GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נועם וילדר:
 ולצד זאת, וגם כשאפשר להסביר את הפרקטיקה הזאת מבחינה משפטית וגם לאור התחליות שהוצגו כאן, לנו, ואני מצטרפת למה שאתה יושב הראש אומר, לנו לא נוח בכלל עם העובדה שגורמים שהם חינוכיים טיפוליים, זה לא רק עניין של משרד ממשלתי, זה גורם שהוא חינוכי-טיפולי, המדריך או המטפל שנותן לנער את הסיגריה, זה גורם טיפולי-חינוכי, לנו זה מאוד מאוד חורה הסיפור הזה, זה מעביר מסר שזה בסדר להשתמש במוצר שמאוד מאוד מזיק לבריאות שלהם
נועם וילדר:
 החוק אוסר כאמור, כמו שנאמר על מכירת סיגריות והוא לא אוסר על שימוש
גדעון האוזנר:
אגב, הוא אוסר גם על הפצה
נועם וילדר:
נכון נכון, שניה אני רוצה להתמקד בנקודה שהחוק אוסר על מכירה כדי להקשות על אותם נערים לקבל את הסיגריות, והנה משרד הרווחה נותן להם את הסיגריות בלי קושי, זה באמת בעייתי
נועם וילדר:
 עכשיו, בכלא אופק, אתם הזכרתם את זה שזה קורה במעונות נעולים, בכלא אופק אין שם את הפרקטיקה הזאת, הם לא נותנים לילדים סיגריות
נועם וילדר:
 הילדים מגיעים מחופשות הם יכולים להביא איתם סיגריות, המשפחה יכולה להביא להם את הסיגריות
נועם וילדר:
      זה לא שלא אוסרים עליהם לעשן, לא מוכרים להם את הסיגריות ולא מספקים להם את הסיגריות
נועם וילדר:
 אז למה לא יכולה להיות פרקטיקה דומה? ועוד שאלה שעלתה לי בתחילת הדיון בהקשר הזה, זה נניח ואני שואלת ויכול להיות שתהיה לכם תשובה טובה לעניין הזה
נועם וילדר:
 נגיד שאתם מצליחים להסדיר את העניין הזה משפטית, זה בסדר לספק לילדים סיגריות, אבל מחר בבוקר מתארגנת תביעה ייצוגית של נערים שחלו בסרטן והיו במעונות נעולים וטענו שמשרד הרווחה סיפק להם את הסיגריות, ככה
נועם וילדר:
 איך אתם מסבירים את זה? איך מתמודדים עם זה?
ראובן ארזי:
מחר יכולה להיות גם תביעה ייצוגית על זה שבריאותו הנפשית של הילד נפגעה כי החזקתי אותו במעון סגור בסורג ובריח
נועם וילדר:
זה לא אותו דבר
ראובן ארזי:
אנחנו מתמודדים עם איזושהי מציאות, בסדר? יכול להיות שבריאותו הפיזית היא תיפגע ככל הנראה, מהסיגריות, יש השלכות מאוד קשות לילדים שלא מקבלים סיגריות בחסות, כאלו שההורים שלהם לא נתנו את ההסכמה שלהם להמשך העישון שלהם בתוך החסות כי הם בדרך כלל כן עישנו לפני, הם מגיעים לחסות במצב של התנגדות מאוד מאוד גבוהה בדרך כלל, כפו עליהם להיות במסגרת סגורה שהם לא יכולים לצאת ממנה, מסגרת לא פשוטה בלשון המעטה
ראובן ארזי:
      הילדים, אני אספר לכם קצת על השטח, ילדים שההורים שלהם לא מאשרים להם לעשן סיגריות מוצאים אותם עומדים מעל המאפרות ומעשנים את הבדלים, מוצאים סחר בסיגריות בתוך החסות, רואים שהם בורחים הרבה יותר, רואים שהם נכנסים להתקפים רגשיים למיניהם בצורה הרבה יותר גבוהה
ראובן ארזי:
 אז תגידו לי אתם
נועם וילדר:
לא, זה ברור, אבל אף אחד לא אומר להם בהכרח לא לעשן, זה בסדר שזה יהיה תחת עיניכם הפקוחה
נועם וילדר:
 יכול להיות שיש היגיון בזה שזה יהיה תחת עיניכם הפקוחה, בסדר
נועם וילדר:
 אבל לספק להם סיגריות זה אחרת מאשר להגיד להם תביאו איתכם מהבית, תקנו, תתקלו בקשיים האלה בעצמכם
לזכויות הילד):
חברים תודה רבה
גדעון האוזנר:
יותר מזה כשאת אומרת שההורים נתנו את ההסכמה, הם מקבלים בלי כסף , בטח שההורים נתנו את ההסכמה, אחרת הם לא היו קונים להם
ראובן ארזי:
יש ילדים שההורים שלהם לא יכולים לקנות להם סיגריות
דנה פרוסט:
שלום, דנה פרוסט מהאגודה למלחמה בסרטן
דנה פרוסט:
 אני רוצה להתייחס ולהגיד כמו שאדוני אמר
דנה פרוסט:
 אני לא עובדת סוציאלית, אני לא עובדת באופן שוטף עם נערים בקבוצות, עם נערים בסיכון ברמה כל-כך כל-כך קשה, ואני מבינה את הדברים שאתן אומרות, ויחד עם זאת, אני רוצה להצטרף ולהגיד עוד משהו
דנה פרוסט:
