעיון, למשל, כל עירייה, ואני לא מבינה בדברים האלה, הרי יש לה מיליון פקחים שלוקחים כסף על דוחות חניה, תתנו לעיריות את הזכות שמי שמוכר לצעירים, מי שלא בסדר, יאללה קנס 5000 שקלים, ייכנס כסף לעירייה זה יהיה האינטרס שלה לאכוף
שני שילה:
 אני לא מבינה?
לזכויות הילד):
רגע, קודם נאמר שאין סמכות לתת דוחות?
קריאה:
יש להם סמכות לתת דוחות
תמי סלע:
אבל לא לפי חוק הגבלת שיווק
לזכויות הילד):
לא משנה לפי איזה החוק
תמי סלע:
בגלל שאיסור המכירה והשיווק לקטינים, זה בחוק שאין כרגע סמכות אכיפה מנהלית לגביו
תמי סלע:
 גם השני כנראה לא אוכפים מספיק, אבל פה בכלל אין סמכות
שני שילה:
אז בוא נעשה חוק בהקדם, שהעירייה יכולה לאכוף, יתחילו לזרום שם אלפים, עשרות אלפים, מאות אלפי שקלים והם יקדמו את זה
שני שילה:
 זאת הדרך היחידה
שני שילה:
 כסף זה מה שמזיז אותם, את רובנו
שני שילה:
 אז דיבורים דיבורים ומדברים בגבהים האלה, מה שקורה בשטח מנותק לגמרי
שני שילה:
 תודה
לזכויות הילד):
קודם כל יש מישהו שרצה לדבר או שרוצה לדבר? בבקשה
פאתן ג'טאס:
אני פאתן ג'טאס מהאגודה למלחמה בסרטן, מנהל הפעילות בחברה הערבית
פאתן ג'טאס:
 אתמול הייתי בהרצאה ואני מעביר כאן זעקה של מאות הורים שהשתתפו בעצם, הם חסרי אונים מול כל השיווק האגרסיבי של חברות הטבק בעניין העישון, ודווקא עכשיו בעניין עישון סיגריה אלקטרונית
פאתן ג'טאס:
      כמו היום, לפני 12 שנים ב-29 במאי 2011, הייתה החלטת ממשלה, קראו לה מספר 3247, עד עכשיו לא עשו בה כלום כמעט
פאתן ג'טאס:
 אנחנו עכשיו כמו ששומעים כאן, אתה מטפל אדוני יושב הראש, כמו עם שקית קרועה מכל מיני מקומות
פאתן ג'טאס:
 צריך יישות אחת שתתפוס את כל הקטע הזה, את כל המאבק בעישון, ולתקצב אותו ולתת לו את כל הכלים בכדי שזה יעבוד ושזה ייתן תוצאות
פאתן ג'טאס:
      בוא נסתכל על חברות הטבק, חברות הטבק בעצם הן אלו שמשפיעים שזה לא יקרה, גם אחרי 12 שנים כבר שישנה החלטה
פאתן ג'טאס:
 על זה בעצם אנחנו באים כאן ואומרים בעצם מה אנחנו רוצים לשמוע? הם שיקרו לנו הרבה
פאתן ג'טאס:
 מדברים עכשיו על סיגריה אלקטרונית
פאתן ג'טאס:
 מה הם שיווקו אותה כשהם התחילו? שזה יהיה מוצר בריא, נכון? ככה שיווקו אותה, ככה עד היום משווקים אותה
פאתן ג'טאס:
      לכן העניין כאן, הבית הזה מה ישים בסדר העדיפויות שלו? האם לשים את עניין בריאות הציבור קודם כל? זה הדבר ההכרחי שאנחנו צריכים לראות אותו כאן? ולשים בעצם ולדרוש אכן תקצוב
פאתן ג'טאס:
 כל השאלות שעולות כאן צריכים ארגון, צריכים רשות שתבוא ותיקח את כל הסיפור הזה ותדחוף אותו קדימה, עם החלטות, קודם כל יש 1,001 הצעות של החלטות שיכולות אכן לבוא ולהציע אותן, ואנחנו שמענו הבוקר גם מנכבדים כאן שהם כאן מעוניינים להזיז דברים, אז אדרבא בבקשה, אנחנו מוכנים לתת יד, אבל זה המקום בעצם לשים עכשיו את הנקודה הזאת
פאתן ג'טאס:
 כששומעים על ילד שנפטר, אבל כל יום בארץ נפטרים 22 אנשים כל יום מעישון הסיגריות, לא צריכים לשמוע עוד יותר סיפורים
לזכויות הילד):
אני אתן לך, דקה אחת
לזכויות הילד):
 כן בבקשה?
