GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצן אבירן:
 אבל במצב הנוכחי הדבר הזה לא ניתן
ניצן אבירן:
 הנושא הזה עולה פה בבית הזה, במשכן, בכל מיני ועדות
ניצן אבירן:
 גם בוועדת העבודה ולכן היה לי חשוב שתישארי דבי
ניצן אבירן:
 אנחנו מנסים עכשיו ללוות את זה - - -
אלי אפללו:
ואפשר לעשות את זה דרך החינוך, זה חשוב, אני מכיר את זה היטב כי גם אני הייתי בזה
ניצן אבירן:
בכנסת היוצאת, רגע לפני פיזור הכנסת, היה תיקון להצעת החוק שיוצר איזה שהוא תיקון שאני ארצה להסביר אותו, ברשותך אדוני
ניצן אבירן:
 נכון להיום, על פי חוק עבודת נוער, בחקלאות, במושבים, בני הנוער, הבנים של בעלי המשקים, יכולים לעבוד ביחד עם ההורים שלהם
ניצן אבירן:
 בקיבוצים זה לא ניתן
ניצן אבירן:
 באגודות החקלאיות השיתופיות זה לא ניתן וזה יוצר פער מאוד משמעותי ויש כל מיני חסמים שמראים את העניין הזה
ניצן אבירן:
 בשונה ממה שנאמר פה, במקרה הספציפי הזה, אנחנו מבקשים להעסיק את הילדים שלנו
ניצן אבירן:
 כלומר, לא יעלה על הדעת שאנחנו לא נשמור על כל קוצו של יוד בחוק ובזכויות של הילדים, ולא בהתנדבות אל בשכר והכל כמו שצריך
ניצן אבירן:
 אלא שעל פי החוק כרגע, הדבר הזה לא ניתן
דבי ביטון:
אני אקדם את זה, את ההצעה שלכם
ניצן אבירן:
חברת הכנסת נירה שפק ביחד עם יאיר גולן כבר קידמו את זה בכנסת היוצאת, אני קורא לכם למצוא גם אולי שיתוף פעולה בין שתי הוועדות
אלי אפללו:
דבי, אני מוכן לקדם את זה
אלי אפללו:
 התאחדות בעלי האולמות וגני האירועים, נמצאים פה? בבקשה
אברהם כלפון:
תסלח לי, הצוואר שלי טיפה תפוס אז אני מתנצל על שאני בחצי גוף
אברהם כלפון:
 אין לי מה להוסיף, אני כמובן תומך
אברהם כלפון:
 מבחינתי כל מעסיק צריך לעבוד לפי החוק ואין שום סיבה שזה לא יקרה באופן הזה
אברהם כלפון:
 מי שלא פועל ככה, צריך להפעיל עליו את הסנקציות הכתובות בחוק
אלי אפללו:
אבל לכם יש תפקיד חשוב
אלי אפללו:
 אתם ועדי ההתאחדות וכדאי להביא את זה למודעות
אברהם כלפון:
חד משמעית
אברהם כלפון:
 אנחנו כהתאחדות, תמיד מעבירים לבעלי האולמות את כל הדרישות מהם בחוק, גם כלפי בני נוער ובכלל כלפי העובדים
אברהם כלפון:
 אנחנו עושים את העבודה הזאת וזהו, אנחנו תומכים בדעה של כולם פה
אלי אפללו:
 עינת, ארגון ׳בטרם׳
אלי אפללו:
 קודם כל תודה רבה על הנתונים שאתם מעבירים לנו אחת לחודש בנושא של תאונות, זה מאוד חשוב
עינת שגיא אלפסה:
עינת שגיא אלפסה, ארגון ׳בטרם׳ לבטיחות ילדים
עינת שגיא אלפסה:
 תודה ותודה לך על שאתה מעלה את זה למודעות
עינת שגיא אלפסה:
 אני רוצה לומר מילה אחת על הנתונים שהממ״מ הציגו, ההתייחסות שם היא לנתוני מיון ותמותה
עינת שגיא אלפסה:
 כלומר, יש הרבה מאוד פגיעות נוספות שלא הגיעו למיון
עינת שגיא אלפסה:
 אז אנחנו יודעים שהיקף התופעה הוא הרבה יותר גדול
עינת שגיא אלפסה:
 דיברנו בהקשר הזה על זכויות בני הנוער, על שעות, על שכר ועל כל מיני דברים כאלה, אבל בחוק בני הנוער יש גם התייחסות לבטיחות
עינת שגיא אלפסה:
 מה מותר ומה אסור להם מבחינת הסכנות וכיצד להימנע מסכנות מיותרות, כי בני הנוער לא מכירים, כלומר, עולם העבודה זה עולם חדש עבורם
עינת שגיא אלפסה:
      זה משהו שחשוב מאוד לתת עליו את הדגש, על הדרכה נכונה
עינת שגיא אלפסה:
 אסור להם למשל לטפס לגובה מסוים או לסחוב משקלים מסוימים, וזה משהו שבכלל בכלל לא מדובר פה
עינת שגיא אלפסה:
 אני מכירה את האפליקציה של ׳הנוער העובד והלומד׳, הילדים שלי משתמשים בה ואגב גם מאוד מרוצים ממנה
עינת שגיא אלפסה:
 אני גם רוצה לשתף שבשנת 2021, היה לנו פרויקט יחד עם קרנות הביטוח הלאומי, בנושא של בטיחות בני נוער בעבודה
עינת שגיא אלפסה:
 יש לנו Minisite באתר שלנו, בעברית ובערבית, עם הרבה מאוד מידע, כולל דגש על נושא הבטיחות אבל לא רק
