GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צגה מלקו:
 זה מה שאנחנו צריכים להכניס לראש
צגה מלקו:
 כולנו בני אדם, קודם כל צריך להסתכל על אחרים כבני אדם
צגה מלקו:
      האלימות היא לא רק פיזית, אלא גם מילולית, ולפעמים, בגיל כל כך צעיר, שומעים אמירות גנאי
צגה מלקו:
 אני, לצורך העניין, נותנת כדוגמה את ילדיי, אבל גם טרנסג'נדרים או להט"בים – האלימות המילולית גם היא אלימות
צגה מלקו:
 אסור לנו להשלים עם זה
צגה מלקו:
 אני גאה שאתם פה, וגאה לראות את הנוער המקסים הזה
צגה מלקו:
 אני תמיד אומרת את זה – כולנו צריכים להיות גאים במה שאנחנו
צגה מלקו:
 תודה שבאתם
קריאה:
אפשר אולי לשמוע את הנוער שכולם כל כך גאים שהוא פה?
אלי אפללו:
 לפני כן, ד"ר אבשלום אדם, בבקשה
ד"ר אבשלום אדם:
שלום, ד"ר אבשלום אדם
ד"ר אבשלום אדם:
 אני מדבר תחת כובע של מדיניות ציבורית, ואני רוצה לפנות למשרד החינוך
ד"ר אבשלום אדם:
 יש לכם המון עבודה שנעשתה בנושא הזה, עבודה רצינית ויפה
ד"ר אבשלום אדם:
 מה שחסר בעבודה היפה הזו היא, למעשה, תכנית הטמעה מסודרת של הדברים הללו, שתחייב את בתי הספר לקבל אותה
ד"ר אבשלום אדם:
 ברגע שהתכנית הזו היא רשות – הקלות הבלתי נתפסת של סובייקטיביות, חוסר נכונות של מנהלים וסדרי עדיפויות שלהם בליישם את הדברים – היא לחם חוקם של הרבה מקומות
ד"ר אבשלום אדם:
     צריכה להיות תכנית הטמעה מסודרת, שמחייבת את כל המרכזים החינוכיים לפחות בכמה דברים בסיסיים מאוד
ד"ר אבשלום אדם:
 לדוגמה: לבנות מרחבים בטוחים לאוכלוסייה שהיא שונה, ללהט"ב ואחרים; או לזמן פעם בשנה מפגשים של חוש"ן, שבהם מסבירים למורים, ברמה של מודעות והבנה, מהם המושגים המרכזיים וכו'
ד"ר אבשלום אדם:
 אלה דברים בסיסיים מאוד, שיכולים להיות חלק מתכנית הטמעה שצריך להקצות לה משאבים, ושצריכה להיות בתוך מערכת קבלת ההחלטות
ד"ר אבשלום אדם:
 קווים מנחים משאירים מרחב גדול ופתוח מאוד לבתי הספר, וכך הדברים יאכפו הרבה יותר
אלי אפללו:
 דניאל לרנר
דניאל לרנר:
אהלן, אני דניאל, אני סטודנט לחינוך והוראה במכללת הרצוג, ובשנה הבאה אהיה מורה במערכת החינוך
דניאל לרנר:
 כשאנחנו מדברות על מניעת פגיעה בילדים להט"בים, עלינו להבין, קודם כל, מי נמצאים ונמצאות עם הילדים רוב השבוע, מעבר למשפחה, ואלו אנחנו – המורים והמורות
דניאל לרנר:
 כדי שנוכל למנוע פגיעה בילדים להט"בים – עלינו לעבור הכשרה בנושא
דניאל לרנר:
      סטודנט להוראה וחינוך בישראל לא מחויב לעבור הכשרה שכזו, ובכך, אלפי מורות ומורים עובדים עם ילדים ונערים גאים בלי כלים מתאימים לכך
דניאל לרנר:
 אין לי ספק שלא מעט אנשים יצקצקו בלשונם, ויגידו: "למה צריך הכשרה מיוחדת, כשזה רק מבדיל, וכו'?", אבל אם נסתכל לשנייה אחת על הנתונים – אנחנו נבין ש-20% מהנוער הגאה נמצא באובדנות, ו-56% מהנוער על הקשת הטרנסית נמצא באובדנות גם כן
דניאל לרנר:
 כאשר הסביבה הקרובה מקבלת ותומכת – אחוז האובדנות יורד ל-4%, שהוא אחוז האובדנות הכללי
דניאל לרנר:
     כאשר מורה משדרת פתיחות לגבי הקהילה הגאה – אותה פתיחות תקדם את תחושת השייכות של התלמיד הלהט"ב בבית הספר
דניאל לרנר:
 כאשר מורה לא חושף את תלמידיו לתכנים להט"בים חיוביים – זה משפיע לרעה, ישירות, על היעדרות מימי לימודים ומשיעורים של התלמיד הלהט"ב
דניאל לרנר:
     עלינו, כמורים ומורות, לקבל הכשרה יסודית, כחובה
דניאל לרנר:
 מורים בישראל לא עוברים אף הכשרת חובה על מנת לקדם סובלנות לקהילה הגאה, ובכך זה משפיע על החיים של התלמידים הלהט"בים
דניאל לרנר:
 תודה רבה
אלי אפללו:
תודה, דניאל
אלי אפללו:
 תמר צברי, בבקשה
רחל צברי:
תודה רבה
רחל צברי:
 אני להט"בית מחוץ לארון, מה שאומר שהרבה נערים ונערות להט"בים מרגישים בנוח לפנות אליי ולדבר על הקשיים שלהם, כמו, למשל, איך שהם מרגישים שאם הם לא יספרו לאף אחד – הם יתפוצצו
רחל צברי:
 בהתחלה, מתוך חוסר ידע, הייתי מציעה לדבר עם יועצת בית הספר
רחל צברי:
 בשביל מה יש יועצות אם לא כדי לעזור לילדים עם קשיים? ואז התחלתי לשמוע את החוויות שלהם
רחל צברי:
 איך יועצות סיפרו להורים, וההורים התחילו לצעוק, או לפנות לאלימות; או שהן סיפרו למורים, והמורים סיפרו לכיתה, או להורים
רחל צברי:
      לדוגמה, אתן סיפור אחד מבין רבים
רחל צברי:
 חברה שלי הלכה לדבר עם היועצת, כי היא לא יכלה לשמור את זה לעצמה יותר, והייתה חייבת עזרה
רחל צברי:
 מה היועצת עשתה? התקשרה לאמא של הילדה
רחל צברי:
 האמא העיפה את הבת שלה מהבית, בלי כסף, בלי שתוכל לארוז, בלי כלום
רחל צברי:
      צריך לשנות את המצב
רחל צברי:
 יש להוציא הוראה שאוסרת על צוותים חינוכיים להוציא נוער להט"בי מהארון, ואנחנו יודעים שיש תקדימים
רחל צברי:
 לפי חוזר מנכ"ל של משרד החינוך, אסור לצוותים חינוכיים לספר על תלמידה שעברה הפלה
רחל צברי:
 לפי חוזר מנכ"ל אחר, אסור לצוותים רפואיים לספר להורים של קטין חולה איידס בלי אישורו
רחל צברי:
 השינוי הזה חייב לקרות, והוא חייב לקרות עכשיו
רחל צברי:
      כמו ששמעתם פה, נוער להט"בי נתקל בהרבה מכשולים בחייו
רחל צברי:
 העובדה שאנחנו לא מסוגלים לדבר על זה עם אף מבוגר בלי פחד היא מסוכנת, וזה בלשון המעטה
אלי אפללו:
תודה רבה, תמר
נירה לאמעי רכלבסקי:
אני רק אגיד שמבחינה משפטית – זהו בהחלט נושא שצריך להיבחן לאור חוק הגנת הפרטיות, לאור המקרים האחרים
גל יהב:
גל יהב, אני ממועצת התלמידים והנוער הארצית
גל יהב:
 זהו הגוף הרשמי והמייצג של כל בני הנוער בארץ
גל יהב:
 אני אשמח להתמקד בכמה נושאים
גל יהב:
 הראשון הוא הכשרות המורים
גל יהב:
 כרגע, מורים לא יודעים
אלי אפללו:
דיברנו על זה
גל יהב:
הדבר השני הוא חוק זכויות התלמיד
גל יהב:
 זהו הדבר היחיד, במדינת ישראל, שמגן על נוער טרנסי מבחינת חוקים
גל יהב:
 כשמדברים על שוויון – מדברים גם על השוויון לעשות דברים מאוד בסיסיים, כמו ללכת לשירותים
גל יהב:
 היה גם חוזר מנכ"ל שדיבר על ללכת לשירותים
אלי אפללו:
אני מצטער, דיברנו על הדברים האלה בקצרה
אלי אפללו:
 שמענו נציגות שלכם
אלי אפללו:
 אני מאפשר לכל אחד לדבר
אלי אפללו:
 יש לך דקה, ובקצרה
ליר לוטאו שחר:
לשון הפנייה שלו היא "אתה"
ליר לוטאו שחר:
 הוא כבר אמר את זה, וזה ממש לא הגיוני שבוועדה כזו – אתה עושה מיס-ג'נדר לנער טרנס
גל יהב:
גם זה נורא עקרוני
גל יהב:
 היה חוזר מנכ"ל שדיבר על זה שחייבים לתת לתלמידים לצאת לשירותים, כי זה מעורר בעיות ודלקות
גל יהב:
 בכל זאת, אין שום שירותים שמותאמים לטרנסים, ורואים שיש להם משמעותית יותר דלקות בגלל זה, ומשמעותית – יש עם זה בעיות רפואיות
גל יהב:
     דיברו כמה פעמים על הבחירה להיות מי שאנחנו
גל יהב:
 זוהי בחירה לצאת מהארון; לא בחירה של מי לאהוב או מהו המגדר
גל יהב:
 זה משהו נורא חשוב
גל יהב:
 חוץ מזה, הצורך הזה להכשרות – בדקתי את הנושא כמה וכמה פעמים – הבקשות לזה עולות בהרבה על התקציב שנותנים
גל יהב:
 זה לחלוטין לא מותאם אחד לשני
גל יהב:
 לגבי הקללה: "הומו" – זוהי הקללה הכי נפוצה במערכת החינוך, עדיין
איתי כהן:
אני אשמח להצטרף לדבריה בכמה משפטים
איתי כהן:
 נעים מאוד, אני איתי
איתי כהן:
 דבר ראשון, אני מעריך את חברי הכנסת שהגיעו
איתי כהן:
 אני נמצא בהרבה מאוד גופים חברתיים מבחינת הנוער – מועצות תלמידים, של"ח, מד"א, כל מיני מקומות כאלה, כשהמטרה היא לעשות רק טוב
איתי כהן:
 היום, אני אדבר מהחוויה האישית שלי כנער שבעוד שבוע כבר נמצא שנתיים מחוץ לארון, בתור בי
איתי כהן:
      אני רואה את זה בהרבה מאוד מקומות ומהרבה מאוד חוויות, ולי יש, באופן אישי, במלוא הטנא, קללות, דיבורים באופן אישי, של מילים שאני לא רוצה לומר פה; דברים שאני לא יכול לתאר אותם, אפילו
איתי כהן:
 בתור מישהו שכבר שנתיים משמש כיושב ראש של מועצות בית ספריות, ונמצא במועצות עירוניות, אני חושב שגם אלף הרצאות או מערכי שיעור – לא יעזרו פה
איתי כהן:
 לפי דעתי, בסופו של דבר, צריך לדבר עם התלמידים דוגרי, ולומר להם מה כן ומה לא; לשבת ביחד, הורים, מורים ותלמידים
איתי כהן:
      יש פה נציגים מדהימים ונציגות מדהימות מהנוער, ואני רק מקווה שאנחנו נגיע למקום שבו אנחנו, מי שנוכח כאן היום, והדורות הבאים, לא נצטרך לריב, ונוכל להיות אחים, למרות השוני בכל הנושא של מגדר ומיניות, ושנוכל לקבל אחד את השני, גם אם אנחנו לא אותו הדבר
אלי אפללו:
 חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה
אלעזר שטרן:
אלי, תודה על הדיון החשוב הזה
אלעזר שטרן:
 אני מצטער שלא יכולתי להיות פה מההתחלה – הייתי בכנס על עיוורים באולם אחר
אלעזר שטרן:
 אני רוצה להגיד לכם שני דברים: אחד, דיון כזה לא היה יכול להיות בבית הזה לפני חמש, עשר ו-20 שנה
אלעזר שטרן:
 אני חושב שזוהי תעודת כבוד לבית הזה, וגם לך
אלעזר שטרן:
 אני יכול לאחל לכולנו, יחד, שגם בעוד עשר או 20 שנה לא נצטרך את הדיונים האלה, אם נדע להקשיב נכון לכל מה שנאמר פה, גם בדקות המעטות שאני כבר פה, וגם, אני מניח, בזמן שבו לא הייתי פה
אלעזר שטרן:
      לשמחתי הרבה, עם כל הדברים הלא טובים שקורים בתוך החברה הישראלית – שלא מפנימים את אדם הוא אדם הוא אדם – אני רואה גם את הדברים האופטימיים