דנה פרוסט:
אני דנה פרוסט גם מהאגודה למלחמה בסרטן, אני רוצה גם לחזק את הדברים שאמר פאתן, אני רוצה להזכיר כאן את המתווה בתוכנית הלאומית שעשתה הקואליציה, ואחת ההמלצות באמת היא להקים יחידה מתוקצבת עם כוח אדם שתוכל לתכלל את כל הנושא של מניעת העישון בישראל
דנה פרוסט:
 כי כמו שנאמר כאן, בסופו של דבר זה עניין של תקצוב
דנה פרוסט:
 נוכל לפתור את בעיית האכיפה, נוכל לעשות הסברה בצורה מסודרת ורב שנתית במשך כל השנה וכלל הדברים, רציתי לברך את חבר הכנסת בועז ביסמוט, אז אני אברך
לזכויות הילד):
זה יגיע אליו, זה יירשם בפרוטוקול
דנה פרוסט:
אני חושבת שהצעת החוק על איסור הטעמים היא הצעת חוק חיונית וחשובה כרגע כצעד תכליתי מכל מה שהוצע
דנה פרוסט:
 כי אכיפה לוקחת זמן, לוקח זמן להתחיל להסדיר אכיפה
דנה פרוסט:
 וגם הסברה זה תהליך שנתי
דנה פרוסט:
 אני רוצה רגע לשים בפרספקטיבה, אנחנו לא היינו בכישלון במאבק בעישון, מה שקרה זה הכניסה של הסיגריות האלקטרוניות ביחד עם תקופת הקורונה, ואמרה את זה מאוד מאוד יפה ורהוט ליאל ממועצת התלמידים
דנה פרוסט:
 אנחנו חזרנו אחרי הקורונה ואנחנו לבד
דנה פרוסט:
 זאת אומרת שזו בעיה מערכתית
דנה פרוסט:
 ומה שהייתי מבקשת מהוועדה לדאוג שהצעת החוק בנוגע לאיסור טעמים תקודם בצורה הכי מהירה שיכולה להיות
דנה פרוסט:
 כי להצעת חוק לפעמים יש ככה פרק זמן, כמה שיותר מהר זה ממש יכול להציל חיים
לזכויות הילד):
כן ד"ר עמוס?
גדעון האוזנר:
עמוס בלי ד"ר, עורך דין
גדעון האוזנר:
 אחד הרעיונות שאני יכול להציע כאן, מסתמך על הנקודה שאמרו כאן שיש לנו 70 יבואנים של המוצר הזה
גדעון האוזנר:
 זאת אומרת, כאשר קורה נזק, די קשה יהיה להתחקות
גדעון האוזנר:
 הנזק הזה לא יכול לקרות מיד, יכול להיות בעוד חמש שנים, יכול להיות בעוד שש שנים, קשה יהיה לנו להתחקות, ולכן ההצעה שלי
גדעון האוזנר:
 ופה מיוחד בסיגריות אלקטרוניות שיש כל כך הרבה משווקים ויבואנים, לחייב אותם להפקיד כתנאי לזכותם לייבא לישראל את המוצר הזה ולשווק אותו, שהם יפקידו ערבות כספית משמעותית
גדעון האוזנר:
 ואז את הערבות הזאת אפשר יהיה גם לשנות בהמשך את גודל הערבות כאשר יתברר לנו גובה הנזקים של הסיגריות האלקטרוניות האלה
גדעון האוזנר:
 אבל הדרישה הזאת להפקדת ערבות בוודאי שתיתן לנו אמצעי פיקוח, היא תיתן לנו גם ערובה ותיתן לנו גם את התקציב אחר כך לטפל בנושא הזה
לזכויות הילד):
תודה
לזכויות הילד):
 חיים לנציצקי בזום, שלום, בבקשה
חיים לנציצקי:
ברשות יושב הראש, שמי חיים לנציצקי ואני בחברת איי סמוק פלוס ייבוא ושיווק של סיגריות אלקטרוניות
חיים לנציצקי:
 אני רוצה לומר, להביא נקודת מבט שונה קצת ממה שדיברו פה עד עכשיו
חיים לנציצקי:
 ואני ממש מתפעל מהאכפתיות, גם של יושב הראש בועז ביסמוט חבר הכנסת, וגם של יושב הראש חבר הכנסת אלי דלל
חיים לנציצקי:
 האכפתיות האמיתית והכנה למען בני הנוער, ופה זה המקום שבעצם הוועדה למען בני הנוער, זו הבעייתיות בנושא
חיים לנציצקי:
      אבל דבר אחד אני רוצה לשאול, איפה אותם עשרות אלפי מאיידים שמשתמשים בסיגריות אלקטרוניות, מאיידים בוגרים שהיו מעשנים ועברו להשתמש בסיגריות אלקטרוניות? איפה זכותם הבסיסית להשתמש ולקבל את המוצר הזה שהוא מוצר שרמת, אני לא אכנס לנושא של רמת הנזק, אבל בכל זאת, יש קביעה חד משמעית של משרד הבריאות בבריטניה
לזכויות הילד):
כמו שלא הפריעו לכם אל תפריעו לאף אחד
לזכויות הילד):
 בבקשה חיים
חיים לנציצקי:
אני רוצה להשלים את המשפט, אני לא אכנס לנושא הבריאותי אבל בכל זאת יש קביעה חד משמעית ממשרד הבריאות בבריטניה על הפסקת נזק של לפחות 95%
חיים לנציצקי:
 לא נכנס לזה, כי יש כאלה שחולקים על זה וזה ברור, ויש הכרעה חד משמעית שיש הפחתת נזק משמעותית לאחד שמעשן ועובר לשימוש בסיגריה אלקטרונית
