GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דבי ביטון:
אנחנו צריכים להגן על הילדים בראש ובראשונה
אלי אפללו:
דקה, דקה
אלי אפללו:
 תראו, מי שצריך להוציא נוהל זה משרד הפנים, בואו נבין את זה שנייה, בסדר? דקה
אלי אפללו:
 אנחנו עוד מעט נפנה ונראה מה אנחנו עושים, כי באמת יש פה משרדים שצריכים לטפל בנושא הזה
אלי אפללו:
 אני בעצם ביקשתי מהמרכז לשלטון מקומי להעלות את המודעות, לקבל מהם דיווח, לראות מה הם עושים – זה בסדר גמור, כל זה נעשה באופן וולונטרי
אלי אפללו:
 אני גם מאמין במרכז לשלטון מקומי, אני מכיר אותו היטב, אני מכיר את הנציגים שלו, אני חושב שהם עושים עבודה טובה בהרבה מאוד דברים; ואני מבקש מהם לעשות את העבודה הזאת גם בנושא הזה, ומירה תדע להעביר את המסר, אני גם סומך עליה, כי אני מכיר אותה
אלי אפללו:
     עכשיו, לגבי הנהלים, תקנות וכך הלאה, אנחנו בעצם רואים פה שבשאר המשרדים – קודם כל, משרד הפנים גם צריך להיכנס לנושא, ועוד מעט נפנה למשרד הפנים – אבל גם במשרדים כמו רווחה, בריאות, עבודה, גם שם יש לנו חוסר בהחלה של אותן תקנות, או חוקים
אלי אפללו:
 בואו נפנה כרגע למשרד הפנים, מישהו ממשרד הפנים? בבקשה
אלי אפללו:
 ואחר כך אני אתן לך לדבר, דבי
אלי אפללו:
 אני אתן לך לדבר אחריו, חברת הכנסת
אלי אפללו:
 תודה, מירה
מאיר וילנר:
מאיר דויטשר, מנהל תחום הון אנושי במשרד הפנים
מאיר וילנר:
 בעצם אין לנו התנגדות לדברים
אלי אפללו:
שמעת את השיח פה
מאיר וילנר:
שמעתי את השיח
מאיר וילנר:
 זה עניין של מדיניות, אנחנו נבדוק
אלי אפללו:
זה לא עניין של מדיניות, זה כבר לא עניין של מדיניות, זה עניין של יישום חוקים ותקנות
אלי אפללו:
 ולכן אתם צריכים להיכנס לנושא הזה ולעשות את הדברים
אלי אפללו:
 תראה, המרכז לשלטון מקומי צריך לתכלל את הדברים, אבל אין לו את היכולת לבוא ולהנחית את הדברים על רשויות; הוא רק יכול להביא את המודעות
אלי אפללו:
 לכם, כמשרד הפנים, יש את היכולת לבקר, להחליט, לעשות כל מיני פעולות כדי שהדברים האלה יבוצעו וייושמו, וזה תלוי בכם
אלי אפללו:
     אז אנא ממך, תעביר את המסר, תנסו, ואני רוצה לקבל לוח זמנים לביצוע של החלת התקנות, או החוקים, או כל דבר אחר
אלי אפללו:
 כי אם אנחנו מדברים כרגע על כך שזה בעצם פחות משמונה אחוז מהרשויות, 20 רשויות - או 16, אני כבר לא זוכר – שמיישמים את זה בהן, וגם לא הכל בצורה שאנחנו דיברנו על זה; אז לכן אני כן חושב שהיכולת שלכם היא הרבה יותר חזקה והיא הרבה יותר – לא רוצה להגיד "מאיימת" – אבל הרבה יותר נכון ליישם דרך משרד הפנים
אלי אפללו:
 בסדר?
מאיר וילנר:
אוקיי, אנחנו נעשה את זה
אלי אפללו:
אז אני מבקש שתיידע אותנו תוך כמה זמן אתה יכול להגיד לנו מה אתם הולכים לעשות, אני אפילו לא רוצה לקרוא לזה "תוכנית עבודה", זה פשוט נייר, ולהתחיל לעבוד
דבי ביטון:
אני אוציא משהו כתוב לשר ארבל, אני אנסה לראות איך מתקדמים משם
דבי ביטון:
 בסדר?
אלי אפללו:
הבנתי
אלי אפללו:
 רגע, קודם כל אני מבקש מנציג משרד הפנים: תוך כמה זמן אתה יכול לתת לנו?
מאיר וילנר:
נעשה את הבדיקה בתוך המשרד ונבדוק
אלי אפללו:
תוך כמה זמן? אתה גם תעשה בדיקה, וגם תנסו לפעול מול הרשויות
אלי אפללו:
 כמה זמן זה יכול לקחת? שבוע, שבועיים, שלושה? אל תשכח שאנחנו ממש נכנסים עוד מעט לחופש הגדול, ושם יש קייטנות ופעילויות
אלי אפללו:
 חודש זה מספיק? זה המון זמן, באמת
מאיר וילנר:
בסדר גמור, אנחנו נדאג
אלי אפללו:
בסדר? אז אני מבקש מכם תמונת מצב – מה התוכניות ומה אתם הולכים להחיל על הרשויות המקומיות בנושא הזה
מאיר וילנר:
אוקיי
אלי אפללו:
אוקיי, תודה
אלי אפללו:
 בבקשה, חברת הכנסת דבי ביטון
דבי ביטון:
בוקר טוב, ותודה לכל הארגונים כאן
אלי אפללו:
מה את אומרת?