עינת שגיא אלפסה:
 עשינו בזמנו גם קמפיין גדול, גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי
עינת שגיא אלפסה:
 בחברה היהודית זה היה עם משפעינים ובחברה הערבית פנינו גם להורים, גם למעסיקים וגם לבני הנוער תוך פילוח הצרכים
עינת שגיא אלפסה:
 זה היה באמת פרויקט מצוין ואנחנו נמשיך ונעסוק בנושא הזה, שהוא מאוד מאוד חשוב, ואני מברכת את הדיון
אלי אפללו:
האם נתקלתם במצב שבו ילדים עובדים באתרי בנייה? יש על זה איסור כמובן, אבל השאלה אם נתקלתם למרות זאת
עינת שגיא אלפסה:
חלק מהתאונות שצוינו שם, אני יודעת שהם כתוצאה מדברים שבני נוער לא אמורים לעשות
עינת שגיא אלפסה:
 אבל אנחנו לא באמת נמצאים שם בשביל לפקח ולראות
עינת שגיא אלפסה:
 אבל כן, חלק גדול מהתאונות הן כאלה
קארין אהרוניאן רוזמרין:
זה לא מנהל הסדרה ואכיפה אלא מנהל הבטיחות
קארין אהרוניאן רוזמרין:
 גם במשרד העבודה אבל לא בתחום שלי
אלי אפללו:
אוקיי, האם כן נמצאו? ואם כן, מה נעשה איתם?
קארין אהרוניאן רוזמרין:
זה לא אני
קארין אהרוניאן רוזמרין:
 שוב, אתם צודקים שזה אותו משרד אבל זה מנהל בטיחות, אז אני לא רוצה להטעות אתכם
שרית אולשביץ:
יודעים לומר שעד סוף 2018, בשנתיים האלה, בין 2017-2019, נהרגו חמישה נערים
שרית אולשביץ:
 דרך אגב, כולם מהמגזר הערבי
שרית אולשביץ:
 בסוף 2018 תחילת 2019, נכנסה הוראת השעה, שאוסרת על העסקה באתרי בנייה
שרית אולשביץ:
 הוראת השעה נגמרה, ממש ביוני האחרון
שרית אולשביץ:
 בשבוע שעבר היינו פה בוועדת העבודה והוחלט על להאריך בחמש שנים נוספות
שרית אולשביץ:
 למרות שאנחנו היינו בעד להפוך את זה לתקנת קבע
שרית אולשביץ:
 זאת אומרת, לדעתי אין לבני נוער מה לחפש שם, בטח ובטח עם תקנות הבטיחות כפי שהן היום
אלי אפללו:
אוקיי, תודה רבה, זה חשוב מאוד
אלי אפללו:
 צח בן יהודה, בבקשה
צבי יהודה:
רק מספר הערות לגבי רעיונות שנזרקו כאן
צבי יהודה:
 לגבי הודעות SMS , טוב שאתם לא מכירים את עולם ההודעות הקוליות או את התא הקולי, זה עוד יותר ישן
צבי יהודה:
 אבל ככל שהמשרדים ישקלו לעשות שימוש בהודעות SMS, יש פה שאלות על חוק הגנת הפרטיות, על פגיעה בפרטיות ומאגרי מידע
צבי יהודה:
 אלו סוגיות שיצטרכו להיבחן, זה לא פתרון פשוט בכלל
צבי יהודה:
 לגבי המועצה לענייני נוער עובד, זו מועצה שמייעצת לשר העבודה
צבי יהודה:
 טוב שהעלית את זה פה, אבל הכתובת היא לא הכנסת אלא שר העבודה, הוא בוחר את הנציגים שם ולפי החוק תצטרכו לפנות אליו
צבי יהודה:
      דובר פה על פעילות מול בני נוער עובדים ומול ההורים שלהם
צבי יהודה:
 כדאי גם לזכור אולי להכניס לסיפור הזה גם את משרד הכלכלה והתעשייה, לפעולה מול המעסיקים עצמם
צבי יהודה:
 אולי אפשר לשקול איזה שהוא פתרון חובה, לפרסם זכותון, בדומה לתקנון להטרדה מינית שכל מעסיק חייב לפרסם
צבי יהודה:
 אז חובה של פרסום איזה שהוא תקנון כזה, שעונה להגדרות החוק ויינתן לכל בן נוער שמתחיל לעבוד
צבי יהודה:
 ככל שיתחילו פה בהמשך שולחנות עגולים של המשרדים, אז כדאי שתנסו לחשוב על איזה שהוא תהליך משולש כזה, של בני נוער, הורים ומעסיקים
צבי יהודה:
 אבל זה נכון שמעסיק שמפר את החוק, אנחנו לא נוכל לכפות עליו שום דבר
אלי אפללו:
משפט אחרון, כי אני רוצה לסכם
הדר אליהו:
בעבר עשינו את זה על ידי המשרד וזה מאוד עבד
הדר אליהו:
 הייתה פנייה ספציפית למעסיקים מאוד גדולים, כמו ׳MacDonalds׳, ׳בורגראנץ׳, עכשיו זה ׳גולדה׳ וכל מיני כאלה
הדר אליהו:
 ואז זה מכסה הרבה מאוד מהמעסיקים
יצחק פרץ:
אני רוצה להוסיף משהו קצר
יצחק פרץ:
 אני עושה הרבה עבודת שטח באיגוד המקצועי
יצחק פרץ:
 אני נמצא בהרבה מאוד סניפים של כל רוב רשתות המזון
יצחק פרץ:
 וגם אני נכוויתי בתוך נער עובד וקיבלתי משכורת זעומה
יצחק פרץ:
 אני חושב שהדבר הכי חשוב זה שיהיו אנשים שיראו את בני הנוער