חיים לנציצקי:
      מה שקרה זה, שמשנת 2019 חוקק חוק שאוסר מכירה לקטינים מתחת לגיל 18 ולא נעשה עם זה שום דבר
חיים לנציצקי:
 אז 3-4 שנים שהחוק הזה קיים, לא נעשה אכיפה, לא ניתן שום דו"ח או דו"חות בודדים לכאלה שמכרו לקטינים מתחת לגיל 18 ובגלל אוזלת היד של מערכת הממשל, מערכת האכיפה, בגלל אוזלת היד הזו אנחנו נמצאים במצב הנוכחי, מה שכולם בוכים על זה, שרואים ילדים בכיתה ד' משתמשים בסיגריה האלקטרונית, ובגלל אוזלת היד הזו רוצים לנקום ולמנוע מאותם עשרות אלפי מאיידים
חיים לנציצקי:
 יש לפחות 100,000 מאיידים במדינה, רוצים למנוע מהם את הזכות לשימוש במוצר הזה שהוא בוודאות מופחת נזק, תעשו אכיפה, ואז נבדוק כמה בני נוער יכולים להשתמש עם זה
לזכויות הילד):
100%, תודה רבה חיים סליחה חבר'ה אני לא רוצה שתגיבו לדברים
לזכויות הילד):
 אנחנו שמענו אותך חיים, אני מאוד מודה לך שהשתתפת איתנו בדיון
לזכויות הילד):
 תודה רבה לכולם אנחנו עוברים לדיון השני
לזכויות הילד):
חברים, אני פותח את הדיון השני
לזכויות הילד):
 בניגוד לחוק איסור מכירת מוצרי עישון לקטינים, משרד הרווחה הודיע על כוונתו להתקשר בפטור ממכרז עם חברת דובק כספק יחיד לצורך אספקת סיגריות לקטינים השוהים במעונות חסות הנוער
לזכויות הילד):
 פה אנחנו שואלים את השאלה איך, למרות שאסור על פי החוק למכור סיגריות לקטינים, משרד הרווחה דואג לאספקת סיגריות לקטינים מכורים השוהים במעונות חסות הנוער? זה פשוט אבסורד
לזכויות הילד):
 אני רוצה להבין מאין נובעת הסיבה? למה? איך? אני מבקש מנציגות משרד הרווחה שהם אמורים לפתוח פה את הדיון ולהבין על מה המכרז? מה הסיבה בכלל? זאת אומרת אנחנו מעודדים פה ילדים קטינים להשתמש בסיגריות? בבקשה
מיטל בר אל:
צוהריים טובים לכולם, אני מיטל בר אל, מנהלת תחום הנהלת חסות הנוער
מיטל בר אל:
 אז קודם כל חשוב לי לומר לחברי הוועדה שאנחנו, כמשרד, חלילה וחס לא מעודדים בני נוער לצרוך סיגריות ואנחנו גם בתוך מסגרות חסות הנוער עושים הרבה מאוד פעולות הסברה על מנת למנוע את התופעה של שימוש בסיגריות ובכלל בחומרים ממכרים
מיטל בר אל:
      חשוב לי ככה לפתוח וללומר שבחסות, אנחנו מטפלים בבני נוער שמגיעים אלינו בקצה הרצף, זאת אומרת אלו בני נוער עם פרופיל מאוד מורכב, עם ריבוי של בעיות, שמגיעים רובם ככולם תחת צו בית משפט עם רמת התנגדות מאוד גבוהה
מיטל בר אל:
 אנחנו גם כתבנו מענה לשאילתה שהופנתה אלינו והדבר ככה מפורט ממש בהרחבה, וחשוב לנו לומר שרוב הנערים שאנחנו קולטים הם נערים שמשתמשים בסיגריות ממש מגיל צעיר, פיתחו הרגלי עישון, שהם כבר ממש מקובעים, שזה דבר שבשגרה, וכשאנחנו מקבלים אותם ומקבלים אותם במצב מאוד קיצוני אנחנו, לצערנו הרב, נאלצים לתת להם את הסיגריות כי אנחנו לא רוצים באופן דרסטי להפסיק את השימוש מיד עם הקליטה שלהם במסגרות
מיטל בר אל:
      חלק מהמודל הטיפולי שלנו זה קודם כל לבנות איתם קשר של אמון, אנחנו רוצים לבנות איתם קשר, אנחנו רוצים שהם יאמינו בנו כגורמי מקצוע, כאנשי טיפול, אנחנו רוצים לחזק את הקשר ולאט לאט אנחנו גם רוצים לפתח הרגלים בסיסיים מבחינת סדר יום וגם אנחנו רוצים להעלות את המודעות לנושאים כמו למשל של עישון או מיניות או זוגיות או תזונה
מיטל בר אל:
 כל הדברים האלה הם דברים שהם מאוד מאוד מטושטשים, מעורבבים, אין להם סדר יום ברור מהרבה בחינות
מיטל בר אל:
 וכמו שאמרתי מקודם, יש להם התמודדות עם ריבוי של בעיות
מיטל בר אל:
      לכן אנחנו כמשרד הרווחה ומעונות חסות הנוער, אנחנו נאלצים לספק להם סיגריות ממש בכמות מוגבלת, וזה באישור והסכמת ההורים, אנחנו יושבים לשיחה
לזכויות הילד):
איך דואגים שהם לא יתמכרו?