      ממה שאני יודעת על בני נוער, הם אוהבים מסרים חד ערכיים, וכאשר מספקים להם סיגריות, המסר שעובר, גם אם הוא לא מילולי, שזה בסדר
דנה פרוסט:
 ואני רוצה לומר שהמקרה הזה מאוד מאוד מזכיר לי את מה שקורה במסגרות למתמודדי נפש, שגם שם הצוותים הטיפוליים באיזשהו מקום אומרים אנחנו נבחר את המקומות, אנחנו רוצים לייצר יחסי אמון, ובהרבה מקרים גם המטפלים או המדריכים יושבים ומעשנים ביחד עם מתמודדי הנפש
דנה פרוסט:
 זאת אוכלוסייה בסיכון ומה שנקרא, משולי החברה, וזאת אוכלוסייה בסיכון, מה שנקרא משולי החברה
דנה פרוסט:
 ואני לא אכנס לתוך התהליך הט7יפולי כי אני באמת לא מבינה
דנה פרוסט:
      אני רק חוזרת לנושא של החד ערכיות, ויכול להיות שמה שצריך לעשות, כמו שהציע חבר הכנסת אלי דלל, שמתן הסיגריות יהיה כחלק מתוכנית גמילה, ואולי עמיתתי כאן ד"ר יעל בר זאב תוכל לסייע בנושא של תחליפי ניקוטין לאלו שההתמכרות היא התמכרות פיזית? ואולי לפתח ולנסות להבין איך אפשר העביר אותם תהליך גמילה? כשההבנה היא בעצם אי אפשר לתת רק את הסיגריות כי המסר כאן הוא חד ערכי שזה בסדר, ואז כשהם משתחררים הם יוצאים ילדים שחושבים שזה בסדר
לזכויות הילד):
תודה רבה, נכון מאוד
לזכויות הילד):
 הגיעה גם חברת הכנסת תומא סולימאן
לזכויות הילד):
 אני מאוד מעריך שהגעת, אני יודע שאת מוועדה לוועדה
לזכויות הילד):
 היינו כבר בכמה ועדות ביחד
לזכויות הילד):
 כן בבקשה
עאידה תומא סלימאן:
תודה רבה, קודם כל אני גם רוצה להודות לך על זה שאני מבינה שיזמת את הדיון הזה, וגם נענית לבקשה שהייתה שלי לקיים את הדיון, כי את האמת הייתי בהלם כשקראתי את מה שהתפרסם בעניין ההתקשרות
עאידה תומא סלימאן:
 הייתי בהלם כי הייתה לי הרגשה שחלק מהממסד הישראלי, משרד ממשלתי שאמון גם על הבריאות הנפשית והפיזית והחברתית של צעירים, בצורה הכי ברורה, בוטה, עובר, בעיני, על החוק
עאידה תומא סלימאן:
 הרי החוק מאוד ברור בעניין של מכירת סיגריות ועישון לנוער, ופה אנחנו מספקים להם ומשלמים עבור זה
עאידה תומא סלימאן:
      אני יודעת מה תגידו, תגידו שיש התמכרויות ושזה חלק מהתהליך
עאידה תומא סלימאן:
 השאלה, הייתי רוצה לדעת כמה משקיעים בגמילה מההתמכרויות? וכמה התמכרויות אחרות, שגם המשרד לוקח על עצמו לספק אותם? כי הצעירים מכורים
עאידה תומא סלימאן:
 האם אנחנו מתייחסים להתמכרויות אחרות באותה צורה כמו בעניין של העישון? יש התמכרויות לסמים
עאידה תומא סלימאן:
 האם המשרד יתחיל גם לספק ויעשה התקשרות לאספקת סמים? אני בטוחה שלא, אני שואלת ואני יודעת את התשובה, בטוח שלא
עאידה תומא סלימאן:
      השאלה כמה מקדישים תקציבים כדי להעלות את המודעות לנזקים? וכמה משקיעים בלגמול אותם מההתמכרות הזו? במקום לעשות קצת שקט במערכת דרך סיפוק הסיגריות
עאידה תומא סלימאן:
 ואני מבינה שכבוד יושב הראש, הצעת שזה יהיה חלק מתהליך של גמילה? אפשר לעבור על זה בשקט אם זה חלק מתהליך של גמילה
לזכויות הילד):
זה בדיוק מה שהצעתי
עאידה תומא סלימאן:
אבל עד כמה שאני יודעת בעניין, ומדברת מישהי שעישנה, אני לא טלית שכולה תכלת בנושא הזה, אז אני יודעת שגמילה מעישון זה להפסיק לעשן
עאידה תומא סלימאן:
 אין תהליך פה
עאידה תומא סלימאן:
 צריך לזרוק את הסיגריות ולהפסיק לעשן וזהו
עאידה תומא סלימאן:
      אז השאלה היא האם דבר כזה, האם נעבור בשקט על העניין שיש ספק ראשי שנותן סיגריות ומספק סיגריות לנוער בתוך המוסדות החוסות? או שאנחנו באים ואומרים סליחה, תשנו את המדיניות שלכם, אפילו אם זו המדיניות הטיפולית במקרה הזה
עאידה תומא סלימאן:
 כי אתם אחראים לא רק על התנהגויות של הצעירים האלה, אלא גם כן על הבריאות הפיזית שלהם במקרה הספציפי
עאידה תומא סלימאן:
 אז אני חושבת שצריך לא רק לבקש שזה יהיה חלק מגמילה, אלא לבוא ולהגיד המשרד צריך לשנות את המדיניות שלו בעניין של אספקת סיגריות לנוער, ומימון הסיגריות האלה