יצחק פרץ:
 שיבואו אליהם אל הסניפים ויסבירו להם מה מגיע להם, בין אם זה ערב גיבוש, העלאה בשכר או עוד הרבה מאוד דברים, שהם בעצם ה- Extra של ההסכם הקיבוצי שלנו
יצחק פרץ:
 אלה דברים שבאמת הופכים את העולם שלהם פתאום
יצחק פרץ:
 גם בללכת לבתי ספר ולהעביר הרצאות, כי ככה בני הנוער מבינים שיש להם זכויות ושאסור לנצל אותם
אלי אפללו:
יפה
אלי אפללו:
 אז אנחנו נסכם
אלי אפללו:
 קודם כל תודה רבה לכולם
אלי אפללו:
 אני חושב שזה היה דיון מאוד פורה ומעניין, לפחות מבחינתי
אלי אפללו:
 אין ספק שאנחנו צריכים לתת לבני הנוער גיבוי וגב
אלי אפללו:
 אנחנו מדברים פה על עבודה ועל בני נוער, לכן אני מאוד מבקש ממשרד העבודה ״להרים פה את הכפפה״, לתכלל וגם להיעזר, כי יש פה הרבה מאוד גופים שרוצים לעזור
אלי אפללו:
 זה לא שאנחנו צריכים לכפות את זה עליהם, להיפך
אלי אפללו:
 ישיבה אחת כזו במשרד העבודה, עם כל הגורמים, משטרה, משרד החינוך, מרכז השלטון המקומי, ׳הנוער העובד והלומד׳, הנוער, ההורים ואפילו הנהגת ההורים
אלי אפללו:
 לתכלל את זה חודשיים או שלושה לפני היציאה לחופש ולתת פה מודעות וחשיפה
אלי אפללו:
 אני חושב שזה יעשה את העבודה
אלי אפללו:
     תודה רבה לכולם, חופשה נעימה
אלי אפללו:
צהרים טובים לכולם
אלי אפללו:
 אני מתחיל את הישיבה בנושא מרכזים רשותיים לגיל הרך
אלי אפללו:
 לפני זה אני מחויב להקריא: כידוע, ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת והפרוטוקול ושידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת
אלי אפללו:
 ככל שיעלו ענייניים, שנוגעים לקטינות ולקטינים, שיש חשש שעברו הטרדה מינית או פגיעה מינית, עבירת אלימות או עבירה של התעללות, שיעלה דבר שיש בו ליחס להם עבירה או שמקשר אותם לבדיקה, טיפול או אשפוז פסיכיאטרי, אם זה טיפול והשגחה של עובד סוציאלי, התאבדות או להליך פלילי המתנהל בבית המשפט, חל איסור על חשיפת הפרטים המזהים שלהם ולכן הם לא יצולמו או יוקלטו ולא יכללו פרטים מזהים שלהם בפרוטוקול הדיון
אלי אפללו:
     כמו כן, בגלל רגישות הנושאים הצפויים לעלות בישיבה זו, אני קובע כי בהתאם לסעיף (120) לתקנון הכנסת, ככל שתהיה בקשה מטעם חבר כנסת, שר או נציגו, או אם יעלה צורך והכל לשם הגנה על קטין או חסר ישע, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור, פרטים מזהים של דוברות או של קטינות, של דוברים או של קטינים
אלי אפללו:
 כמו כן, לבקשת משתתף אחר בישיבה, אם העמדת הפרוטוקול לעניין הציבור, עשויה לגרום נזק לו או לזולתו
אלי אפללו:
     זהו
אלי אפללו:
 עשינו את חובתנו לפרוטוקול
אלי אפללו:
 אנחנו נתחיל מד״ר אלפסי
אלי אפללו:
 שלום לך, את ב- Zoom?
ימית אלפסי:
כן
ימית אלפסי:
 שלום
ימית אלפסי:
 אתם רוצים להקרין את הסרטון?
אלי אפללו:
לא, אנחנו נתחיל עם הנושא בצורה עניינית, עם הסבר על מה החשיבות
ימית אלפסי:
אוקיי
ימית אלפסי:
 אז אני אספר שאני לא מומחית לגיל הרך, אבל אני כן עוסקת במדיניות, מדיניות של מניעה והתמודדות עם בעיות חברתיות
ימית אלפסי:
 יצרו איתי קשר בגלל שלפני כמה שנים עשיתי מאמץ להנגיש מידע חשוב לציבור, ומה שרואים במידע הזה, זה שבעצם השקעה בגיל הרך היא משהו שאפשר למדוד את התועלת שלו ואת הרווח החוזר ממנו
ימית אלפסי:
 אני שמה פה בשקף מאחוריי, את אחת התוכניות המפורסמות בעולם, שמי שעקב אחריה גם זכה בפרס נובל לכלכלה
ימית אלפסי:
 זו תוכנית שבעצם הראתה איך משקיעים בילד
ימית אלפסי:
 15 אלף דולר, זו העלות של תוכנית
ימית אלפסי:
 בעצם מה שאתם רואים פה, זה את ההחזר הכספי למדינה, שמסתכם בהרבה יותר מ- 220 אלף דולר, על כל ילד כזה
ימית אלפסי:
 יש הסבר ללמה זה ולמה זה קורה
ימית אלפסי:
 לצערי - - -
אלי אפללו:
לכמה שנים מתפרסת ההשקעה של ה-15 אלף דולר שראינו?