מיטל בר אל:
הם כבר מכורים, הם מגיעים מגיל מאוד צעיר, הם מעשנים סיגריות, לצערנו הרב לא רק סיגריות, הם מעשנים חומרים נוספים חלקם
גדעון האוזנר:
שאתם לא מספקים להם? את החומרים האחרים אתם לא מספקים?
מיטל בר אל:
ממש לא
גדעון האוזנר:
אז למה סיגריות כן? אז למה חומרים אחרים לא? הם מגיעים מכורים אליהם
מיטל בר אל:
כי אי אפשר, כמו שאמרתי ואני מניחה שכולם פה אולי אפילו יסכימו איתי
מיטל בר אל:
 אי אפשר איך שהם מגיעים למסגרות חסות הנוער לחולל שינוי דרסטי ולהפסיק הרגלי שימוש שהם של שנים
מיטל בר אל:
 מדובר בהרגלי שימוש של שנים שהם התחילו הרבה לפני שהם נכנסו למסגרות החסות
לזכויות הילד):
על כמה ילדים מדובר? אלה שמעשנים
לזכויות הילד):
 בוא נגיד בכלל במסגרת? וכמה מתוכם מעשנים?
מיטל בר אל:
אין לי נתונים מדויקים, אני אשמח להביא נתונים בהמשך אם תרצו
לזכויות הילד):
מה סך הכל הילדים במסגרות?
מיטל בר אל:
כמות הילדים במסגרות היום, שקיימת?
מיטל בר אל:
אני מדברת על כלל מסגרות החסות, כי שוב, יש לנו מעונות ממשלתיים, יש לנו מעונות במיקור חוץ, יש לנו בסביבות 1,000 בני נוער בתוך המסגרות
לזכויות הילד):
המסגרות האלה זה רק של משרד הרווחה?
מיטל בר אל:
כל המסגרות שלנו הן מסגרות של משרד הרווחה
מיטל בר אל:
 יש מעונות ממשלתיים ויש מסגרות מיקור חוץ
לזכויות הילד):
הקנייה של הסיגריות האלה למי הן מיועדות?
מיטל בר אל:
למסגרות המעונות הנעולים, שאלו מעונות ממשלתיים שזה הקצה של הרצף של בני הנוער
לזכויות הילד):
הבנתי
לזכויות הילד):
 ושם כמה ילדים יש?
מיטל בר אל:
שוב, אני צריכה לבדוק את הנתונים האלה
לזכויות הילד):
אז מה ה-1,000?
מיטל בר אל:
זה בסך הכל באופן כללי בתוך המסגרות
לזכויות הילד):
ולאותם ילדים שמעשנים כמה הם בערך מתוך ה-1,000? כולם מעשנים?
מיטל בר אל:
רובם
מיטל בר אל:
 שוב, נתונים אני אשמח לתת, אבל אני יכולה להגיד - - -
לזכויות הילד):
את יכולה לומר לי כמה סיגריות ליום בממוצע אתם אמורים לרכוש ולספק?
מיטל בר אל:
תראה, כמו שאמרתי, אנחנו מאוד מגבילים את המינון
לזכויות הילד):
הבנתי, עזבי את הדברים מסביב, אני שואל שאלה פשוטה
ראובן ארזי:
יש מגבלה של עד 10 סיגריות ליום לילד, זה המקסימום
ראובן ארזי:
 אנחנו כמובן לא נותנים כברירת מחדל את המקסימום, זה אך ורק בהתאם לצורך ולמצב של הילד
לזכויות הילד):
כן אבל אתם יודעים את השימוש
לזכויות הילד):
 מה הממוצע? המגבלה דיברת על 10 סיגריות נכון?