עאידה תומא סלימאן:
      אני יודעת, אני ניהלתי הרבה שנים את מקלטי הנשים שבחסות הארגון שניהלתי, וכל הנושא של סיגריות, למרות שהנשים היו נכנסות למקלט במצב גם נפשי, וגם כלכלי מאוד קשה, בא המקלט ואמר, סיגריות זה על חשבונכם, וזה קצוב ואנחנו לא מרשים את זה, אלא במינון מסוים
עאידה תומא סלימאן:
 והן נשים בוגרות במקרה הזה
עאידה תומא סלימאן:
 לא באנו וסיפקנו סיגריות
עאידה תומא סלימאן:
      אז אני חושבת מה עוד יותר עם נוער? זה אמור להשתנות, צריך שתהיה מדיניות מאוד ברורה שאוסרת על דבר כזה, וה-1
עאידה תומא סלימאן:
2 מיליון שיושקעו בתוכניות העלאת מודעות וגמילה, עדיף
לזכויות הילד):
תודה חברת הכנסת תומא סולימן
לזכויות הילד):
 אני רוצה לסכם
לזכויות הילד):
 לי לא נוח לחלוטין, בלשון המעטה, עם הנושא הזה
לזכויות הילד):
 כמו שציינתי אני גם לא איש מקצוע, קשה לי להתערב בצד המקצועי של זה, אבל הייתי רוצה מכם כמה נתונים
לזכויות הילד):
      הייתי רוצה לדעת בחמש השנים האחרונות כמה בכל שנה נרכשו סיגריות גם בכסף וגם בבודדים? וכמה היו ילדים באותן מסגרות בכל שנה?      אני רוצה לקבל מכם איזושהי תוכנית מובנית, איך בעצם משנים את התפיסה, את המדיניות, לכיוון גמילה או כל דבר אחר שבו אנחנו במשרד הרווחה לא נותנים את החסות להתמכרויות ומשתדלים, אני אומר משתדלים כמה שאפשר, להקטין לגמרי את האספקה, להשאיר את התקציב מבחינתי לדברים אחרים אין לי בעיה, ואם צריך להגדיל אותו גם אין לי בעיה, אבל שהתקציב הזה יהיה ככל שניתן קטן יותר ובסוף בסוף בסוף שלא יהיה תקציב בכלל לאספקת סיגריות
לזכויות הילד):
 זאת הבקשה שיש לי אליכם
לזכויות הילד):
 לוח הזמנים?
ראובן ארזי:
אדוני אם יורשה לי לומר רק הערה אחרונה באמת
ראובן ארזי:
 אני חושבת שחשוב להבחין בין זה שמפריע לכולנו שהילדים האלה מעשנים, ומאפשרים להם לעשן בתוך מסגרת של המדינה, לבין זה שהמשרד מספק להם את הסיגריות
ראובן ארזי:
 ואלו שתי סוגיות נפרדות לגמרי, גם במחלקות פסיכיאטריות סגורות וגם תסתכלו על חוק איסור עישון במקומות ציבוריים, אין איסור לעשן במקום ציבורי, לא במחלקה פסיכיאטרית סגורה ולא בשום מקום אחר
גדעון האוזנר:
החוק שונה, הוא היא זמני
גדעון האוזנר:
 הפטור הזה כבר פקע
ראובן ארזי:
הסוגייה שהמשרד מספק להם סיגריות היא סוגיה נפרדת, היא קשה לעיכול גם עבורנו מאוד, היא מצערת גם אותנו, ויחד עם זאת, הסברתי פה את שני הרציונלים ואני רגע אחזור עליהם, אחד, שלא ייתפסו חומרים יותר מסוכנים בתוך הסיגריות האלה
ראובן ארזי:
 והדבר השני הוא שיש ילדים שלהורים שלהם אין כסף לקנות להם סיגריות
ראובן ארזי:
 ואז אנחנו נמצאים במצב שעשרה ילדים במסגרת מעשנים ועשרה ילדים אחרים שההורים שלהם היו רוצים לאפשר להם את זה במצב שלהם, אבל אין להם כסף לתת להם
לזכויות הילד):
יותר טוב, אם תהיה גמילה ולא תהיה אספקה
קריאה:
את מונעת מהם את הזכות
ראובן ארזי:
אני לא מונעת מהם את הזכות, אלו שתי סוגיות נפרדות, אנחנו לא כופים על אנשים גמילה גם בתוך מסגרות אחרות
לזכויות הילד):
את ההסברים שמעתי, אני לא חייב לקבל את כולם, בסדר?
עאידה תומא סלימאן:
אהבתי את המשפט הזה
לזכויות הילד):
אבל יש לי בקשה, אמרתי מספר דברים שאני מבקש מכם
לזכויות הילד):
 אפשר לקבל לוח זמנים לנושאים שביקשתי? הדברים ברורים, הלוא אם אני מבקש מה בחמש השנים האחרונות היו תלמידים? כמה הוצאתם עבור הסיגריות? הן בבודדים והן בכסף? כמה היו תלמידים? אלו נתונים שאפשר בתוך שבוע להוציא אותם, אין שום בעיה
לזכויות הילד):
      להכין תוכנית? תכינו, אני לא מדבר עכשיו לעל היישום שלה שיכול לקחת חצי שנה או שנה, אבל תוכנית אפשר לקבוע, לעשות בה מועדי לוח זמנים, מה עושים? איך עושים? ומתי? דבר כזה ניתן לעשות תוך כמה זמן שאתם רוצים? תגידו לי? שבוע, שבועיים חודש?