אלעזר שטרן:
 כמו שאמרתי, אני מאחל לכולנו שהדיון הזה לא יראה כמו הדיון הזה בעוד 20 שנה, אם בכלל נצטרך אותו
אלי אפללו:
 תודה לחבר הכנסת חילי טרופר, על כך שהגעת וויתרת על זכות הדיבור
אלי אפללו:
 יש לנו פה מסקנות של הישיבה, על דעת חברי, חבר הכנסת משה טור פז, ועל דעתי, ואנחנו מסכמים
אלי אפללו:
     קודם כל, הוועדות מודות לכל המשתתפים והמשתתפות
אלי אפללו:
 הוועדות מציינות בדאגה שלאחרונה יש עלייה בפגיעה נגד הקהילה הלהט"בית
אלי אפללו:
 יש קשר ישיר בין האווירה השוררת לאחרונה ובין מה שקורה במערכת החינוך
אלי אפללו:
 למצער, זה מגדיל את הפגיעות בנוער הלהט"ב
אלי אפללו:
 הוועדות לא יתנו לפגוע בנוער הלהט"ב, ויעשו ככל שביכולתן למנוע פגיעה זו
אלי אפללו:
 להט"בופוביה היא אלימות, והיא פוגעת לא רק בלהט"בים, אלא בחברה כולה
אלי אפללו:
      הוועדות שמחות לארח היום, בכנסת, את הקהילה הלהט"בית
אלי אפללו:
 הכנסת מקבלת אותם לא על פי הנטייה המינית, אלא מתוך ההגדרה שהם בני אדם
אלי אפללו:
 הוועדות מציינות כי כל הילדים זהים, ללא הבדל דת, גזע ומגדר
אלי אפללו:
 כל הילדים ראויים לחיים בטוחים ולהגנה כל עת ומקום, ובוודאי שבביתם השני – מערכת החינוך
אלי אפללו:
 הוועדה דורשת ממשרד החינוך לשתף את הנוער הלהט"בי בכל פעילויות החינוך במוסדות החינוך, כולל בטיולים
אלי אפללו:
 הוועדה דורשת ממשרד החינוך להעביר הנחייה זו לכל מנהלי בתי הספר
אלי אפללו:
     הוועדות קוראות למשרד החינוך לבדוק שלא תהיה פגיעה בנוער להט"ב בכל מערכות החינוך, בכל המגזרים
אלי אפללו:
 הוועדות קוראות לבדוק שלא תהיה פגיעה בנוער להט"ב גם במערכת החינוך הבלתי פורמלית
אלי אפללו:
 הוועדות קוראות למשרד החינוך לטפל ברגישות בנושא חדרי הנוחיות בבתי הספר, ולאפשר גם לנוער להט"בי לקבל מענה מתאים
אלי אפללו:
 הוועדות קוראות לאקדמיה לכלול קורס הכשרה בנושא להט"ב בהכשרת מורים
אלי אפללו:
     אני חושב שאנחנו כיסינו את כל הנושאים שעלו פה
אלי אפללו:
 על החתום: חבר הכנסת משה טור פז, ואלי דלל
קריאה:
חוזר מנכ"ל? ישיבת מעקב?
אלי אפללו:
 למשרד החינוך – לפעול לפרסום חוזר מנכ"ל על הנחיות בנושא, לרבות הכשרת מורים כיצד לגשת לנושא
רחל צברי:
ואיסור על הוצאה מהארון
אלי אפללו:
ציינו את זה פה
אלי אפללו:
 ציינו את כל הנקודות
אלי אפללו:
 אני מודה לכולם
אלי אפללו:
 תודה רבה לכולכם, ושיהיה לנו יום טוב
אלי אפללו:
בוקר טוב לכם
אלי אפללו:
 היום אנחנו נעסוק בנושא של גני שעשועים וגני משחקים
אלי אפללו:
 זהו, בעצם, אחד הדברים ההורים והילדים משתמשים, ולצערי – לא תמיד הם תקינים
אלי אפללו:
 יש תקן, כמובן, 1498, שלא כולם מכירים אותו, לצערי
אלי אפללו:
 לכן חשוב לנו, כוועדה, לנסות ולראות איך אנחנו מקפידים שישמרו על המתקנים ויעבדו לפי התקנים, כדי לשמור על הבטיחות של הילדים שלנו
אלי אפללו:
 מי נמצא פה ממכון התקנים? דרך אגב, באיזה אגף זה נבדק אצלכם, במכון?