ראובן ארזי:
10 זה המגבלה המקסימלית
לזכויות הילד):
יפה, מה הממוצע שאתם בסופו של דבר נותנים לאותם תלמידים? 8? 9? 10? לאותם נערים
ראובן ארזי:
אני לא חושבת, אין לנו נתונים על ממוצע
ראובן ארזי:
 גם צריך להבין, הממוצע משתנה
ראובן ארזי:
 אני יכולה להגיד מה מופיע במכרז אם יורשה לי רגע
לזכויות הילד):
ב-2022 רכשתם סיגריות נכון?
ראובן ארזי:
כן
לזכויות הילד):
היו לכם מספר ילדים, אז מה הבעיה לחשב מה הממוצע? כמה קניתם?
מיטל בר אל:
התקציב שהתבקש במסגרת המכרז לרכישת סיגריות במעונות הנעולים של חסות הנוער, היה בהתאם לתפוסה של הילדים במעונות, לא בהתאם למספר הילדים המעשנים
מיטל בר אל:
 אחוז הילדים המעשנים במעונות הוא גבוה מאוד, הם ברובם מגיעים מעשנים והמכרז מתייחס לכמות המושמים שאפשר לשים במעון
לזכויות הילד):
מה היקף המכרז בכסף?
מיטל בר אל:
היקף המכרז בכסף עמד על 1
מיטל בר אל:
6 מיליון שקלים, כשאנחנו הסתכלנו על הנתונים לקראת הדיון היום בוועדה, וראינו שיש שם איזושהי טעות של 200,000 שקלים
מיטל בר אל:
 אני לא יודעת לומר ממה היא נובעת
מיטל בר אל:
ככה אנחנו מדברים על 1
מיטל בר אל:
4 מיליון שקלים, כשהסכום הזה לוקח בחשבון את כל הילדים באותם תשע מסגרות נעולות, כשכל אחד מהם מעשן את המקסימום 10 סיגריות ליום
מיטל בר אל:
 בסופו של דבר לא משתמשים בכל הכמות הזאת
לזכויות הילד):
בעצם אתם מתקצבים לכל ילד 1,500 שקלים? זה מה שאתם אומרים
מיטל בר אל:
למה 1,500 שקלים? אנחנו מתקצבים לכל ילד חצי חבילת סיגריות ביום
לזכויות הילד):
1
לזכויות הילד):
5 מיליון וחצי תחלקו ב-1,000 אני לוקח את כל הילדים, אז 1,500 שקלים ממוצע לילד אם לוקחים את כל הילדים?
גדעון האוזנר:
כולל כאלה שלא מעשנים
גדעון האוזנר:
 אבל הם יקבלו גם כן
לזכויות הילד):
כולל אלה שלא מעשנים
לזכויות הילד):
 זה מספר באמת לא נתפס
לזכויות הילד):
 אז אני שואל אתכם שאלה, אתם אמרתם שאתם רוצים ליצור אמון קודם כל בילד וכך הלאה
לזכויות הילד):
 האם יש לכם תוכנית איך מורידים את התקציב הזה? אפשר לעשות את החיים קלים יותר, ברור לי, אין ספק בכלל
לזכויות הילד):
 הילד שלי בוכה, נמצא בחנות צעצועים, רוצה את כל הצעצועים שבחנות, אז מה? אני אקנה לו הכל? אני יודע שזה יותר קשה כשבאים וצריך לחנך ולעשות מניעה, ולעשות כל מיני פעולות, הכל ברור לי
לזכויות הילד):
 אבל לא יכול להיות שאנחנו נתקצב כל ילד כזה ב-1,500 בממוצע, כי אם אני לוקח שישנם כאלה שלא מעשנים, או שהם פחות מעשנים, אז זה יכול להגיע ל-2,000 ואולי אפילו ל-3,000 לפי מה שאתם אומרים
ראובן ארזי:
אדוני, אם יורשה לי בבקשה לחדד כמה דברים
ראובן ארזי:
 אני עורכת דין יפעת זיידיס מהייעוץ המשפטי של משרד הרווחה, אם יורשה לי להוסיף כמה דברים על המילים שנאמרו פה על ידי מיטל בר אל
ראובן ארזי:
 אני מוכרחה לומר שכשבאתי לדיון היום מה שאותי אישית וההתכווננות שלי הטריד עצם העניין הזה שמחלקים סיגריות לילדים, וחשוב לי לומר
לזכויות הילד):
הלוואי ויכולנו ב-1
לזכויות הילד):
5 מיליון לעשות דברים אחרים לחלק להם ממתקים ופירות ולא יודע מה, ברור לי, ואפילו הייתי מכפיל את התקציב
ראובן ארזי:
הסכומים שמושקעים במניעת התנהגויות מסוכנות של הילדים האלה, ולצערי הרב יש להם התנהגויות הרבה יותר מסוכנות מאשר צריכת סיגריות, הם גבוהים בהרבה מ-1,500 שקלים