מיטל בר אל:
אני מניחה חודש
לזכויות הילד):
חודש ימים בסדר
לזכויות הילד):
 תודה רבה אני נועל פה את הדיון, תודה רבה לכם
אלי אפללו:
בוקר טוב לכולם, אנחנו אחרי ישיבה שהייתה בוועדה לזכויות הילד, בנושא של מידע פלילי על מועסקים, הגנה על הילדים
אלי אפללו:
 פה אנחנו מתחילים בישיבה שהיא ממש לא מן המניין, מהרגע להרגע, ואני קורא לזה ישיבת חירום, בנושא מעונות יום שיקומיים לפעוטות
אלי אפללו:
 קודם כל, אני מעריך את העבודה של המטפלות והמטפלים במעונות
אלי אפללו:
 אני מכיר את המעונות, במיוחד המעונות השיקומיים, שזו עבודה מאוד-מאוד קשה, אפילו מאתגרת
אלי אפללו:
 גם צריכים הכשרה מיוחדת לנושא הזה
אלי אפללו:
 יש פה מישהו או מישהי מנתניה, במקרה, או שלא, פשוט אני מכיר את זה מהעיר שלי, מנתניה, הייתי שם בשלטון המקומי כסגן ראש עיר
אלי אפללו:
 זו באמת עבודת קודש, וזה מציל משפחות, אין ספק
אלי אפללו:
 אז אני מודה לכם על העבודה שלכם
אלי אפללו:
     אני מבין שיש פה איזושהי בקשה, סכסוך, אני רוצה להיות קצת עדין
אלי אפללו:
 קיימתי את הישיבה הזאת גם כדי לשמוע, וגם הבנתי שכבר אתמול יצא שר הרווחה בקריאה שכנראה שמגיעים לאיזשהו פתרון והסדר, ואני רוצה להודות לו
אלי אפללו:
 אני חושב שהוא קשוב מאוד, וזה דבר שלא מובן מאליו, שתוך זמן קצר הוא מודיע שהוא הולך לפתור את הבעיה
אלי אפללו:
 אני לא מכיר את הפרטים – לא של הסכסוך עצמו ולא של הפתרון – אבל כאחד שיושב בראש הוועדה לזכויות הילד, מה שמעניין אותי בסוף זה הילדים
אלי אפללו:
 בלי לפגוע בכם, למרות שהחמאתי לכם, אבל מה שמעניין אותי בסוף זה הילדים, ולילדים האלה מגיע טיפול ראוי ונאות ביותר, ובצדו, כמובן, יש גם את השכר
אלי אפללו:
     הייתי מאוד רוצה לשמוע בקצרה, כי אין לנו זמן, אנחנו חייבים לסיים פה ב-11:00, כי המליאה מתכנסת ב-11:00 ואסור לנו להמשיך מעבר לזה
אלי אפללו:
 הייתי רוצה לשמוע אתכם
אלי אפללו:
 אני מקווה שבאמת יימצא הפתרון שעליו דיבר השר
אלי אפללו:
 עם מי נתחיל?
תמי ברנע:
קארין רוצה לפתוח
אלי אפללו:
קארין, סליחה
אלי אפללו:
 אז קודם כל, אני חייב לומר: באמת, יש פה חברת כנסת – כרגע אומנם היחידה – אבל היא מאוד רצינית, וגם הייתה שרה
אלי אפללו:
 אז אם את רוצה לומר משהו – בסדר, אם לא – אז יותר מאוחר
אלי אפללו:
 בבקשה, חברת הכנסת קארין אלהרר
קארין אלהרר:
כן, אני אשמח, אדוני, אני אשמח מאוד
קארין אלהרר:
 תודה רבה, אדוני היו"ר
קארין אלהרר:
 קודם כל, העובדה שאתה מקיים את הדיון בפרק זמן כל כך קצר ראויה להערכה
אלי אפללו:
אמרתי – דיון חירום, ממש חירום
קארין אלהרר:
זו באמת שעת חירום
קארין אלהרר:
 אני אומר, אדוני: מעונות היום השיקומיים הם לא חסד שעושים לאף אחד מן הילדים או מן ההורים; מדובר בחוק שחוקק כאן, בכנסת ישראל, שמחייב מעונות שיקומיים לתת פתרונות לילדים עם מוגבלויות מורכבות
קארין אלהרר:
 מדובר במסגרת שנותנת להם boost של טיפולים בתקופת הגילאים הכי קריטית, שבה המוח והגוף מסוגלים לספוג – הילדים הם כמו ספוג, ככה קוראים לזה
קארין אלהרר:
 ואתה בוודאי מכיר את זה מנתניה, בזמנו התארחתי אצל ראש העיר והיא הראתה לי
אלי אפללו:
יש לנו בנתניה מעון לתפארת, שהוקם על ידי לוטי רייך
קארין אלהרר:
מדהים
קארין אלהרר:
 בהחלט ראוי להערכה
אלי אפללו:
אני חושב שזאת ממש דוגמה ומופת
אלי אפללו:
 נכון, אין ספק