תמי ברנע:
לא, אני רוצה בשם מיכל שיר, היא פשוט שלחה הודעה
אלי אפללו:
אה, אז אין בעיה, בסדר
אלי אפללו:
 אנחנו נכבד אותה, הכל בסדר
תמי ברנע:
חברת הכנסת מיכל שיר יזמה את הדיון, היא הייתה יושבת הראש בכנסת הקודמת, והיא ביקשה דיון מעקב
תמי ברנע:
 היא פשוט חולה, ולא יכולה אפילו לעלות בזום
אלי אפללו:
נאחל לה בריאות
אלי אפללו:
 בסדר גמור
תמי ברנע:
אז פשוט מסר קטן: "אחרי שבדיון הקודם נציגת משרד המשפטים אמרה שאין מניעה משפטית להתחבר למערכת המב"ד שקיימת במשרד החינוך, אנו דורשים שכל משרדי הממשלה בהם יש עובדים שעובדים בקרבת ילדים באופן קבוע – בין אם מדובר בעובדים ישירים ובין אם מדובר במיקור חוץ – יתחברו למערכת המב"ד בהקדם
תמי ברנע:
 בנוסף, עד שכל המשרדים יתחברו, יש להוציא חוזר מנכ"ל שיקבע נוהל ברור לדרישת מידע של המשרדים המדוברים, הרישום הפלילי, לפחות אחת לשלושה חודשים, בנוגע לעובדים שבאחריותם ועובדים עם ילדים"
תמי ברנע:
 זאת מיכל שיר
אלי אפללו:
 תרשמי לה "תודה" בשמנו, בשם הוועדה ויו"ר הוועדה
דבי ביטון:
אוקיי
דבי ביטון:
 כבוד היו"ר, תודה על דיון חשוב
דבי ביטון:
 אני חושבת שחברתי, מיכל שיר, באמת הובילה ונתנה את מה שבאמת צריך לקרות
דבי ביטון:
 אני מוטרדת, אני מוטרדת מהנתונים, אדוני
דבי ביטון:
 אנחנו צריכים לזכור שאנחנו גם חזרנו מתקופה מאוד-מאוד קשה, של קורונה, הילדים – אנחנו רואים את הנתונים באופן כללי, אנחנו יודעים שהילדים האלה נחשפו לדברים, לפחות מרביתם; אנחנו מקבלים דו"חות מאוד-מאוד קשים – גם ממערכות החינוך, מהבריאות וכו'
דבי ביטון:
     יש לנו חובה מוסרית כן לדעת מי מטפל בילדים, ולדעתי, ההורים צריכים לדרוש את זה – כמו שכשכל עובד מתקבל למקום עבודה הוא מגיש ר"פ, זה בסיסי
דבי ביטון:
 מה שכן, יש גם חובה – לאור המצב באופן כללי, גם אצל האנשים המבוגרים, המדריכים והמורים – שזה גם יהיה לעיתים קרובות, שזה באמת שלושה חודשים-ארבעה חודשים, כי המצב יכול להשתנות
דבי ביטון:
 ואנחנו יכולים למנוע פגיעות בקטינים האלה
דבי ביטון:
 הקטינים הם חסרי ישע, יש לנו חובה
דבי ביטון:
     אני מעלה תמיהה מאוד גדולה: מדוע השלטון המקומי, הסיבה לא להתחבר – בוא, כל מערכת כזו, כל עירייה, כל עיר, מחזיקה אנשים שיודעים להתעסק עם כל המחשוב, ומבחינתי זה תירוץ מטופש, חסר אחריות
דבי ביטון:
 אותו דבר לגבי שאר המערכות
דבי ביטון:
 אני אומרת לאדוני שאני גם אפנה לשר ארבל
דבי ביטון:
 אנחנו לא צריכים לחכות, אנחנו כבר צריכים – זה צריך להיות כבר מחר, כי אנחנו יכולים למנוע את הפגיעה המינית או האלימה כבר מחר
דבי ביטון:
 ולכן, אדוני, אני חושבת שצריכים לצאת מהוועדה הזו דברים מאוד ברורים, עם החלטות מאוד ברורות, ואם צריך אז גם חקיקה שתרוץ
דבי ביטון:
 אסור לנו להשאיר את הדבר הזה פתוח, בטח לא ב-2023, לאור כל הדיווחים שאנחנו מקבלים
אלי אפללו:
אני רוצה לשמוע פה את עורכת דין יפית איצקוביץ'
תמי ברנע:
יפית איצקוביץ' מנציבות שירות המדינה, בזום
אלי אפללו:
בבקשה
אלי אפללו:
 שלום, עורכת דין יפית, בוקר טוב
יפית איצקוביץ':
כן, שלום
יפית איצקוביץ':
 תודה רבה
יפית איצקוביץ':
 בוקר טוב
יפית איצקוביץ':
 יפית איצקוביץ'
אלי אפללו:
הצטרפה אלינו חברת הכנסת טלי גוטליב
אלי אפללו:
 בבקשה
טלי גוטליב:
סליחה, אנחנו בשלוש ועדות במקביל
אלי אפללו:
הכל בסדר, אני מכיר את זה ואני מודה לכם שהגעתם
אלי אפללו:
 בבקשה, עורכת דין יפית
יפית איצקוביץ':
אני סגנית מנהל אגף המשמעת בנציבות שירות המדינה
יפית איצקוביץ':
 רציתי להסביר קצת לגבי האופן שבו אנחנו מקבלים מידע מהמשטרה לגבי כלל עובדי המדינה, כלל עובדי המשרדים הממשלתיים, וגם גופים שחוק המשמעת חל על העובדים שלהם
יפית איצקוביץ':
 אגף המשמעת בנציבות בעצם עוקב אחרי חקירות משטרתיות והליכים פליליים של כלל העובדים שחוק המשמעת חל עליהם
יפית איצקוביץ':
 מדובר בכ-280 אלף עובדים, זאת אומרת: 80 אלף עובדים שהם עובדי מדינה רגילים, של משרדי הממשלה, ועוד כ-200 אלף עובדים שמועסקים על ידי גופים שונים, כמו דואר ישראל, שירות התעסוקה, רשות הטבע והגנים – זאת אומרת, כל מיני גופים שמעסיקים עובדים שהם לא עובדי מדינה קלאסיים, אבל חוק המשמעת חל על העובדים שלהם
יפית איצקוביץ':
     יש לנו נוהל מח"ק עם המשטרה, במשך הרבה מאוד שנים, שמחייב את המשטרה לדווח לנו על כל חקירה פלילית שנפתחת כנגד עובד שחוק המשמעת חל עליו
יפית איצקוביץ':
 אז לאורך השנים אנחנו מקבלים את המידע הזה ואנחנו עוקבים אחרי החקירה הפלילית, ובמקביל בוחנים אם צריך להשעות את העובד
אלי אפללו:
אתם מקבלים את זה בזמן אמת, נכון?