ראובן ארזי:
 אני אומר משהו רגע ואני אשמח אם אדוני יקשיב עד הסוף
ראובן ארזי:
 דבר ראשון, הרציונליים של שני החוקים שדנו בהם היום, גם איסור השיווק של סיגריות בוודאי לקטינים, וגם איסור עישון במקומות ציבוריים, ברור לנו ומוכר לנו ומובן לנו, ועדיין באנו לפה כדי להסביר את הקונטקסט שבו הילדים האלה מעשנים, שבו הם נמצאים
ראובן ארזי:
 ומבחינתנו אין לי דרך אחרת לומר את זה אלא סדרי עדיפויות לילדים עם התנהגויות הכי אקוטיות של ילדים במדינת ישראל
ראובן ארזי:
      אלו ילדים שעברו המון מסגרות טיפוליות והגיעו למסגרות נעולות כמו בכלא למרבה הצער, הגיעו למסגרות נעולות של מדינת ישראל ומדינת ישראל לקחה על עצמה לעשות הכל כדי להצליח לגייס אותם לטיפול ולשיקום, ובתוך סדרי העדיפויות האלה אנחנו קודם כל צריכים להצליח להשאיר את הילדים האלה בתוך המסגרת, כי על אף שזו מסגרת נעולה הם מצליחים לברוח משם, וכשהם בורחים משם הם גרים ברחוב, והם מקיימים יחסי מין לא מוגנים ולא מוסדרים ובורחים מחוץ לתחומי, אפילו, גבולות מדינת ישראל, ועושים כל מיני התנהגויות אקוטיות מאוד
ראובן ארזי:
      לקיחת הסיגריות היא לא הצעד הראשון בטיפול בילדים האלה
ראובן ארזי:
 זה דבר שאנחנו צריכים לאפשר להם להמשיך אותו
ראובן ארזי:
 ואני מזכירה שהילדים במסגרות סגורות הם לא יכולים ללכת לרכוש לעצמם ואנחנו מעדיפים שהם לא יביאו סיגריות מהבית
לזכויות הילד):
אני קודם כל מעריך את העבודה שלכם באמת, ואני חושב שאתן עושות עבודה טובה, ואין ספק שאלו ילדים שבאמת נמצאים במצב הכי גרוע שיכול להיות, הכי נמוך שיכול להיות
לזכויות הילד):
 השאלה שלי היא מעבר לזה
לזכויות הילד):
 נניח שעכשיו תקצבנו, האם אתם עושים או עושות עבודה שהיא בסופו של דבר תקטין את אותה תלות של אותו נער בנושא של סיגריות או בדברים אחרים? הלוא זאת בעצם התוצאה של העבודה שלכם ובהצלחה של העבודה שלכם
ראובן ארזי:
בוודאי שאנחנו עושים את זה, זה בוודאי לא מצב אידיאלי מבחינתנו שהילדים האלה מעשנים בתוך המסגרות שלנו
ראובן ארזי:
 נעשה איתם תהליך טיפולי מאוד מאוד מובנה
ראובן ארזי:
 הרגלי חיים בריאים הם דבר שנידון על בסיס יום-יומי 24/7 בתוך המסגרות האלה
ראובן ארזי:
 החל מתזונה בריאה, יחסי מין בריאים, מיטל תוכל להוסיף הרבה מעבר אליי, אבל כמובן וכמובן שגם הנושא של מניעת עישון של חומרים יותר מסוכנים מסיגריות ופחות מסוכנים מסיגריות נידונים על בסיס יום-יומי
ראובן ארזי:
      אבל האפשרות לתת להם לעשן כשהם מגיעים ברובם מעשנים, וסובלים ממצבים מאוד מאוד אקוטיים, זה לא הדבר הראשון שמטופל, ועל כן במסגרת המכרז, אלה ילדים שלא יכולים לרכוש לבד סיגריות, ולא יכולים להביא סיגריות עם כל מיני דברים בפנים שאנחנו לא יודעים מה יש בהם, מהבית, ולכן ברירת המחדל הלא טובה שלנו היא לספק להם את הסיגריות האלה
ראובן ארזי:
 כמובן שבמקביל נעשים תהליכים טיפוליים רחבים על כל ההתנהגויות המסכנות של הילדים האלה
ראובן ארזי:
 אלו ילדים עם אורח חיים לא נורמטיבי, עם התנהגויות לא נורמטיביות, ועל בסיס יום-יומי 24 שעות הדבר הזה מדובר
לזכויות הילד):
אז אחרי תקופה מסוימת שיצרתם את האמון ואת הקשר וכן הלאה, איך אתם מצליחים באמת להכין איזושהי תוכנית מסודרת שבה מקטינים את השימוש בסיגריה?