קארין אלהרר:
חד משמעית
קארין אלהרר:
 עכשיו, אדוני, אני אומר: לאורך כל השנים נוצרו פערים בין התקציבים שהמדינה נותנת לבין היכולת של המעון לתת את המענים האמיתיים
קארין אלהרר:
 יש הועדות לכל ילד, וזה מתוקצב בחסר
קארין אלהרר:
 אדוני יודע – באופן כללי יש בעיה עם מטפלים פרא-רפואיים במדינת ישראל, וכמובן שזה משפיע גם על היכולת של מעונות יום שיקומיים להביא את הטיפול הראוי הזה
קארין אלהרר:
     אם לא די בכך – התווספה בעת האחרונה בעיית הסייעות; נחתם עם הסייעות הסכם שלא כלל את סייעות מעונות היום
קארין אלהרר:
 לעניין הזה נעשתה פנייה לשר הרווחה, וגם שוחחתי איתו אתמול אחר הצהריים, והוא התחייב בפניי – כפי שהוא הוציא הודעה לעיתונות – שיינתן מענה
קארין אלהרר:
 עכשיו, מה שהייתי שמחה – ואני מקווה שיש כאן נציג של האוצר – זה שבאמת נראה את זה בשורה תקציבית
קארין אלהרר:
     אדוני, אני חושבת שגם ההורים לאותם פעוטות, ובוודאי המפעילים והמפעילות של מעונות היום השיקומיים, לא יכולים שייווצר מצב שבו יש הבטחה ואין כסף
קארין אלהרר:
 אם לא יהיה כסף – לא יהיו טיפולים; ואני אומרת לך, אדוני, זאת תהיה בכייה לדורות, מכיוון שאם הילדים האלה לא יקבלו את הטיפול ממעון היום – המדינה תצטרך לתת את זה במקום אחר ולאורך שנים רבות יותר
קארין אלהרר:
 תודה
אלי אפללו:
אין לי ספק
אלי אפללו:
 אני גם ציינתי קודם שזו באמת פגיעה, ואפילו הצלה של משפחות
אלי אפללו:
 אנחנו ניתן לנציגי המעונות, בקצרה
אלי אפללו:
 ציפי? אוקיי, ממש בקצרה, כי הדיון הוא באמת קצר, דיון חירום, ואני רוצה גם לשמוע בסוף את נציגי המשרדים ונציגי הממשלה, כדי לראות אילו פתרונות הם נותנים
ציפי נגל אדלשטיין:
אז ראשית, תודה רבה, ותודה על דיון החירום
ציפי נגל אדלשטיין:
 אנחנו מודים, כמובן, לשר הרווחה, לצוות המשרד, לשר האוצר, לסגנית שלו, לצוות שלו, לחברות הכנסת שיושבות כאן, נעמה לזימי וקארין אלהרר, שקידמו הרבה ומאוד עזרו במהלך המגעים
ציפי נגל אדלשטיין:
 אנחנו מודים על הקשב והדאגה, וכמובן, תיעדוף של צרכים של פעוטות
ציפי נגל אדלשטיין:
 כיוון שזה באמת מאוד-מאוד קצר, מאוד חשוב לי להציג את הדברים ואת הסיכום כפי שהוצג בפנינו והובא על ידי השר במהלך הדיונים אתמול, ומאוד חשוב לי – אם אפשר – להציג את זה גם לפרוטוקול, זה קריטי
אלי אפללו:
כן
ציפי נגל אדלשטיין:
אז השר בעצם נתן לנו התחייבות אישית כזו:
ציפי נגל אדלשטיין:
אני קוראת כדי שזה באמת יהיה יותר תמציתי, ממוקד ומוקפד:
ציפי נגל אדלשטיין:
ההתחייבות הזאת תקוים מתקציב שיינתן ממשרד האוצר" – דובר על סכום של לפחות 40 מיליון ₪; "וככל שיידרש – תושלם תוספת מתקציב משרד הרווחה" – גם זו התחייבות שנתן השר
ציפי נגל אדלשטיין:
בנוסף, יוקם צוות של משרד הרווחה, בהובלת השר, שישב עם נציגי המפעילים על כלל הפערים בהועדה, במטרה להגיע לפתרון"
ציפי נגל אדלשטיין:
     כפי שהציגה חברת הכנסת אלהרר, יש פערים ועיוותים לאורך שנים
ציפי נגל אדלשטיין:
 המפעילים מגייסים סכומי עתק כדי לתת ולעשות את המקסימום לטובת הפעוטות והצרכים הייעודיים שכל כך מקדמים אותם
ציפי נגל אדלשטיין:
 אז אנחנו מאוד שמחים שהדבר הזה כן נמצא על סדר היום, וחשוב לנו להציג את הדבר הזה בוועדה כדי שגם יהיה מעקב
אלי אפללו:
תודה, ציפי, תודה, אני מאוד מודה לך
אלי אפללו:
 עו"ד ולרי זילכה, נמצאת בזום?