יפית איצקוביץ':
כן, אנחנו מקבלים את זה בזמן אמת; אומנם לא במערכת push כזאת, של המב"ד בזמן אמת, ואני תכף אדבר גם על זה
יפית איצקוביץ':
 אבל ברמה העקרונית, הנוהל הזה קיים כבר הרבה מאוד שנים, לדעתי לפחות 20 שנה, אם לא יותר, שאנחנו מקבלים את המידע הזה מהמשטרה לגבי כל עובד שהוא עובד מדינה או עובד שחוק המשמעת חל עליו
יפית איצקוביץ':
 ככל שמדובר בעבירה של עובד שעובד עם קטינים והעבירה היא פגיעה בקטינים, אז כמובן שמרבית הסיכויים שהוא יושעה
טלי גוטליב:
מכוח איזו הוראת חוק אתם מקבלים מידע על מרשם פלילי?
יפית איצקוביץ':
מכוח חוק המידע הפלילי
טלי גוטליב:
אבל איך? אם זה תיק מב"ד, איך את מקבלת את זה?
יפית איצקוביץ':
יש לנו זכות, אנחנו רשומים שם ברשימה
טלי גוטליב:
תיק פתוח? תיק מב"ד, ממתין לבירור דין?
יפית איצקוביץ':
כן, תיק מב"ד
טלי גוטליב:
איזה סעיף? את אולי יודעת?
יפית איצקוביץ':
אני לא זוכרת
נירית להב קניזו:
סעיף 30 לחוק המידע הפלילי
יפית איצקוביץ':
יש בחוק רשימה של אנשים שמורשים
טלי גוטליב:
חוק המידע הפלילי או חוק המרשם הפלילי?
נירית להב קניזו:
חוק המידע הפלילי
אלי אפללו:
יפית, אני פשוט רק רוצה, חשוב לי מאוד: בעצם מה שאת אומרת זה שאתם בממשק יחד עם המשטרה ואתם עובדים?
יפית איצקוביץ':
הממשק הוא לא ממוחשב, אלא שכל חוקר שפותח תיק כנגד עובד מחויב לדווח לנו
אלי אפללו:
אז בואי נשאל שאלה פשוטה: קודם כל, אני מבין שזה עובד, אבל למה זה לא ממוחשב?
יפית איצקוביץ':
אז אני מסבירה: אז הממשק הזה הוא לא מושלם, כי זה באמת תלוי בחוקר שיושב, והוא גם צריך לדעת שאותו נחקר הוא עובד מדינה
יפית איצקוביץ':
 אז הממשק של מב"ד בזמן אמת של משרד החינוך, למשל, הגדיל באופן משמעותי את כמות הדיווחים שאנחנו מקבלים, מכיוון שזה עובד על הבסיס של תעודות זהות שמוזנות, ואז זה קופץ
יפית איצקוביץ':
 העניין הזה לא קיים מול כל שאר עובדי המדינה
אלי אפללו:
אז יש לי בקשה אלייך
אלי אפללו:
 קודם כל, אני שמח שזה עובד
אלי אפללו:
 מה שכן, אני מבקש שתיכנסו למערכת ממוחשבת, שלדעתי זה הרבה יותר נכון, הרבה יותר קל, וגם מייעל את המערכת
אלי אפללו:
 אני מאוד מודה לך, תודה רבה
יפית איצקוביץ':
אני רק רציתי לציין – נאמר קודם לגבי משרד החינוך, בנושא של עובדים שהם לא עובדים שנמצאים בתוך המערכת של מב"ד בזמן אמת, שהם צריכים להציג בכל שנה אישור לפי החוק לאיסור העסקת עברייני מין במוסדות מסוימים; המידע הזה הוא מידע חלקי, כי לפי החוק, המידע שמתקבל הוא מידע על הרשעה בעבירה, לא על הגשת כתב אישום, לא על פתיחה בחקירה, רק אחרי הרשעה
יפית איצקוביץ':
 אז כל שנה, וזה גם רק לגבי הגברים
יפית איצקוביץ':
 אז צריך לשים לב שמהבחינה הזאת כן יש עדיין צורך לגבי כל העובדים האלה שהם לא רשומים בתוך המערכת, שהם לא עובדי הוראה שתעודות הזהות שלהם בתוך מב"ד בזמן אמת, לקבל עליהם גם מידע אחר, לא רק את המידע הזה
אלי אפללו:
תודה
אלי אפללו:
 יש לי פה שאלה לנציג משרד החינוך: האם באמת מדובר רק בגברים ולא בנשים? למה?