ימית אלפסי:
התקופה היא שנה ולפעמים שנתיים בתוכניות האלה
ימית אלפסי:
 אין שום קסם בתוכנית שאני מתארת, או משהו שאני שאנחנו לא יודעים להפעיל בתוכניות במדינת ישראל כבר היום
ימית אלפסי:
 יש תוכניות מאוד מאוד דומות
ימית אלפסי:
 מה שפשוט עשו כאן ואת זה אין לנו, או שאנחנו לא עוקבים אחרי נתונים כאלה, זה שלקחו ילדים שהשתתפו בתוכנית הזאת ולקחו ילדים עם מאפיינים דומים, שלא השתתפו בתוכנית הזאת ועקבו מה קורה איתם לאורך יותר מ-40 שנה
ימית אלפסי:
 גילו לאורך השנים כמה חסכו על בתי ספר בהוראה מתקנת, כמה חסכו כי הם השתלבו במעגל התעסוקה, כמה כסף חסכו כי הם לא היו מעורבים בפלילים ועוד כל מיני היבטים וכשאספו וכמתו את זה ביחד, גילו מה הוא הרווח החוזר של תוכנית כזאת
ימית אלפסי:
      מה שאתם רואים כרגע בגב שלי, זה שכשהשוו תוכניות של השקעה בגיל הרך, לתוכניות אחרות, שמתערבות בגילאים מאוחרים יותר, העקומה נראתה ככה
ימית אלפסי:
 זאת אומרת, ככל שאנחנו מתערבים מוקדם יותר, ככה התועלת, הרווח החוזר מהתוכניות הוא גדול יותר
ימית אלפסי:
 אני אוסיף עוד שתי הערות ואז מבחנתי אמרתי את הדברים שהיה לי להגיד
ימית אלפסי:
 הערה ראשונה, זה שהידע הזה קיים במדינת ישראל
ימית אלפסי:
 אנחנו יודעים, אותו בן אדם שזכה בפרס נובל על המחקר, הגיע לפה לארץ כמה פעמים, לכנסים, למפגשים עם חוקרים ועם מקבלי החלטות
ימית אלפסי:
 הידע הזה ידוע למקבלי ההחלטות ולצערי הוא לא תורגם עד היום למדיניות ממשית
ימית אלפסי:
 זאת אומרת, אני אקח את אחד מהדברים שממש כואבים לי
ימית אלפסי:
      ב-2016, בעקבות ועדת אלאלוף, בעקבות ועדות אחרות, כמו ועדת טרכטנברג, שנגעו בסוגייה הזאת, ממשלת ישראל מחליטה לעשות איזה שהוא צעד לטווח ארוך ולעשות משהו כדי לפתור את בעיות העוני ולקדם מוביליות חברתית בישראל
ימית אלפסי:
 לצערי, ההחלטה הייתה לקחת את הכספים, מיליארדים שהיו זמינים באותה תקופה, כחלון היה אז שר האוצר ולשים אותם דווקא בשלב הזה בחיים, בעצם לתת לנו את תוכנית ׳חיסכון לכל ילד׳
ימית אלפסי:
 המצב בישראל היום, הוא שהורים זקוקים לעזרה לא כשהילדים בגיל 18 וההורים כבר נמצאים במקום אחר בקריירה
ימית אלפסי:
      ההורים זקוקים לעזרה הזאת כשהילדים קטנים, בגילאים האלה, גם המשכורות של ההורים הן התחלתיות
ימית אלפסי:
 ולצערי במדינת ישראל, אני חושבת שיותר קשה להורים לשאת בהוצאות של חינוך בגילאים האלה מאשר לשלוח ילד לאקדמיה
ימית אלפסי:
 אז הסיפור הזה של הפער בין הידע המחקרי לבין מדיניות וקבלת החלטות בשטח, הוא סיפור שעלול לעלות לנו הרבה מאוד כסף
ימית אלפסי:
 ההערה השנייה שלי היא לגבי נושא הדיון
ימית אלפסי:
 איפה מצוי הפתרון? כי אני שברתי את הראש
ימית אלפסי:
 איך זה יכול להיות שהידע המדהים הזה שהרבה מדינות בעולם נסמכות עליו, לא בא לידי ביטוי במדינת ישראל? למה לא קרה פה שום דבר משמעותי בהשקעה בגילאים האלה? ואחת התשובות, הוא בעצם הסיפור הזה של שלטון מרכזי
ימית אלפסי:
      הממשלות שלנו, מה לעשות, לא מחזיקות מעמד הרבה זמן
ימית אלפסי:
 יש לפעמים ויכוח על איזה משרד צריך להחזיק את זה
ימית אלפסי:
 ואם אני משרד החינוך או הבריאות, אז להשקיע בגיל הרך כדי שאת התוצאות נראה דווקא תועלת של משרד אחר? יש המון קשיים, באם אנחנו רוצים לסמוך על זה שההחלטות יתקבלו ברמת השלטון המרכזי
ימית אלפסי:
 אני שמחה שהדיון עוסק במרכזים בגיל הרך, כי פה, לשלטון המקומי יש יתרון עצום
ימית אלפסי:
 יש לנו לא מעט ראשי ערים בישראל שכבר נמצאים בתפקיד 20 ו-30 שנה אז יש להם את היכולת לתכנן מהלכים לטווח ארוך, היכולת בעצם לאמץ אינדיקטורים ולהגדיר יעדים