ולרי זילכה:
תודה רבה, כבוד היו"ר
ולרי זילכה:
 קודם כל, אני מצטרפת לתודות לך על קיום הדיון הזה, לנציגי המשרד – הרווחה והאוצר, וכמובן, לחברות הכנסת שליוו אותנו בתהליך הזה
ולרי זילכה:
 מעבר למה שציפי אמרה, חשוב לי לומר שמאוד-מאוד חיוני לנו המעקב הזה של הוועדה להמשך התהליך, ולוודא שזה באמת קורה
ולרי זילכה:
 כי בסופו של דבר, הדבר הזה לא קרה רק היום – הייתה צריכה להיות היום השבתה, אבל זה אחרי חודשים של דיונים עם המשרדים, ולא הצלחנו להגיע איתם לאיזשהו מענה
ולרי זילכה:
     רק להגיד שיש לנו ברקע בג"ץ על הנושא של מקצועות הבריאות, של השכר של מטפלים של מקצועות הבריאות במעונות היום השיקומיים, וכל העיסוק הזה בהשגת תקציב ראוי גם מכניס לחצים להורים וגם לוקח זמן של המפעילים לטובת הדברים האלה; ולכן, אדוני, אנחנו מבקשים מעקב של הוועדה מיד אחרי חג השבועות, שבו הדבר בעצם אמור להיכנס לתוקף, ואחר כך המשך מעקב להסדרה
אלי אפללו:
אוקיי, אנחנו נטפל
אלי אפללו:
 כמו שאמרתי וציינתי, אנחנו ממש בישיבה קצרה, ישיבת חירום, כדי להעלות את זה
אלי אפללו:
 קודם כל, אני מאוד מודה לך
אלי אפללו:
 אני רוצה להודות גם לחברי וחברות הכנסת שהגיעו לפה – אם זו קארין אלהרר ששמענו, חברת הכנסת לזימי, חבר הכנסת משה מושיאשוילי וחבר הכנסת חילי טרופר
אלי אפללו:
     אני מבקש מנציגי הממשלה
אלי אפללו:
 מי נמצא פה? משרד הרווחה – מי נמצא פה ממשרד הרווחה? בבקשה
אלי אפללו:
 קודם כל, אני מודה שוב לשר, אני חושב שהוא באמת לקח פה את הדברים לידיים יחד עם שר האוצר, ומצאו פתרון, ואני שמח על כך
אלי אפללו:
 אפילו ביקשו ממני לבטל את הישיבה הזאת, אבל אני חושב שלא צריך, כי עצם הישיבה עצמה – אנחנו מביאים את הנושא למודעות
אלי אפללו:
 ולהפך, אני רוצה לפרגן לכל הנוגעים בדבר על שמצאו את הפתרון לנושא הזה
דני כץ:
שמי דני כץ, אני מנהל אגף בכיר קהילה במנהל מוגבלויות
דני כץ:
 הייתי בוועדה של חברת הכנסת לזימי לפני יומיים, וכן אמרתי שם שהשר, באופן אישי, והנהלת המשרד, יחד עם מנהל מוגבלויות, מטפלים במשבר שנקלענו אליו, ויימצא פתרון
דני כץ:
 אני שמח שגם הארגונים באמת נרתמו בסופו של דבר
אלי אפללו:
אפשר לפרוט את הפתרון? או בחלקו?
דני כץ:
עדיין לא, אנחנו עדיין דנים במציאת הפתרון
דני כץ:
 אנחנו כן מנסים לעשות השוואה לשכר שמקבלות הסייעות בחינוך, ומתוך מגמה שבאמת נוכל להמשיך לקיים שיח באמצעות הוועדה שהשר בנה, גם לגבי סוגיות נוספות שעומדות לפתח מעונות היום השיקומיים
דני כץ:
 גם חשוב לי לציין שמעונות יום שיקומיים הם פשוט נס, זאת מסגרת שנותנת מענה לפעוטות, זה שירות שלא קיים בעולם - קיים במדינת ישראל, ואנחנו מאוד-מאוד גאים עליו
דני כץ:
 משרד הרווחה מממן, מתקצב, במעל ל-350 מיליון שקל בשנה עבור פעוטות
דני כץ:
 יש 4290 פעוטות ב-169 מעונות יום שיקומיים ברחבי הארץ
דני כץ:
     המשבר של כוח האדם הוא משבר מאוד מורכב, שאנחנו מאוד מודעים אליו, בשנה האחרונה ביתר שאת
דני כץ:
 גם השר הבין מיד, כשמשרד החינוך וההסתדרות חתמו על ההסכם עם הרשויות המקומיות, לגודל הפער שייווצר, ולכן הוא פעל מיידית כדי למצוא פתרון; כמובן, בסיוע של כל הגורמים ששותפים
דני כץ:
 אני חושב שהכוונה שלנו היא כוונה טובה; כמובן שיש לזה משמעויות מאוד כבדות כלפי סך השירותים, או על כלל השירותים שמשרד הרווחה נותן באמצעות סייעות ומטפלות – יש אלפי אנשים עם מוגבלות שמקבלים שירותים באלפי מסגרות יום, והמשמעות של שינוי לגבי הסייעות היא שהוא משפיע גם עליהם, ישפיע גם עליהם, וכמובן, אנחנו נצטרך למצוא את הפתרונות גם בהמשך
קארין אלהרר:
אבל דני, אתה רק יכול להתחייב, לפרוטוקול, שבעצם יימצא המענה לכל העלייה בשכר הסייעות גם במעונות היום השיקומיים? זאת אומרת, שהתנאים יושוו
דני כץ:
זה בעצם מה שביקשו ממני לבוא ולהגיד פה בוועדה
דני כץ:
 זה מה שהשר מתכוון לעשות
דני כץ:
 כן, בהחלט
קארין אלהרר:
אוקיי, אם אתה אומר
אלי אפללו:
טוב, תראו, אני באמת חייב לומר: אני מכיר את שר העבודה
קארין אלהרר:
הרווחה
קארין אלהרר:
 גם את שר העבודה אתה מכיר
אלי אפללו:
אני מכיר את שניהם
אלי אפללו:
 כן, שניהם מש"ס, אני יודע
אלי אפללו:
 פעם זה היה משרד אחד, לכן התבלבלתי
אלי אפללו:
     אני מכיר את השרים ואת שר הרווחה, ואני יודע שהוא עושה עבודה נפלאה; וגם הדברים שיש בהם איזשהו קושי – הוא עושה מאמצים גדולים לפתור אותם
אלי אפללו:
 אז אני באמת מודה לו על כך, גם אמרתי את זה קודם
אלי אפללו:
 מה שכן חשוב לי זה שהדברים גם יהיו מפורטים, מה שנקרא; אי אפשר לבוא רק עם כוונות טובות, וזה בסדר
אלי אפללו:
 צריך באמת להגיע פה להסכמים ברורים ודברים שבהם, מה שנקרא, "הולכים למכולת"
אלי אפללו:
 אני מבין שנמצאת איתנו גם מנהלת תחום תקצוב ותמחור, מיכל, ממשרד הרווחה
מיכאל בן-ארי:
כן
מיכאל בן-ארי:
 אין לי מה להוסיף
אלי אפללו:
אוקיי, בסדר
אלי אפללו:
 טוב, אגף תקציבים? הוא נמצא בזום? מי נמצא מאגף תקציבים?
תמי ברנע:
עוד לא, אתה אישרת להם לעלות רק בסוף
אלי אפללו:
נכון
אלי אפללו:
 אנחנו לקראת הסוף, אז תנסו – אם הם נמצאים פה אז אני אשמח להעלות אותם
אלי אפללו:
 אם יש מישהו מהשלטון המקומי שרוצה לומר משהו, קלרה חן מהשלטון המקומי, אישה מדהימה שאני מכיר הרבה מאוד שנים, באגף הרווחה בעיריית נתניה
אלי אפללו:
 בבקשה, קלרה
קלרה חן:
תודה רבה, תודה רבה
קלרה חן:
 אני שמחה להגיע לפה, ואנחנו אכן מאושרים על כך שנמצא פתרון לנושא מעונות היום השיקומיים
קלרה חן:
 אני מייצגת פה את מרכז השלטון המקומי ביחד עם חברתי, שרית מירושלים
קלרה חן:
 קודם כל, כיף לראות גם את משרד הרווחה, וכמובן גם את השר מרגי, שמלכתחילה, מהפעם הראשונה שהצגנו את הסוגייה, הייתה הרגשה שהוא איתנו, שהוא מבין את הסוגייה
קלרה חן:
 הסוגייה שלנו היא לא רק למעונות היום השיקומיים, שהיא מסגרת נפלאה, אנחנו מפעילים מעונות יום שיקומיים – אלא לכל המסגרות
קלרה חן:
 אנחנו חווים היום נטישה של עובדים של המסגרות שלנו
קלרה חן:
 עובדים – ובצדק – לא מוכנים להמשיך לעבוד אצלנו כשהם יכולים לקבל בשלטון המקומי תוספת של 6000 שקל, וזה לא מסתיים בתוספת הזו
קלרה חן:
     אז הנושא הזה של השוואת תנאים של עובדים בתחומים של מוגבלויות, ויותר מזה, דני, אני רוצה להגיד שזאת גם הגדרה של התפקידים האלה כתפקידים שמאפשרים גמול
קלרה חן:
 אחת הבעיות הקשות שנתקלנו בהן היא שבהוראות התע"ס הם מוגדרים כמטפלים, ומהרגע שהם מוגדרים כמטפלים – אם יש תוספת לסייעות אז היא לא מגיעה אליהם
קלרה חן:
 אין בכלל תוספת שמדברת על הנושא של טיפול סיעודי, למשל, במרכזי יום לנכים קשים
קלרה חן:
 לא ייתכן
קלרה חן:
 אני גם מפעילה שירותים ברשות המקומית, אז אני בשני כובעים - גם של רשות מקומית וגם של מפעילה – ואני אומרת שלמצוא דרגות שכר לעובדים האלה זאת פשוט קריעת ים סוף, והם תמיד יוצאים עם ידם על התחתונה
קלרה חן:
     אני רוצה להגיד שכשאסא שלחה אותנו לפה היא ציידה אותנו במכתב שנשלח לשר האוצר ולשר הרווחה על ידי מרכז השלטון המקומי ב-16 במאי, ואומר שהשלטון המקומי נמצא איתנו במאבק הזה, הוא מוכן לתקצב את חלקו בתוך הסיפור הזה, ברור לו שאנחנו חייבים לשמור על העובדים האלה
אלי אפללו:
מה שאת אומרת פה זו נקודה חשובה, זה לא מובן מאליו
אלי אפללו:
 תבינו את מה שקלרה אמרה כרגע: שהשלטון המקומי מוכן לתת את חלקו, כי המעמד של המטפלות בנושא של המעונות השיקומיים חייב להיראות אחרת
קלרה חן:
נכון, של כל המטפלים
קלרה חן:
 כי אנחנו מבינים את החשיבות של השירותים המשלימים של שירותי הרווחה עבור אנשים עם מוגבלות
קלרה חן:
 אם לא ניתן להם – לא יהיו שירותים, עובדים ינטשו אותנו
קלרה חן:
 הם כבר נוטשים
קלרה חן:
 אנחנו בפתחו של יישום חוק המוגבלויות – לא תהיה לו שום משמעות אם לא יהיו לנו עובדים
קלרה חן:
 אם לא נדאג לזה שעובדים יקבלו תגמול עבור עבודתם - לא יהיו לנו
אלי אפללו:
תודה, קלרה, תודה
אלי אפללו:
 מישהו מחברי הכנסת רוצה?