מאיר וילנר:
כן, זה החוק
טלי גוטליב:
כן, זה מה שכתוב, חוק למניעת העסקה
אלי אפללו:
לא, לא, רגע
אלי אפללו:
 דקה, חברים, דקה
אלי אפללו:
 תראו, היו גם מקרים של נשים שפגעו
תמי סלע:
אבל המידע הפלילי מתקבל על כולם, רק לפי החוק למניעת העסקת עברייני מין
אלי אפללו:
אז הנה, עניתם לי על השאלה, בסדר? זאת אומרת, מדובר במידע על כולם, זה מה שאתם אומרים
ליאור טוביה:
כל מי שאנחנו בודקים, שאני בודק לו רישום פלילי – זה כולל בתוכו גם עבריינות מין, לנשים וגברים
ליאור טוביה:
 אבל, אותם אנשים שעובדים במוסדות החינוך, שמחויבים במתן העדר עבירות מין, שאותה רשות מביאה וכו' – זה רק גברים, זה לא נשים
ליאור טוביה:
 וזה רק הרשעות
אלי אפללו:
 אז כנראה שיש פה איזושהי לקונה שאני צריך להיכנס אליה
תמי סלע:
זה היה מכוון, אבל - - - זה באמת בעיקר לגבי מוסדות שאין בהם פיקוח, כל מיני מסגרות שאין בהן פיקוח
אלי אפללו:
אוקיי
אלי אפללו:
 כי נתקלנו גם בנושא של נשים
טלי גוטליב:
יותר מזה, אני חייבת להגיד משהו ליו"ר: יש בחוק הזה משהו – זה לא רק בכוונת מכוון, כי בדרך כלל "בגיר" כולל גם בגירה; אבל שם, בחוק, כתוב "בגיר, למעט אישה"
טלי גוטליב:
 כתוב מפורשות בהוראת החוק, בחוק למניעת העסקת עברייני מין
אלי אפללו:
אז יש פה לקונה
טלי גוטליב:
אני לא מצליחה להבין למה צריך לעשות את זה
טלי גוטליב:
 זה נראה רע, אגב, ולא יפה
טלי גוטליב:
 גם אם יש מקרים בודדים-בודדים – עדיין לא צריך לכתוב את זה
אלי אפללו:
זה נכון
אלי אפללו:
 היו מקרים, אבל זה לא נכון לעשות את זה בצורה הזאת
טלי גוטליב:
לא יפה
טלי גוטליב:
 חוקים לא צריכים להראות ככה
אלי אפללו:
 עכשיו, תראו, אנחנו קצרים בזמן
אלי אפללו:
 אני רוצה לשמוע, כרגע יש לכל אחד שתיים-שלוש דקות
טלי גוטליב:
אדוני היו"ר, אני מבקשת לומר משהו אחד, ברשות כולם
אלי אפללו:
כן, בבקשה
אלי אפללו:
 כחברת כנסת – מותר לך
טלי גוטליב:
לא, בסדר
טלי גוטליב:
 אני רק רוצה להבהיר רגע משהו, החוק למניעת העסקת עברייני מין הוא חוק סופר-דופר חשוב
טלי גוטליב:
 עכשיו, בשירות המדינה מאוד קל לאכוף אותו, כי כשאתה בנציבות אתה עובר בכללים מאוד-מאוד ברורים, והקבלה לעבודה היא בתהליך מאוד-מאוד ברור וסדור
טלי גוטליב:
 אני מדברת פה על המקומות הפרטיים – בעיקר כאמא לחסרת ישע – ובכלל, באשר למטפלים ומטפלים בחסרי ישע
טלי גוטליב:
 המקומות הפרטיים, לצערי הרב, לא ממש אוכפים את זה, לא בודקים את זה
טלי גוטליב:
 יש חובה על מעסיק, וזאת עבירת קנס
טלי גוטליב:
 בכל הכבוד, צריך להגביר את הקנסות, זה במקרה הראשון
טלי גוטליב:
     ואני חושבת שאני ואתה צריכים לחשוב בכובד ראש אם לא צריך להפוך את העבירה הזו לכל הפחות לעבירת עוון, שבצדה מאסר של עד שנה
טלי גוטליב:
 כי אם אנחנו לא נרתיע – לא יאכפו את זה
טלי גוטליב:
 ואני אומרת לכם פה שאני הפה של ילדים נכים, מוגבלים, ושל מבוגרים חסרי ישע, שלא יכולים לדבר; אני אומרת לכם פה שאם הם לא יכולים לדבר – אפשר לגעת בהם, אפשר לפגוע בצנעה שלהם, אפשר לתקוף אותם, ואנחנו לא נדע
טלי גוטליב:
 אדם שהורשע בעבירת מין ומתקבל למוסד, ואנחנו לא נדע את זה – עלול, חלילה, לפגוע בילדינו
טלי גוטליב:
 ואני אומרת פה, אדוני היו"ר, שאנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו הופכים את זה לעבירת עוון, או לכל הפחות איך אנחנו מגבירים את הקנסות
טלי גוטליב:
     ועל הדרך, אני אומרת פה שמבחינתי הכי חשוב, יותר מכל, שבכל מקום שיש בו חסר ישע תהיינה מצלמות, לא מעניינת אותי לא הפרטיות של זה ולא הפרטיות של זה, כי זכותם, וחובתנו שלנו, להגן על חסרי הישע – זה גובר על הכל, על כל זכות אחרת, בעיניי, שנדחקת הצידה
טלי גוטליב:
 הוגשה הצעת חוק שלנו לתקן את סעיף 7 לחוק המצלמות כך שיהיה ניתן לצפות בזה בלי לבקש אישור משטרה ובלי צווים
טלי גוטליב:
 זה הכל
טלי גוטליב:
     אין לי צורך במשטרה, המשטרה מכבידה עליי בדבר הזה
טלי גוטליב:
 כי אם אתה מנהל מוסד פרטי ויש לך מצלמות - אתה לא יכול לצפות בזה בזמן אמת, ומבחינתי, אתה, כמנהל מוסד, היד הארוכה שלי, ואתה העיניים שלי
טלי גוטליב:
 אתה שם, אתה יכול לפתוח שנייה את המצלמות ולראות אם הייתה תקיפה, ולראות אם הכל בסדר, בזמן אמת
טלי גוטליב:
 שלא נדבר על זה שכמו שבגנים הפרטיים אפשר לראות בזמן אמת דרך הסלולרי
טלי גוטליב:
 אז בכל המקום הזה זו חובתנו
טלי גוטליב:
 זאת הצעת חוק שתקבל את אישור ועדת השרים בקרוב, יש לזה גם עוד הצעות נלוות שקשורות לדבר הזה, וזה יעבור
טלי גוטליב:
 זה הכל מהכל
טלי גוטליב:
     החוקים שלנו הם חוקים טובים, ואנחנו אנשים טובים, המעסיקים הם אנשים טובים, האנשים בנציבות הם אנשים טובים, אנחנו לא רודפי פגיעה, ואנחנו גם לא רוצים, חלילה, שתיפגע הפרטיות של אדם
טלי גוטליב:
 אבל בסוף-בסוף, צריך לאכוף את החוקים הקיימים, לא יותר מזה, רק אותם – וכבר נהיה במקום הרבה יותר טוב
אלי אפללו:
טלי, תודה רבה לך, הארת את עינינו
טלי גוטליב:
לא, קטונתי
טלי גוטליב:
 וכמובן סליחה על זה שאני נכנסת ומבקרת
טלי גוטליב:
 תודה רבה, אדוני
אלי אפללו:
אני מעריך את הפעילות שלך בכל התחומים, תודה רבה
אלי אפללו:
 אני רוצה לשמוע – ממש בקצרה, כי יש לנו לא מעט דוברים – את נציג ישראל דיגיטלית שנמצא פה, בבקשה
אלי אפללו:
 שלום וברכה, בוקר טוב
עופר ישי:
שלום רב, היו"ר
עופר ישי:
 השם החדש שלנו זה מערך הדיגיטל הלאומי, כולנו הוטמענו למערך הדיגיטל הלאומי
עופר ישי:
 שמי עופר ישי ואני עוסק בשותפויות אסטרטגיות במקום
עופר ישי:
 שמענו פה את הדברים בקשב רב, אני אדבר בעיקר על הדברים הטכנולוגיים, הפרקטיים – גם נושא הכספות וגם הנושא של המערכת הנוספת
עופר ישי:
     חשוב לי להדגיש שלפי החלטת ממשלה 260, זו בעצם הפעם הראשונה שמערכות הממשלה קיבלו אישור לתת שירותים לגופים שהם מחוץ לממשלה, כשבראש ובראשונה זה השלטון המקומי
עופר ישי:
 אנחנו, למשל, הדבר שעשינו עד היום זה לחבר את הרשויות המקומיות שרוצות בכך למערכת ההזדהות הלאומית
עופר ישי:
 כבר יש לנו מספר לא מבוטל, כולל תל אביב, ירושלים, ועוד רשויות, שמתחברות, ואז, הדבר הבא זה שהן יכולות לקבל מידע ישירות ממשרדי הממשלה
טלי גוטליב:
אני מתנצלת בפני כל הנוכחים אם אני יוצאת כל פעם, אני פשוט בעוד שתי ועדות במקביל, ויש לנו שהות רק עד 11, אז סליחה, כמובן
טלי גוטליב:
 אני מתנצלת
טלי גוטליב:
 אני אצא עוד כמה דקות, סליחה
עופר ישי:
אז אני חושב שהדברים שעלו כאן – קודם כל, מבחינה טכנולוגית, אני חושב שאנחנו צריכים להגיע למצב שכל התראה, כל טריגר כזה, מתקבל בזמן אמת במקום המתאים
עופר ישי:
 זה היעד שצריך להגיע אליו, והוא אפשרי, באמת, טכנולוגית זה אפשרי
עופר ישי:
 אני רוצה לציין שאנחנו הכנסנו תשתית חדשה שנקראת "שדרת המידע", שזאת תשתית שמחליפה בהרבה מאוד מקרים את תשתית הכספות; אין סיבה לצבור דברים, אפשר לקבל בזמן אמת אינדיקציה פר בן אדם
אלי אפללו:
מצוין
אלי אפללו:
 עלו פה דברים חשובים ואנחנו נעביר את זה גם למרכז לשלטון המקומי, שיהיו איתכם בתיאום
עופר ישי:
זה מעבר לשלטון המקומי, אדוני
עופר ישי:
 יש לנו יחידה שהקמנו, בגלל החשיבות שאנחנו רואים במחשוב השלטון המקומי, יש לנו יחידה מיוחדת שעוסקת בשלטון המקומי, ואני אקח את הדברים שנאמרו פה
עופר ישי:
 אחד הדברים שלנו זה לחבר בין משרדי הממשלה, אני אקח את זה ואנחנו גם נדווח לוועדה מה אנחנו עושים
אלי אפללו:
 מצוין, תודה רבה
אלי אפללו:
 היית לנו לעזר, תודה רבה
אלי אפללו:
 משרד הרווחה והעבודה, או שזה אותו משרד, או שנפרד
אלי אפללו:
 אוקיי
חגי פרבר:
חגי פרבר, משרד הרווחה
חגי פרבר:
 אני ממונה על המרשם הפלילי, לצורך העניין
חגי פרבר:
 אם אפשר לפתוח את המיקרופון גם בזום לקשת, היועצת המשפטית שלנו
חגי פרבר:
 כן, מה השאלה?