מיטל בר אל:
אני יכולה לומר שאנחנו עושים תוכניות שהן לא רק לסיגריות, אלא בכלל
מיטל בר אל:
 זאת אומרת התוכניות הן תוכניות להעלאת המודעות בכלל לשימוש בחומרים ממכרים
מיטל בר אל:
 יש כאלה שגם לוקחים דבק ושואפים את הדבק
לזכויות הילד):
שמתם לב קודם שעמוס עורך הדין בעצם ציין שסמים, למרות שהילדים השתמשו בסמים, אתם לא מספקים להם סמים
לזכויות הילד):
 אפילו אם זה היה חוקי, לא משנה, אבל אתם לא מספקים
לזכויות הילד):
 ולכן אני שואל, בסדר אני מבין את הצורך, אני מבין את כל מה שאמרתם פה, ונניח שאני מקבל את זה למרות שזה מפריע לי בתפיסה
לזכויות הילד):
 כן קשה, כי אנחנו הולכים מוציאים 1
לזכויות הילד):
5 מיליון שקלים על סיגריות, זה נראה לי באמת, אבל אני יכול להבין, אני לא איש מקצוע אני חייב לומר, אבל אני רוצה להבין
לזכויות הילד):
      אבל אני אומר, אם כבר נכנסים לתהליך כזה, אז תהליך שיהיה מובנה, שאם אותו נער בכניסה שלו קיבל את אותן 10 סיגריות כשהוא בתהליך כזה, אז אולי אני אוריד לו בכל חודש סיגריה
לזכויות הילד):
 אז אני מגיע אולי בסוף השנה ללא סיגריות? זה מה שאני מבקש
לזכויות הילד):
      הלוא תראו, אני לא הולך עכשיו לשנות את כל התפיסה המקצועית שלכם, כי אני באמת לא מבין, אני לא איש מקצוע בקטע הזה
לזכויות הילד):
 אבל אני מניח שאפשר לעשות כל מיני דברים בתפיסה, שאם אנחנו רוצים להרגיל את אותם ילדים להתנהגויות ואתם מדברים על תזונה, הכל קשה זה ברור לי
לזכויות הילד):
 בן אדם שהתרגל לתזונה מסוימת ועכשיו מסבירים לו על משהו אחר, וכל הדברים האלה, כל התנהגויות, הכל קשה
לזכויות הילד):
      אבל אם אנחנו נכנסים לאיזשהו תהליך מסוים, והכסף, אני אומר לכם, הוא פחות מעניין אותי, כי אולי במקום בכסף הזה להגיד לאותו נער בוא ניתן לך תמורה אחרת, אז אלו הדברים שצריכים להיות מבחינה חינוכית, מבחינת הרווחה, מבחינת התפיסה, שבו יש איזושהי תוכנית שמורידים לו את ההתמכרות בנושא של הסיגריות
מיטל בר אל:
אני רוצה להתייחס ולומר שהרבה פעמים כשמגיעים הנערים והנערות אנחנו בונים להם סוג של חליפה אישית, אנחנו באמת עושים איזשהו תהליך של אבחון שהמטרה שלו באמת לזהות מה המוקד המרכזי להתערבות
מיטל בר אל:
 יש למשל נערה שנפגעה מינית, או יש למשל נער שהוא צורך סמים ברמה מאוד קשה של התמכרות, והמטרה שלנו היא באמת לזהות את המוקד המרכזי, להתחיל עם המוקד המרכזי, ולהבין באמת, המוקד הזה הרבה פעמים מפריע לתפקוד השוטף, לתפקוד היום-יומי, וכאשר בהמשך אנחנו כן מצליחים לטפל בו, הדברים האלה הם גם באים בחשבון, הנושא של סיגריות, הנושא כמו שאמרה יפעת, הרגלי חיים, תזונה, ספורט אפילו, אנחנו גם מעודדים אותם לפעילות ספורטיבית
מיטל בר אל:
 הדברים האלה באים בהמשך אבל זה לא משהו שאנחנו ישר, אני ככה אומרת את זה, לא משהו שאנחנו ישר בסדר עדיפות ראשון מתמקדים בנושא של גמילה מעישון בסיגריות
מיטל בר אל:
      הדבר הראשון זה לזהות את המוקד המרכזי במה עסוק הנער או הנערה? איפה נקודת המשבר? מה מפריע להם לנהל שגרת חיים יום-יומית? אם זה בחינוך אם זה בכל דבר אחר ולהתחיל משם
מיטל בר אל:
 כאשר אנחנו באמת מצליחים לשקם את הנערה או את הנער הדברים האלה אחר כך גם באים בחשבון
מיטל בר אל:
 אנחנו עושים אחר כך גם פעולות הכנה לקהילה וכו'