סימון מושיאשוילי:
אני
נעמה לזימי:
משפט אחד
אלי אפללו:
דקה, אני אתן לנעמה
אלי אפללו:
 אני אתן לך
אלי אפללו:
 לפי הסדר
סימון מושיאשוילי:
אין בעיה
אלי אפללו:
קודם כל לפי הסדר, זה הסדר, ודבר נוסף – היא גם אישה, ואני גם חבר בוועדה של מעמד האישה, אז ניתן לחברת הכנסת לזימי
נעמה לזימי:
רק להגיד: יו"ר הוועדה, לפחות אתה גם מגיע לוועדה כחבר הקואליציה
אלי אפללו:
וואו, לקבל מחמאה מהאופוזיציה – יש לי בעיה
נעמה לזימי:
כן, זה חשוב
נעמה לזימי:
 אנחנו בדרך כלל לא רואים בוועדה החשובה הזאת קואליציה, ובטח שלא גברים
נעמה לזימי:
 אז אלי דלל הוא חריג, ולכן גם לך
נעמה לזימי:
     אני רק רוצה להגיד, דווקא בקצרה, אני רוצה לברך את הטיפול המהיר
נעמה לזימי:
 אנחנו יודעים שהדרך עד לשיקום ממשי של המעונות השיקומיים עוד ארוכה – זה כפל משמעות, אבל לגמרי מתחייב
נעמה לזימי:
 השבוע קיימנו סוג של דיון חירום בוועדת הצעירים, באמת בגלל ההורים – ויש פה גם את מורן – שפנו אלינו, וגם הם חלק ממי שמושפעים מזה
נעמה לזימי:
 אני דווקא רוצה לברך על הטיפול המהיר הזה של שר הרווחה, מרגי
נעמה לזימי:
 באמת, גם אם יש עוד דברים לעשות, והכל – צריך להגיד שכששר נכנס ובכל זאת לא רק אומר, אלא ישר מגיע להבנות, זה לא מובן מאליו
נעמה לזימי:
     אתה יודע, חשוב להגיד פה: לא צריך להגיע תמיד לשביתה ולהסלמה לפני שעושים, אפשר גם לעצור דברים לפני כן
נעמה לזימי:
 וזה באמת מבורך שזה נעשה, בטח עם ילדים שכל מענה פרא-רפואי שייגרע מהם בכל יום שביתה הוא דרמטי להתפתחות
נעמה לזימי:
 אז אני דווקא רוצה לברך
נעמה לזימי:
 אפשר וצריך גם לברך על דברים טובים
נעמה לזימי:
 ותדעו, כמו שאתם אומרים, שבאמת יש לכם פה שותפות לדבר הזה, ונשמח שוועדת המעקב תחתיך תבחן שהדברים אכן עוברים והכל, כי קורה לא פעם שלא יורד לשטח; לא בהכרח באשמת שר, אבל לא יורד, וצריך גם לוודא שירד
נעמה לזימי:
 אז מילה טובה, וכל הכבוד לכם על המאבק
אלי אפללו:
תודה רבה, תודה רבה
אלי אפללו:
 חבר הכנסת מושיאשוילי
סימון מושיאשוילי:
ראשית, ישר כוח על הדיון הדחוף
סימון מושיאשוילי:
 הנושא הזה – אין כאן קואליציה ואין כאן אופוזיציה
סימון מושיאשוילי:
 אני מצטרף לדברי חברתי, נעמה
סימון מושיאשוילי:
 ישר כוח לשר מרגי
סימון מושיאשוילי:
 פגשתי בו שלשום בישיבת סיעה ושוחחנו על העניין הזה, אמרתי לו שאני חבר בוועדה הזו, אז הוא אמר "סימון, אני משתדל לעשות כל מה שאפשר"
סימון מושיאשוילי:
 אז באמת שמגיע לו, ומגיע לו לא מעט, לשר מרגי
סימון מושיאשוילי:
 זהו
אלי אפללו:
אתה יכול להעביר לו את המסר שאנחנו באמת פרגנו לו ושהיה פה פרגון מקצה לקצה
אלי אפללו:
 להעביר את המסר זה חשוב, כי מגיע לו
סימון מושיאשוילי:
מגיע לו, בהחלט מגיע לו
אלי אפללו:
חבר הכנסת חילי טרופר, בבקשה
חילי טרופר:
אז גם אני, אני רק מצטרף לתודות
חילי טרופר:
 גם לך, אלי, גם לקארין שהעלתה, וכולנו, ותודה לכם שהערתם אותנו
חילי טרופר:
 כולנו לחצנו מהכיוון שלנו