אלי אפללו:
השאלה פשוטה: איך אתם מיישמים את מה שיישם משרד החינוך? תלמדו
אלי אפללו:
 זאת השאלה
אלי אפללו:
 ואם כן – מתי? בוא נשאל שאלה פשוטה יותר: מה המצב אצלכם?
חגי פרבר:
אז נתחיל בדברים בסיסיים
חגי פרבר:
 רוב העובדים במסגרות אצלנו, שעובדים עם ילדים או אנשים חסרי ישע, הם במיקור חוץ
חגי פרבר:
 אם יש עובדים דרך הממשלה – זה כמובן לפי הנחיות נציבות שירות המדינה
טלי גוטליב:
זאת הנקודה הכי חשובה
אלי אפללו:
זו בדיוק הנקודה, הנקודה שהם במיקור חוץ זו פרצה שאתם צריכים לסגור
חגי פרבר:
רגע, אולי זה סגור
חגי פרבר:
 החל מלפני בערך שלוש שנים התחלנו לבדוק מרשם פלילי, כלומר, כל עובד חדש במסגרת נדרש להעביר מסמכים מסוימים וזה נבדק
אלי אפללו:
היית פה מתחילת הישיבה?
חגי פרבר:
כן
אלי אפללו:
אז יש לי בקשה אליך: כשאתה מדבר איתי על לפני שלוש שנים – זה לא מעניין אותי
אלי אפללו:
 לא, לא, באמת, לא מעניין אותי וגם אין לי זמן לשמוע פה עכשיו, כרגע, כי זה מעצבן אותי
אלי אפללו:
 מה שאני מבקש מכם זה להכין את המשרד לעבודה או לקבלה או ליישום מערכת מב"ד על כל המגזרים שאיתם אתם עובדים
אלי אפללו:
 אני מבקש לוח זמנים לנושא הזה
חגי פרבר:
רגע, אבל יש, אבל יש, אם יורשה לי לדבר אז אני אספר
חגי פרבר:
     כרגע הכנסנו מערכת, לפני חצי שנה, שבה כל בדיקה של מרשם פלילי נבדקת מיידית, ובתוך שעתיים – במידה ואין מרשם פלילי – המסגרת מקבלת תשובה שאפשר להעסיק את העובד
אלי אפללו:
נניח שהעסקת את העובד, אבל אחרי חודש-חודשיים?
חגי פרבר:
במידה ויש מרשם פלילי, אז יש כאן תהליך של לבדוק אם לאשר אותו או לא
אלי אפללו:
אבל קיבלת אותו ואחרי חודשיים הוא ביצע עבירה
חגי פרבר:
עכשיו, יש כאן שני היבטים: יש כאן היבט של האם אנחנו רוצים לעשות את הדבר הזה, ואנחנו בהחלט רואים בזה חשיבות ואנחנו רוצים לעשות את הדבר הזה; יש כאן היבט של יחסי עובד-מעביד, כלומר, כיוון שרוב העובדים אינם עובדים של המשרד במיקור חוץ - - -
אלי אפללו:
אבל אמרו קודם, זה לא שייך
חגי פרבר:
אם יש אישור של הייעוץ המשפטי לעשות - - -
אלי אפללו:
אבל הנה, בשביל זה אנחנו יושבים פה, חבר'ה
אלי אפללו:
 נו, באמת
אלי אפללו:
 אתם מתחילים לעצבן אותי, צר לי
אלי אפללו:
 באמת
תמי סלע:
זה גם לא שונה ממשרד החינוך, זה בדיוק אותו דבר
חגי פרבר:
לא, זאת העסקה על ידי המדינה
אלי אפללו:
סליחה, סליחה, סליחה
אלי אפללו:
 יש מודל
אלי אפללו:
 בואו, אל תיתלו מאחורי הנושא המשפטי
אלי אפללו:
 נאמר פה – מבחינה משפטית אין בעיה, מבחינה מחשובית אין בעיה; בעצם מה שצריך זה ליישם את הדברים
חגי פרבר:
אם יהיה אישור של הייעוץ, מבחינתנו אין בעיה לעשות את זה
אלי אפללו:
אז אני אומר לך
אלי אפללו:
 חבר'ה, בואו, אתם אומרים "אישור, אישור"