קלמן כהנא:
באגף תעשייה, במעבדה לכימיה
אלי אפללו:
	אוקיי
אלי אפללו:
 אז בואו נתחיל עם משרד הכלכלה
אלי אפללו:
 מי נמצא פה ממשרד הכלכלה? שלום, בוריס וטל
אלי אפללו:
 בעצם, מכון התקנים כפוף למשרד הכלכלה, ולכן אתם פה
אלי אפללו:
 בואו נתחיל מכם
קלמן כהנא:
מבחינת השאלה – נכון להיום יש בערך 60 רשויות שנמצאות בתהליך של תחזוקה, או לקראת קבלת היתר תו תקן לתחזוקה, בצורה ישירה מול מכון התקנים
קלמן כהנא:
 החל מתחילת 2024, כל הרשויות יצטרכו להיות ישירות מול מכון התקנים, כאשר בעבר, הרבה פעמים התהליך נעשה עם תיווך של חברה מתחזקת
קלמן כהנא:
     השינוי העיקרי שקיים הוא לא מבחינת האחריות של העירייה, אלא במעורבות שלה בכל התהליך של התחזוקה, המודעות של התחזוקה וסגירת המתקן במידה ונעשו שם ונדליזם או בלאי שאמורים לסכן את הציבור
קלמן כהנא:
 הם עדיין יוכלו להיעזר בקבלני משנה לצורך הפעילות
קלמן כהנא:
     בשלוש השנים האחרונות נעשו די הרבה פעולות של הגברת המודעות
קלמן כהנא:
 בעקבות הקורונה, עיקר הפעולות האלה היו בפגישות זום, אבל כן היו פגישות כמעט עם כל הרשויות, כדי לבוא ולהסביר להן שהחל מה-01 בינואר 2024, הן יהיו חייבות תו תקן, אחרת הן עוברות על החוק, ואז האכיפה בפועל תעבור למשרד הכלכלה
אלי אפללו:
למה רק מה-01 לינואר 2024? הלא התקן הזה, של 1498, הוא תקן שנכתב, יושם והוחל מ-1994, ונכנס בשלב יותר מאוחר
אלי אפללו:
 זהו תקן רשמי ומחייב
אלי אפללו:
 זאת אומרת, אנחנו מדברים על כמעט 20 שנה אחרי שבהן לא חייבנו את הרשויות?
רותם זהבי:
לא
רותם זהבי:
 לא לגמרי
קלמן כהנא:
מכון התקנים מנהל את התקן
קלמן כהנא:
 משרד הכלכלה הוא זה שאוכף
אלי אפללו:
אז אני רוצה להבין: למה רק מה-01 לינואר 2024?
קלמן כהנא:
כי מה שהיה בין 2006 ל-2021 זה שרשויות היו יכולות לפנות לגורם שלישי כדי לקבל באמצעותו היתר תו תקן
אלי אפללו:
לא פסול, אבל עדיין – הייתה אכיפה או לא הייתה אכיפה?
קלמן כהנא:
הייתה אכיפה, לגמרי, אבל היות וראינו שיש איזה שהוא תהליך של ואקום מסוים בין הדרישות של התקן, בטיחות הילדים והכל במתכונת הקודמת – באמצע 2020 שונה כל התהליך של משטר הבדיקה
קלמן כהנא:
 אי אפשר לבוא ולשנות משטר פיקוח ביום אחד, ונתנו תקופת מעבר של שלוש שנים, שמסתיימת
אלי אפללו:
 שאלה נוספת, ברשותך: דיברת על כ-60 רשויות
אלי אפללו:
 דרך אגב, נמצא פה מישהו ממרכז השלטון המקומי?
תמי ברנע:
לא
תמי ברנע:
 רות דיין אמורה להגיע
אלי אפללו:
 אז יש, בעצם, קרוב ל-250 או 260 רשויות
אלי אפללו:
 אם אנחנו מדברים על 60 רשויות שמקבלות, או מתעסקות בנושא של תקינה למתקנים שלהן – היכן עוד 200 רשויות, ומה הן עושות? יש לכם מושג?