ימית אלפסי:
 לא רק עיר שמתגאה בשיעור המתגייסים לצה״ל או בשיעור הזכאים לבגרויות - - -
אלי אפללו:
ד״ר אלפסי, תודה רבה
אלי אפללו:
 הבנו
אלי אפללו:
 מאוד מאוד חשוב
אלי אפללו:
 אני חושב שהמסר היה ברור, אני לפחות קלטתי אותו ואני אשתדל מאוד ליישם אותו בתפקידי בכנסת וגם בהמשך אם צריך
ימית אלפסי:
בהצלחה
ימית אלפסי:
 מצטערת שלא אהיה איתכם כל הדיון
אלי אפללו:
 אני רוצה לציין שיש לנו פה שני חברי כנסת
אלי אפללו:
 חבר הכנסת רון כץ, שיזם הרבה מאוד דברים בתחום הגיל הרך
אלי אפללו:
 אתמול המשכנו עם חוק הרציפות
אלי אפללו:
 וחבר הכנסת יוסף עטאונה, שנמצא פה איתנו
אלי אפללו:
 אנחנו נשמע ממשרד החינוך את אורלי נעים, בבקשה
אחיה קמארה:
כבוד היושב ראש, אם זה בסדר אני אתחיל לפני אורלי, סיכמנו את זה בינינו
אחיה קמארה:
 אני אתן תיאור טיפה היסטורי ואז אורלי תיתן את הידע המקצועי
אלי אפללו:
אני מכיר אותך, נפגשנו בעיריית נתניה כשאני הייתי סגן ראש העיר ונפגשנו בנושא של נגישות אם אני לא טועה
אחיה קמארה:
נכון
אחיה קמארה:
 למי שלא יודע, בניתם בנתניה מעלית מדהימה לחוף הים
אלי אפללו:
נכון, בנינו את המעלית הראשונה
אלי אפללו:
 אבל זה גם לזכותה של ראש העיר
אלי אפללו:
 מאחר ואנחנו רוצים את הדברים לפרוטוקול - - -
רון כץ:
גם שר התיירות, אם אנחנו כבר באותו אירוע
אלי אפללו:
גם שר התיירות היה, רזבוזוב
אלי אפללו:
 תאמין לי אני אתן קרדיט לכולם
אלי אפללו:
 אני מכיר את רזבוזוב, הוא חבר טוב שלי, הוא היה בסיעה של מרים פיירברג והיינו ביחד באותה סיעה
אלי אפללו:
 ברשות המקומית פועלים ביחד, לא משנה מאיזו מפלגה אתה, עם כל מגוון הדעות והכול בסדר
אלי אפללו:
 רק רציתי לבקש לציין שם ותפקיד
אחיה קמארה:
שמי אחיה קמארה מנהל התוכנית הלאומית לילדים ולנוער בסיכון
אחיה קמארה:
 קצת בשונה מד״ר ימית אלפסי, אני רוצה להגיד שאני הייתי שמח להתחיל דווקא בחגיגה
אחיה קמארה:
 אני בטוח שתכף יהיו הרבה דוברים שיגידו את הדברים שחסרים, וזה חשוב כי זה תפקיד הוועדה, אבל צריך גם לעצור לרגע ולהגיד גם את הדברים הטובים
אחיה קמארה:
 אנחנו בשעה היסטורית בנושא של הגיל הרך
אחיה קמארה:
 גם חוק הפיקוח על המעונות, גם העברת המעונות למשרד החינוך, גם התפקיד של מנהל הגיל הרך, כל הדברים האלה יוצרים שינוי עם פוטנציאל מאוד מאוד גדול
אחיה קמארה:
 בנוסף, גם נעשו כבר דברים
אחיה קמארה:
 אחד מהם הוא מה שאנחנו מדברים עליו היום
אחיה קמארה:
      כמו שכתוב בדו״ח של הכנסת, וד״ר יסכה מוניקדם נמצאת פה, לפני מעט מאוד שנים סך הכול, היו 30 ומשהו מרכזים לגיל הרך, כל רשות עשתה משהו אחר, בעקבות רצון של המשרדים השונים
אחיה קמארה:
 משרד השיכון אני לא רואה פה אבל נמצאים פה משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד החינוך כמובן ועוד משרדים שונים, הוחלט להקים את המודל הזה של הגיל הרך, על בסיס התוכנית הלאומית לילדים ולנוער בסיכון, כאשר הרעיון הוא לנסות ליצור מצב בו כל השירותים או מרביתם, לילדים בגיל הרך ולהורים שלהם, יהיו מרוכזים במקום אחד
אחיה קמארה:
 הילד הוא של כולנו, כמו שאנחנו תמיד אומרים, ב- '360'
אחיה קמארה:
      הרעיון הוא שאם יש ׳נתיבים להורות׳, אם יש את היחידה להתפתחות הילד, את תוכנית ׳אור בגנים׳, את תוכנית ׳מעגן׳ וכל תוכנית אחרת, אז שההורים לא יצטרכו לרוץ ממקום למקום אלא יוכלו לקבל במקום אחד את כל השירותים
אחיה קמארה:
 One stop shop, זה הרעיון
אחיה קמארה:
 המודל הזה פותח וקודם ולדעתי לפני שש שנים, משרד החינוך לקח את האחריות על הפיקוח, לא על התוכניות אבל על הפיקוח של המודל הבין משרדי הזה
אחיה קמארה:
 היום יש כבר 74 מרכזים, עוד שניים, ממש אוטוטו, ייכנסו אל המודל הבין משרדי
אחיה קמארה:
 נבנו אמות מידה למדידת האיכות של המג״רים האלה ואנחנו, התוכנית הלאומית, מתקצבים לא מעט, גם מהתוכניות וגם מהשכר של המנהלים במרכזים האלה
אחיה קמארה:
      רובם נמצאים בפריפריה, ברשויות באשכולות אחד עד חמש
אחיה קמארה:
 בזמן האחרון, משרד החינוך ואנחנו, לקחנו גם אחריות ממשרד השיכון על המג״רים של הרשויות הבדואיות בצפון, כי משרד השיכון לא יכול היה יותר לקחת עליהם אחריות
אחיה קמארה:
 אנחנו מממנים גם את ההדרכה במרכזי הגיל הרך האלה, שזה לא פחות חשוב
אחיה קמארה:
 אנחנו יודעים שיש בערך 30 מרכזים עצמאיים לגיל הרך
אחיה קמארה:
 אני יודע שמשרד החינוך - - -
יוסף עטאונה:
יש לכם חלוקה מגזרית?
אחיה קמארה:
אין לי אותה פה, אבל אני יכול לשלוף אותה מהמחשב תוך שנייה
אחיה קמארה:
 אורלי אומרת שיש לה, מצוין
אחיה קמארה:
 רציתי להגיד גם על הפלטפורמה של המרכזים לגיל הרך
אחיה קמארה:
 בעקבות החלטות ממשלה, אנחנו מיישמים כל מיני תוכניות
אחיה קמארה:
 למשל התוכנית של ערבות הורית, התוכנית בנושא של נמלטי מלחמה מאוקראינה, להם ולילדים שלהם, זו תוכנית על בסיס המג״רים ברחבי הארץ
אחיה קמארה:
 תוכנית ׳הכוח לצמוח׳, של הכנה לכיתה א׳, גם היא נבנתה על גבי המג״רים
אחיה קמארה:
 בקיצור, מותר קצת לשמוח ולהגיד: יופי של עבודה
אחיה קמארה:
      יחד עם זאת, יש הרבה קשיים
אחיה קמארה:
 אני רוצה להתייחס לשני דברים
אחיה קמארה:
 האחד: נאמר באחד מהמסמכים שאין בהם תוכניות מניעה וזה ממש לא נכון
אחיה קמארה:
 חלק ניכר מהתוכניות במרכזים האלה הן של מניעה, איתור וטיפול כמובן
אחיה קמארה:
 השני: אני רוצה להתייחס לשאלה מי צריך להיות אחראי על המג״ר? אני חושב שצריך לתת לכל רשות להחליט בעצמה, לא צריך לקבוע להן מי יהיה אחראי על המג״ר
אחיה קמארה:
 כל רשות בפני עצמה עם מה שנכון לה
קריאה:
אתה אומר שכל רשות תהיה אחראית על המג״ר, לא צריך להיות משהו מרכזי?
אחיה קמארה:
שהרשות תחליט מי אחראי על המרכז לגיל הרך
אחיה קמארה:
 האם זה מנהל אגף החינוך, מנהלת הגיל הרך או הרווחה
אחיה קמארה:
 לא צריך לקבוע לרשות מי יהיה אחרי על המרכז, הם יודעים טוב מאתנו מה לעשות
אחיה קמארה:
 אני מעביר את השרביט לאורלי
אורלי נעים:
תודה
אורלי נעים:
 צהרים טובים
אורלי נעים:
 שמי אורלי נעים, אני ממונה באגף לחינוך לגיל הרך בראשותה של הגברת אורנה פז
אורלי נעים:
 כמו שאחיה אמר, המרכזים לגיל הרך מאוד גדלו, מהמעבר ב-2016 למשרד החינוך
אורלי נעים:
 אני מצטרפת לדברים של אחיה, אנחנו רואים במרכז לגיל הרך יום חג, יום חג היום בכנסת בכלל, יום הגיל הרך
אורלי נעים:
 שמחה על זה שאנחנו נמצאים כאן היום ומדברים על 74 מרכזים לגיל הרך
אורלי נעים:
 התפקיד שלנו במשרד החינוך, הוא בעצם כל הליווי הפדגוגי של מנהלי המרכזים לגיל הרך, הן בפיתוח המקצועי שלהם והן בהדרכה ייעודית
אורלי נעים:
      מתוך התפיסה שכשהמנהלים יקבלו את הליווי, יהיו לזה השלכות על הפעולות שלהם ועל ההחזקה של מרכזי הגיל הרך בשטח
אורלי נעים:
 אני מברכת על השותפות הזאת, הבין משרדית, בהובלה של התוכנית הלאומית
אורלי נעים:
 יש לזה משמעות מאוד גדולה בהחזקה הרשותית
אורלי נעים:
 שאלתם לגבי נתונים
אורלי נעים:
 אז המג״רים נמצאים ב-57 רשויות, 36 בחברה היהודית ו-35 בחברה הערבית
אורלי נעים:
 אם אתה רוצה פירוט, אז אצל הדרוזים יש 13, אצל הבדואים יש שש בצפון ושש בדרום והיתר ברשויות המעורבות, רמלה, מרום גליל ומעלות תרשיחא
אורלי נעים:
 המטרה היא לצאת מתוך הצרכים של הישוב
אורלי נעים:
 יש התאמה של המג״ר לצרכי הישוב
אורלי נעים:
      לכן, אני מצטרפת מכאן לדברים שאמרת בנוגע לתוכניות המניעה ובעצם לבחירת הרשויות איזה תוכניות ייכנסו לתוך המרכז לגיל הרך, בהתאם לצרכים הרשותיים
אורלי נעים:
 אנחנו רואים התאמה מאוד ייחודית לכל סוגי המגזרים, אם זה בחברה הערבית, בחברה החרדית וכולי
אורלי נעים:
 דיברתם פה על המעבר של המעונות
אורלי נעים:
 מעונות היום עברו לאחריות של משרד החינוך
אורלי נעים:
 אנחנו מודעים לזה ושותפים לזה
אורלי נעים:
 חלק גדול מהמרכזים לגיל הרך שותף בהכשרות של הצוותים במעונות היום
אורלי נעים:
 וכמובן, נמצאים בקשר עם מי שאמון בעצם על המנהלים של גיל הינקות
אורלי נעים:
 יש לנו היום במשרד, באגף, יחידה שלמה שמובילה את המעונות
אורלי נעים:
 מבחינתנו אנחנו מוכנים, ערוכים וכבר מייצרים, תוכניות ייעודיות לגילאים האלה, ככל שירבו
אורלי נעים:
      צריך לזכור שבעצם מרכזי הגיל הרך נתנו את המענה הזה כל הזמן
אורלי נעים:
 מגיל לידה ועד גיל שש, הם היו קיימים גם לפני המעבר ואני בטוחה שעם המעבר זה רק יתעצם ויתחזק
אורלי נעים:
 אנחנו בהחלט רואים את המרכז כבית בקהילה, בשותפות מאוד משמעותית עם ההורים ועם מקום להורים
אורלי נעים:
 ראינו את זה מצוין בקורונה
אורלי נעים:
 כמה המרכז לגיל הרך היה מאוד משמעותי ומאוד יציב עבור ההורים ואנחנו מקווים שכך ימשיך ויגדל
אורלי נעים:
 אנחנו מברכים על זה
אורלי נעים:
 וכל מרכז שייפתח, אנחנו שם כדי ללוות אותו ברמה הפדגוגית, כדי להמשיך וללוות את המנהלים, את הפיתוח, את ההכשרה שלהם ואת השותפויות
אורלי נעים:
 תודה
אלי אפללו:
נשמע את נציג משרד האוצר, רום בר-אב, בבקשה
רום בר-אב:
שלום
רום בר-אב:
 הנושא של מרכזים רשותיים לגיל הרך הוא בוודאי נושא מאוד חשוב
רום בר-אב:
 אני חושב שהסקירה של הממ״מ מציגה בצורה מאוד טובה את המעלות של התוכנית הזו, את האפקטים החיוביים שהיא מייצרת וכמובן שאנחנו תומכים בשמחה בפעילות הזו
רום בר-אב:
 כפי שמוצג בפירוט בסקירה וגם נאמר פה בדיון, התחום הזה מתחלק בין מספר מאוד גדול של משרדי ממשלה
רום בר-אב:
 יש בעצם סוג של צוות בין משרדי שמפעיל את האירוע הזה וכחלק מההכנות לדיון, עשינו איזו שהיא בדיקה עם הצוותים אצלנו, כדי להבין האם קיימים איזה שהם פערים מסוימים באחד מהמשרדים השונים
רום בר-אב:
      אני עברתי ממש אחד אחד עם הצוותים, אז כרגע, להבנתי, לא הוצפו לי פערים כאלה
רום בר-אב:
 אני פונה למשרדי הממשלה השונים, לשותפים שלי פה, כדי להגיד שככל שאתם מבינים את התמונה אחרת, אז אני מזמין אתכם או לפנות אליי או לפנות לנציגים שלכם במשרדים
אלי אפללו:
בוא נשאל שאלה פשוטה
אלי אפללו:
 מי מחליט איפה יקום מרכז? באיזו עיר? הלוא זה תלוי בתקציבים
אחיה קמארה:
קודם כל, רשות מקומית יכולה ליזום
אחיה קמארה:
 כמו שאמרנו, יש מרכזים שהם יוזמת הרשות המקומית
אחיה קמארה:
 משרד החינוך מנסה ליצור מצב בו כמה שיותר מרכזים לגיל הרך, הם תחת המודל הבין משרדי המפוקח, לפי הסטנדרטים של משרד החינוך והם משותפים לכל המשרדים כמו שנאמר פה, לכן, כמה שיותר מרכזים שיהיו תחת המודל הזה, אני חושב שזה יבורך
אחיה קמארה:
 רוב המרכזים - - -
יוסף עטאונה:
אבל אין משהו מוגדר, כמו קול קורא או פנייה שבאמצעותה אתה יכול לפנות למרכז כזה
יוסף עטאונה:
 זה נמצא כחלק מהסל הלאומי
יוסף עטאונה:
 אין משהו שבאמצעותו אתה יכול לפנות, קול קורא שייחודי לדבר הזה, זה לא קיים