אלי אפללו:
 יושבת פה נציגת משרד המשפטים – תפנו אליה, תשאלו אם זה חוקי או לא, היא תגיד לכם שחוקי כי היא אומרת את זה פה, ותפעילו את זה, חברים
אלי אפללו:
 זה רק עניין של מודעות
אלי אפללו:
 אם היית בא ואומר לי "תשמע, אנחנו צריכים כך וכך" – אני מבין, אבל פה אתה מנסה להגיד למה לא
אלי אפללו:
 לא, באמת
אלי אפללו:
 בוא, אני מכבד אותך, אני יודע שאתה נציג של משרד, אז אנא ממך, תצא מפה במצב שבו אתם מכינים איזשהו מסמך על מה אתם הולכים לעשות, ואם יש לכם בעיה – תלמדו ממשרד החינוך
אלי אפללו:
 בסדר? טוב, משרד הבריאות
אלי אפללו:
 שלום, יורם
אמנון רובינשטיין:
שלום, יורם רובינשטיין, ראש אגף הבטחון
אמנון רובינשטיין:
 נתחיל מזה שקודם כל, אנחנו בהחלט נשמח לקלוט את המערכת הזאת
אמנון רובינשטיין:
 עכשיו, יש פה הבחנה שאנחנו חייבים להבין, בין מערכת הבריאות הממשלתית ללא-ממשלתית
אמנון רובינשטיין:
 כשאני אומר שאנחנו נשמח לעבוד עם המערכת – אנחנו יכולים להכין את זה על המערכת הממשלתית ללא שום בעיה, במערכת הממשלתית יש לנו סמכויות מלאות לקבל את המידע הפלילי
אמנון רובינשטיין:
 כשאנחנו מדברים על כל המערכת הלא-ממשלתית – דהיינו בתי חולים ציבוריים שאינם ממשלתיים, קופות החולים – אין לנו שום דרך לאכוף את זה, שום דרך לכפות את זה, וכרגע גם אסור חוקית לקבל מידע פלילי לגבי שום עובד מהמערכות האלה; פרט לדרישה מהמעסיקים עצמם לקבל מידע לגבי העדר עבירות מין, שזה נושא נפרד
אמנון רובינשטיין:
     עכשיו, אני אציין עוד דבר שהוא מאוד בעייתי לגבי החוק לקבלת מידע על עבירות מין
אמנון רובינשטיין:
 החוק הזה מתייחס למוסדות מסוימים, ויש פה מגבלה, ויש פה גם פרשנות, כשהפרשנות המשפטית היא בדרך כלל מאוד מצרה לגבי הנושא הזה
אמנון רובינשטיין:
 חלק ניכר ממוסדות הבריאות הם מעורבים, דהיינו, יש בהם מחלקות של חסרי ישע, או אפילו לא מחלקות; לצורך העניין, ישנן סיטואציות שבהן אדם הופך להיות חסר ישע בעודו מאושפז במחלקה רגילה – מה קורה אז? לצורך העניין, מבחינת החוק, או מבחינת הפרשנות החוקית כרגע, אנחנו לא יכולים להחיל את דרישת החוק הזו על העובדים באותם מקומות
אמנון רובינשטיין:
 זאת אומרת, אני לא יכול ללכת ולדרוש שכל עובד בבית חולים כללי ייבדק על פי החוק הזה, כי זה לא מוגדר כמוסד מסוים
אמנון רובינשטיין:
 אז יש פה בעיה מאוד-מאוד קשה בנושא הזה, להבנתי
אלי אפללו:
ומה אתם עושים?
אמנון רובינשטיין:
כרגע אין לנו שום כלים; פרט לבדיקת הר"פ במוסדות הממשלתיים, שלמעשה מכסה את זה
אלי אפללו:
תנסו, יחד עם היועץ המשפטי או היועצים המשפטיים שלכם, לדבר עם משרד המשפטים, ואולי כן תמצאו את המקום שבו אכן ניתן לאכוף ולקבל את המידע הזה
אלי אפללו:
 עברו את הדברים, בסדר?