גדעון האוזנר:
אדוני יושב הראש, לדעתי זה נושא של מדיניות
גדעון האוזנר:
 אני אתן לכם דוגמה, בן אדם נפצע בתאונת דרכים, פניו הושחתו לבלי היכר, ואז הוא מבקש כסף ואומר אני זקוק עכשיו לשירותי זנות, שום אישה לא מקבלת אותי
גדעון האוזנר:
 זה נשמע מאוד הגיוני מבחינתו האישית, אבל אנחנו לא רוצים לעודד שירותי זנות, ולכן אנחנו לא ניתן לו כסף לשירותי הזנות שלו, למה? כי הנושא של המדיניות הציבורית גובר על הנושא של צרכיו של היחיד
גדעון האוזנר:
      ופה מה שבא משרד הרווחה ואומר, אני בעצם רוצה לקנות את הסיפוק האישי שלי שאותו נער לא ישתולל על ידי זה שאני נותן לו את הסיגריות
גדעון האוזנר:
 וכך הוא קונה לו סיפוק מיידי על חשבון העתיד
גדעון האוזנר:
 ויכול להיות, שבעתיד, דווקא אותו נער, כאשר הוא יגדל, הוא יבוא אליהם בטענות הוא יגיד למה במקום להפסיק את ההתמכרות שלי אתם עודדתם את ההתמכרות שלי? היום אני קיבלתי את מחלת הסרטן כתוצאה מסיגריות
ראובן ארזי:
אני רוצה רק לסבר את אוזניה של הוועדה, וחשוב לומר את זה, שאין אף ילד במסגרות שלנו שמקבל סיגריות מבלי שהוריו יסכימו לזה
ראובן ארזי:
 רוב ההורים מסכימים לזה
ראובן ארזי:
 אני לא חושבת שמישהו פה מטיל ספק באהבה של ההורים האלה לילדים שלהם
ראובן ארזי:
 חשוב לומר את זה כי גם ההורים מבינים פה את הצורך ואת החשיבות וכולנו שותפים לכמיהה שהילדים האלה יאכלו רק ירקות, לא יעשנו סיגריות, יעשו שלוש פעמים בשבוע ספורט, הלוואי וזאת הייתה נקודת הפתיחה שלהם, הלוואי
ראובן ארזי:
      ורק דבר אחרון אדוני בהמשך לאמירה שלך, לבקשה שלך, שייעשה איזשהו, אולי, תהליך מובנה יותר, שיעקוב אחרי מהלך העישון של כל ילד וילד בתוך מסגרות החסות, אני מקבלת את ההצעה, זה משהו שבהחלט צריך לתת עליו את הדעת
לזכויות הילד):
לתת לו פרס אפילו
לזכויות הילד):
 ללכת בקטע הזה של איזשהו, הלוא בסופו של דבר הם נמצאים באיזושהי חברותה, ולתת את הליווי הזה
לזכויות הילד):
 זה כמו לעשות דיאטה, כשאתה עושה אותה בחברותה זה אחרת
לזכויות הילד):
 אני חושב שאם אתם תתנו פה, כמו שאמרתי קודם, בצורה מובנית
לזכויות הילד):
 תראו, לי זה קשה, אני אומר לכם בצורה באמת, ברגע שאתה רואה שאנחנו כרשות, משרד ממשלתי קונה סיגריות לנערים זה פשוט, איך אומרים, לא נתפס
לזכויות הילד):
 לא נתפס
לזכויות הילד):
      אבל עוד פעם, אני לא איש מקצוע, קשה לי מאוד להתערב בדברים האלה, אבל אני אומר לכם שאתם חייבים לעשות פה משהו כדי להקטין ולא הנקודה היא מהבחינה הכספית, אלא פשוט כדי להקטין את השימוש שאותם נערים בסוף יצאו לא עם התמכרות, לא לסיגריות, ולא לסמים
לזכויות הילד):
 כן בבקשה? המועצה לשלום הילד
לזכויות הילד):
 לא היינו מסיימים בלעדיך
נועם וילדר:
קודם כל באמת תודה על כל הדיונים האחרונים בנושא, זה באמת חשוב שזה עולה על סדר היום
נועם וילדר:
 לגבי הדיון הספציפי הזה, ובהקשר למה שאמרו משרד הרווחה
נועם וילדר:
 אנחנו יודעים, ילדים ונוער מעשנים, הם עישנו בעבר, הם מעשנים, זאת מציאות שהיא מדאיגה וצריך לפעול בנושא, אבל זה קורה
נועם וילדר:
 ואין חוק שאוסר על שימוש בסיגריות לקטינים וגם לא צריך להיות
גדעון האוזנר:
יש חוק שאוסר על מכירה
נועם וילדר:
מכירה, אני מדברת על שימוש עצמי, וגם לא צריך להיות