ורד כרמון:
ורד כרמון, מנהלת תחום הגיל הרך במשרד הרווחה
ורד כרמון:
 אני חושבת שמהסתכלות על השולחן, אז אני אולי היחידה שהייתי בהעלאת הצרכים הראשונה ובבניית המודלים של התוכנית
ורד כרמון:
 השתתפתי בצוות שבנה, ברוה״מ, יחד עם 360
ורד כרמון:
 הייתה תקופה שהיו קולות קוראים, כשהיה לנו תקציב תוספתי שהגיע בעצם ממשרד השיכון וגם מהנגב גליל ואז באמת היו דגשים לאוכלוסייה הערבית ולאוכלוסייה הבדואית בצפון ובדרום ובאמת אז נבנו לא מעט מרכזים חדשים
יוסף עטאונה:
כמה נבנו בנגב? במקרה אני בא משם
ורד כרמון:
על זה אורלי תוכל לענות, אבל אני רק אענה באופן כללי
ורד כרמון:
 אני חושבת, אם כבר דיברתי, שהנושא של הדגם הבין משרדי של המרכז לגיל הרך, זה איזו שהיא בשורה חדשה למדינת ישראל
ורד כרמון:
 כי כל זמן שאין משרד אחד שמתכלל את כל הגיל, אז הדבר הכי טוב שאנחנו יכולים לעשות זה לבנות עקרונות ואמות מידה של עבודה משותפת בין משרדית
ורד כרמון:
 אני גם אגיד, שבדגם הזה של העבודה עם משרד החינוך והעבודה עם שאר המשרדים, באמת היה תכלו והייתה הסכמה גם על עקרונות הבנייה, גם על אמות המידה וגם עבודה שוטפת ברשויות
ורד כרמון:
 יש עוד המון דברים לעשות, אבל אני מסכימה עם אורלי ועם אחיה על זה שמשהו קרה
ורד כרמון:
 זאת אומרת, קודם היה בכל ישוב דגם של מרכז לגיל הרך לפי מה שהרשות הקימה - - -
אלי אפללו:
זה בדיוק מה שאני שאלתי קודם ואני חושב שגזה גם מה שחבר הכנסת עטאונה רוצה לדעת
אלי אפללו:
 תראו, יש רשויות שמכירות, יכולות, רוצות ויוזמות
אלי אפללו:
 אבל יש גם מצב לכן גם שאלתי קודם, איזה משרדים מחליטים איפה להקים?
ורד כרמון:
זה לא המשרדים, זו הרשות עצמה בוחרת
אלי אפללו:
חבר הכנסת עטאונה אומר שיש רשויות שלא יודעות ולא מכירות, אז איך מגיעים אליהן?
אחיה קמארה:
אז אם אפשר אני אגיד כי זו שאלה מצוינת
אחיה קמארה:
 זה לא בשביל להגיד שהשאלה לא טובה, ממש לא
אחיה קמארה:
 בכל 185 הרשויות בהן פועלת תוכנית ׳360׳, שזה כל הרשויות באשכולות סוציו אקונומיים אחד עד שש, לצורך העניין, יש ועדה שנקראת ׳ועדת התחלה טובה
אחיה קמארה:
׳ בוועדה הזאת יושבים נציגים של כל המשרדים ברמה הרשותית, היא מתוכללת על ידי מנהל ׳360׳ ובכל הוועדות האלה יודעים על המודל המאוד מוצלח הזה של המג״ר, עושים חשיבה על הנתונים, יש לנו נתונים על הילדים בגיל הרך בכל ישוב כזה ועל המשאבים שיש להם
אחיה קמארה:
 אז מבחינת מודעות, הם יודעים
אחיה קמארה:
 השאלה הטובה כמובן היא מאיפה משיגים תקציב, על חשבון מה זה יהיה ומי יביא את הכסף
אלי אפללו:
אז בוא נשאל את מרכז השלטון המקומי, מיכל, בבקשה
מיכל מנקס:
תודה רבה אדוני היושב ראש ותודה רבה על הדיון החשוב הזה
מיכל מנקס:
 אני ממש ממש מתנצלת שאני אשבית פה שמחות ולא באתי בשביל לעשות למי מאתנו רע על הלב אבל אני רוצה לומר
מיכל מנקס:
 ממשלות ישראל וגם זו הנוכחית, לפחות מאז שאני פועלת בשלטון המקומי, מצהירות בריש גלי שהגיל הרך זה הדבר הכי חשוב שיש ושההשקעה בגיל הרך היא הדבר הכי חשוב שיש
מיכל מנקס:
 ומה שאנחנו מבינים, זה שאלמלא רצון טוב של שותפות בין משרדים ואלמלא רצון מידע וידע, של ראש רשות שרוצה לקדם, אז לא קורה שום דבר
מיכל מנקס:
 אין אחראי
מיכל מנקס:
 עם כל הרצון הטוב והנכונות לשותפויות, אם אין אחראי אחד, אז אין ניהול
מיכל מנקס:
      סליחה, אני חלילה לא רוצה להכפיש מי מהמשרדים פה
מיכל מנקס:
 אני יודעת שכל משרד עושה את הכי טוב שהוא יכול ואני גם מכירה את האנשים באופן אישי, אז זה ממש לא משהו אישי