קלמן כהנא:
חלקית, כן
קלמן כהנא:
 חלקן עדיין נמצאות במשטר הפיקוח השני, ועל חלקן – אנחנו יודעים שהן נערכות, בצורות שונות, כדי להשתלב בתהליך
קלמן כהנא:
 כמו הרבה דברים – חלקן מחכות לרגע האחרון
קלמן כהנא:
 רק לפני שבועיים היה כנס בנתניה, בהשתתפות של כ-40 רשויות נוספות שבכלל לא נמצאות אצלנו במסלול – לא בתהליך עם חברה מתחזקת ולא בתהליך אחר – ובכנס הזה אנחנו עוררנו את החובה, את הצורך ואת הדחיפות כדי להיכנס
קלמן כהנא:
      אני מקווה שאנחנו נצליח לקיים עוד מפגש כזה מיד אחרי הבחירות לשלטון המקומי, ב-30 לאוקטובר
קלמן כהנא:
 אנחנו שואפים, מטעם מכון התקנים, לעשות עוד מפגש אחד, בערך כחודשיים לפני סוף השנה
קלמן כהנא:
 ליתר הרשויות – קשה לנו להגיע
קלמן כהנא:
 חלק מהרשויות שדי קשה לנו להגיע אליהן הן רשויות כמו רהט, או רשויות בגליל
קלמן כהנא:
 אין להן הרבה גנים ציבוריים - - -
גוטר אליעזר:
מה מאפיין את הקבוצה הזו?
קלמן כהנא:
מוסלמים, מיעוטים
קלמן כהנא:
 זהו האפיון
קלמן כהנא:
 אנחנו מנסים לדבר
קלמן כהנא:
 לפני כמה שנים גם עשינו תכנית ברדיו מקומי בנצרת, כאשר אחד המהנדסים שלי דיבר שם בערבית כדי לבוא ולהסביר את החובה, אבל זה לא כל כך מתקדם לכיוונים האלה
קלמן כהנא:
 עיקר הגנים או המתקנים שקיימים, דרך אגב, הם במוסדות חינוך
אלי אפללו:
שאלה נוספת: אחת התלונות של הרשויות היא העלות של הבדיקות
אלי אפללו:
 כשאתם עושים בדיקות שהן בדיקות מנע, או בדיקות תקופתיות – באיזו צורה זה עובד?
קלמן כהנא:
אחד הדברים המהותיים שנעשו בשינוי המשטר הוא שאנחנו לא חייבנו את הרשויות לעבוד עם מכון התקנים לצורך ביצוע הבדיקות, אלא פתחנו את השוק, כדי שהן יתמודדו יחד עם יתר המעבדות המאושרות שקיימות היום, ושמאושרות על ידי משרד הכלכלה לבצע את הבדיקות שכתובות בתקן
קלמן כהנא:
      הפיקוח של מכון התקנים מתבצע במישור אחר
קלמן כהנא:
 כדי לקיים את כל דרישות התקן, ולא בדיקה שמטרתה לזהות שהאתר בטוח בלבד, אלא לוודא שהם מנהלים את התחזוקה; שיש להם תכנית; שיש להם את ההיסטוריה של המתקנים; שהם מודעים קצת יותר לכל החשיבות של התחזוקה, בדומה למה שכן קיים, ביום-יום, במכונית – או תחזוקה מונעת של מכונית – שכולנו עושים, בצורה זו או אחרת, או תחזוקה שוטפת שאנחנו עושים בבית
קלמן כהנא:
      במתחם הציבורי – זהו קצת יותר עניין של חינוך
קלמן כהנא:
 כל התפקיד שלנו, מעבר לבדיקה בתקן, הוא גם ניסיון לחנך אותם
קלמן כהנא:
 כחלק מהתהליך של תו תקן – יש לנו גם תהליך של מפגש, אחת לשנה, עם בעלי תו התקן, כדי לבוא ולתת להם נקודות לשיפור ואיך לשפר
קלמן כהנא:
 עשינו את הדבר הזה בשנה שעברה, ואני מקווה שנוכל לעשות את זה בסוף השנה, או במהלך השנה הבאה
אלי אפללו:
מהו העדכון האחרון שנעשה בתקן?