תמי סלע:
באמת יש פה שני דברים נפרדים
אלי אפללו:
לא, לא, ברור לי, אני מבין את זה
תמי סלע:
בהקשר של הסמכות לקבל מידע פלילי לפי חוק המידע הפלילי, להבנתי, באמת אין היום – בשונה ממשרד הרווחה והחינוך, שיש להם סעיפים ספציפיים שמאפשרים, גם לגבי מסגרות לא ממשלתיות, לקבל מידע – פה אין להם סמכות, ויכול להיות שנדרש תיקון של החוק בהקשר הזה
אלי אפללו:
כן, בבקשה, אם יש לך הערה – בסדר, אם לא אז אנחנו נמשיך הלאה
נירית להב קניזו:
כן, אני יכולה להתייחס, ואני גם רוצה להתייחס לדברים שנאמרו קודם
נירית להב קניזו:
 למערכת הבריאות יש סמכות לקבל מידע פלילי על כל המקצועות המרושים שנמצאים במערכת הבריאות – רופאים, סוגים שונים של מטפלים, רוקחים וכו'; זה נכון שלא לגבי כל העובדים – עובדי משק, עובדי מנהלה שנמצאים בבתי החולים – זה לגבי המידע הפלילי הרחב
נירית להב קניזו:
     אבל לגבי אישורי העסקה לפי החוק למניעת העסקה של עברייני מין, יש רשימה מאוד ארוכה, הגופים שזכאים לדרוש את האישורים האלה – סוגים רבים מאוד של גופים, והרשימה פה מאוד ארוכה ומפורטת
נירית להב קניזו:
 אם עוד יש איזשהו פער – משרד הבריאות מוזמן לדבר ונמצא את הדרכים, יחד עם המשרד לבטחון פנים, שאחראי על החוק הזה, זה חוק של השר לבטחון לאומי
נירית להב קניזו:
 אפשר לנסות למצוא פתרון גם לפערים האלה
נירית להב קניזו:
     בנוגע לקבלת מידע מהמרשם הפלילי – ביחס לגופי חינוך ולרשויות מקומיות, בשנים האחרונות אנחנו עשינו עבודה מאוד רחבה כדי להסיר כל חסם אפשרי שידוע לנו בהקשר הזה, במסגרת חוק המידע הפלילי שנכנס לתוקף לפני כמעט שנה
נירית להב קניזו:
 עשינו הרבה מאוד תיקוני חקיקה בהקשר הזה; במיוחד ברשויות המקומיות – אנחנו נתנו את הסמכות לקבל מידע פלילי
אלי אפללו:
נירית, אני רוצה להפסיק אותך פה
נירית להב קניזו:
אבל כן חשוב לי להשלים רגע, כי אדוני שאל מה עוד אפשר לעשות
נירית להב קניזו:
 יש כמה פערים שעדיין נשארו פתוחים, והתיקון שלהם נמצא בהצעת חוק ממשלתית שהנחנו על שולחן הכנסת בראשית הכנסת ה-25 ועדיין לא עברה קריאה ראשונה, שסוגרת איזשהו פער ביחס למסגרות אומנה של משרד הרווחה, ובתי הספר התורניים, שעלו פה בראשית הישיבה
נירית להב קניזו:
 אם תיקון החקיקה הזה יקודם פה, בכנסת, אנחנו נסגור גם את הפערים האלה, וזה חשוב מאוד
אלי אפללו:
100 אחוז
אלי אפללו:
 תודה רבה
אלי אפללו:
 משרד העבודה? בבקשה, את יכולה להצטרף לשולחן
אלי אפללו:
 בקצרה, שמעת פה את הדיון – מה אתם הולכים לעשות?
שלהבת חיים קפלן:
בעצם יש אצלנו שתי מסגרות שאולי רלוונטיות לדיון
שלהבת חיים קפלן:
 אחת מהן היא המשפחתונים, שרובם עברו לפיקוח של משרד החינוך; אבל אצלנו, המשפחתונים שנשארו בפיקוח שלנו, מתחלקים למשפחתונים עם סמל ומשפחתונים בלי סמל
שלהבת חיים קפלן:
 משפחתונים שיש להם סמל – אני קיבלתי דיווח מהגורמים המקצועיים שאנחנו בתהליך להסדרת סוגיית הסמכות לצורך ביצוע הבדיקה, אבל זה רק לגבי משפחתונים עם סמל
שלהבת חיים קפלן:
 משפחתונים שהם עד שלושה, או שבעה, אני לא זוכרת בדיוק, ואין לנו בקשה ופיקוח על הרישיון, על הכרה במשפחתונים האלה – בעצם אין לנו אפשרות לדעת על קיומם, ולכן אין אפשרות לאכיפה מבחינת המשרד
שלהבת חיים קפלן:
 זאת אומרת, אנחנו יכולים להתמקד רק במשפחתונים עם סמל
אלי אפללו:
מערכת מב"ד – יש לכם?
שלהבת חיים קפלן:
לא, אין אצלנו
אלי אפללו:
אז מתי אתם יכולים להכניס דבר כזה?
שלהבת חיים קפלן:
אני צריכה לברר עם גורמים מקצועיים
שלהבת חיים קפלן:
 אנחנו נבדוק
אלי אפללו:
אז תבדקי ותחזרי אלינו, בסדר?
תמי סלע:
- - - הסמכות, מה הבעיה עם הסמכות אצלכם, לגבי המשפחתונים המפוקחים, המשפחתונים עם הסמל - את אומרת שהיבט הסמכות בכלל לא ברור
שלהבת חיים קפלן:
בדיוק, הם בתהליכים של הסדרת סוגיית הסמכות, זה מה שאני הבנתי
אלי אפללו:
אז אם יש בעיה משפטית – תלכו למשרד המשפטים, ואם לא – אז תגידו מתי בעצם אתם הולכים ליישם את היישום הזה
שלהבת חיים קפלן:
לגבי משפחתונים – יש עוד מסגרת, שהיא בתי הספר לנוער, שאנחנו מפקחים עליהם
שלהבת חיים קפלן:
 המורים שעובדים שם, וצוות ההוראה הפדגוגי בכלל, הם לא מועסקים של משרד העבודה, הם כמו במשרד החינוך, שיש מספר בעלויות – אז אצלנו זה באמת בעלויות שזוכות במכרז
שלהבת חיים קפלן:
 אני גם ראיתי שיש לכם את החומר הזה באתר – יש 50 מועסקים של משרד העבודה, שמפקחים יותר כשנכנסים לעבודה
שלהבת חיים קפלן:
 יש גם את חוק מניעת העסקה, שעל פיו המורים האלה כן נבדקים
שלהבת חיים קפלן:
 אז פה אפשר ללמוד ממשרד החינוך, זה לגבי בתי הספר