קלמן כהנא:
לא נעשה עדכון בתקן בכלל
קלמן כהנא:
 העדכון העיקרי שיש הוא בחלק 8
קלמן כהנא:
 זהו תקן ישראלי, ועשו שם הנגשה של אתר המשחקים לציבור עם צרכים מיוחדים – מבחינת הסימון, מבחינת הנראות של אתר המשחקים ומבחינת סוג המתקנים שיוכלו להגיע אליהם ועליהם
קלמן כהנא:
 זה מבוצע יחד עם משרד המשפטים בצורה שוטפת
אלי אפללו:
שאלה נוספת: נניח שהביאו מתקן - - -
רותם זהבי:
צריך להבין שהתקן מעודכן כבר שנים רבות
אלי אפללו:
בסדר, אבל תמיד יש עדכון על מוצר
אלי אפללו:
 כמו שהוא אומר, תקנה 8, שהיא בנושא של נגישות - - -
רותם זהבי:
כן, אבל התקן המרכזי לא עודכן שנים רבות, למרות שהוא היה אמור להיות מעודכן, לאור תאונות והפקת לקחים
רותם זהבי:
 זה לא בוצע
רותם זהבי:
 המשרד האחראי היה צריך לדאוג לזה
רותם זהבי:
 התקן שאנחנו מחזיקים ביד עכשיו – באיזה תאריך הוא עודכן?
גוטר אליעזר:
ב-2010, אם אני לא טועה
קלמן כהנא:
	חלק 7 של התקן הוא מ-2006
רותם זהבי:
זאת אומרת, 13 שנה
גוטר אליעזר:
נראה לי שהיה גיליון תיקון
קלמן כהנא:
היו בתקן שניים או שלושה גיליונות תיקון קטנים, כדי לבוא ולאפשר בדיקות גם לגורמים נוספים שעברו הכשרה במכון התקנים, שהם ברמה של הנדסאים, ולא רק מהנדסים, כפי שחשבו בהתחלה, ולמעבדה מאושרת
קלמן כהנא:
 אלה הם עיקר השינויים שהיו בחלק 7
קלמן כהנא:
      חלק 7 לא אכן עבר שינוי שנים רבות, אבל כאן זהו מקום לבוא ולעדכן את חברי הוועדה ואת הנוכחים שבמסגרת הרפורמה שנעשתה לאחרונה על ידי הממשלה – אפשר להכניס למדינה מתקנים לפי התקינה המתקדמת ביותר שקיימת
קלמן כהנא:
 עדיין יש תהליך של תקינה שחייבת להיעשות כדי להתאים את התחזוקה ואת ההתקנה לאותם מתקנים
קלמן כהנא:
 זהו דבר קטן שייפתר בזמן הקרוב
אלי אפללו:
 קודם נשאלה פה שאלה על כך שהתקן לא עודכן מזה הרבה זמן
אלי אפללו:
 לא תמיד חייב להיות עדכון, אבל בסופו של דבר, אנחנו מפיקים לקחים ממה שקורה, ואם יש מסקנות מדברים מסוימים – צריך לעדכן את התקן
אלי אפללו:
 האם יש היום ועדה, בתוך מכון התקנים, שיושבת ומדברת על עדכון התקן, או מפיקה לקחים או מסקנות מהתקן עצמו?
קלמן כהנא:
כן
קלמן כהנא:
 יש לנו כאן שתי פעימות, למעשה: פעימה אחת היא המלצה לאימוץ של מהדורת תקן אירופאית משנת 2008, שכללה גם עדכונים לחלק 7 של התקן
קלמן כהנא:
 היות ויש בתקן הזה מספר הערות לאומיות, שחלקן הוגדרו כלא מחייבות – התקן נתקע איפה שהוא, ולא התקדם הלאה
קלמן כהנא:
 יש גם איזו שהיא מהדורה אירופאית של תקן חלק 7, אם אני לא טועה, משנת 2017 או 2019, שנמצאת לקראת פרסום של הערות ציבור
אלי אפללו:
 הגיעה גם רות דיין מהמרכז לשלטון מקומי
אלי אפללו:
 דיברנו קודם על כך שיש קרוב ל-60 רשויות שנמצאות במצב שבו הן מכירות את התקן, נמצאות בקשר עם מכון התקנים ומוכנות לנושא של התקן במתקני שעשועים, ויש 200 רשויות שאפילו לא נמצאות בתהליך עדיין
אלי אפללו:
 אני חושב שזהו המקום של המרכז לשלטון מקומי להיכנס ולבחון את הדברים האלה, בשיתוף עם מכון התקנים
אלי אפללו:
 התקן הזה לא נוצר רק בשביל היופי, אלא כדי לשמור על בטיחות הילדים שלנו
רות דיין מדר:
אנחנו שם בתהליך
רות דיין מדר:
 לא ידעתי שזהו המצב, טל
רות דיין מדר:
 חשבתי שהמצב שלנו הרבה יותר טוב
אלי אפללו:
בסך הכל יש כ-258 רשויות במדינה
רות דיין מדר:
טל, זהו המצב? או שזה מה שאתם יודעים אחרי פיקוח שלכם? כי אנחנו יודעים על מצב אחר
בוריס סולטנוביץ:
יש עוד שלושים מועצות מקומיות שבהן בכלל אין מתקני משחקים
בוריס סולטנוביץ:
 צריך לקחת בחשבון גם את זה
בוריס סולטנוביץ:
 אנחנו בדקנו בערך 30 מועצות בלי מתקני משחקים
אלי אפללו:
שגם זה דבר שאפילו לא נראה הגיוני
תמי סלע:
פה יש את הפירוט שהם שלחו בכתב
רות דיין מדר:
אדוני היושב ראש, אנחנו נעשה כל מה שצריך
רות דיין מדר:
 אם צריך – נעשה זומים עם אנשי המקצוע, יחד עם החברה למשק וכלכלה, שגם פעילה בנושא הזה ויכולה לסייע
רות דיין מדר:
 אנחנו לא ידענו שזה המצב
רות דיין מדר:
 להיפך; הרשויות נמצאות בתהליך ומתקדמות בו
רות דיין מדר:
 טוב, כנראה שמזמן לא ישבנו עם מכון התקנים
אלי אפללו:
יש לנו פה את הנתונים שקיבלנו: רשויות בעלות היתר תו תקן על שמן – 36
רות דיין מדר:
על שם הרשות, אבל יש לך - - -
אלי אפללו:
בסדר, אבל הם נתנו גם מה-01 לינואר 2024, עד שיסדירו את זה
אלי אפללו:
 רשויות בעלות היתר תו תקן על שם חברה מתחזקת – 65 רשויות; רשויות בתהליך בירורים מוקדמים לקבלת היתר תו תקן על שם הרשות – 28 רשויות; ורשויות ללא מתקני משחקים – 31
אלי אפללו:
 גם זה מדאיג
אלי אפללו:
 זה שישנן רשויות שאין להן בכלל מתקני משחקים זה דבר שהוא לא נתפס
רותם זהבי:
אבל רשויות ששוכרות חברות שיתנו להן את השירות של אחזקה – כמה כאלה יש?
אלי אפללו:
גם זה בסדר
אלי אפללו:
 כאלה יש 65
אלי אפללו:
 בכל מקרה, אלה הנתונים
אלי אפללו:
 אני חושב שחשוב מאוד להיות בקשר עם מכון התקנים, לנסות לבדוק איך ניתן לגרום לכך שהרשויות יהיו בקשר וידאגו שיהיה להן תו תקן
אלי אפללו:
 אני מעדיף שתהיה רשות בלי איזה שהוא מתקן כזה או אחר, מאשר רשות בעלת מתקן פגום שילד ייפגע ממנו
אלי אפללו:
 חשוב מאוד ליצור את הקשר הזה ולדאוג שכל הרשויות יעמדו בתקנים, ושיהיו בהן גם מתקני משחקים תקניים
אלי אפללו:
      תודה רבה לטל
אלי אפללו:
 יש מצגת של בטרם
אלי אפללו:
 האמת היא שאני תמיד נהנה לשמוע את אנשי בטרם ממוקדים
אלי אפללו:
 תודה שאתם פה
עינת שגיא אלפסה:
תודה שאתה מאפשר לנו
עינת שגיא אלפסה:
 לפני שאני מתחילה, אני רוצה להגיד שאני קצת מופתעת לשמוע שהתקן לא השתנה, כי מתקני השעשועים השתנו מאוד ב-20 השנים האחרונות
עינת שגיא אלפסה:
 כנראה שיש חוסר הלימה בין מה שקורה בשטח לבין התקן עצמו
עינת שגיא אלפסה:
     (הצגת מצגת)
גוטר אליעזר:
זוהי לא בעיה של מכון התקנים; זוהי בעיה של המשרד הממשלתי
עינת שגיא אלפסה:
נכון
עינת שגיא אלפסה:
 לגבי הנתונים של היפגעות ילדים: באופן יחסי, גני שעשועים הם מקום שאמור להיות בטוח לילדים
עינת שגיא אלפסה:
 שם הם יכולים לשחק ולהתפתח, גם חברתית וגם פיזית, וגם להתנסות בכל מיני מיומנויות חדשות, ובכל זאת, בעשור האחרון הגיעו לחדרי המיון קרוב ל-14,000 ילדים
עינת שגיא אלפסה:
 כ-40% מתוכם היו בקבוצת הגיל של 5-9, ועוד 35% היו מתחת לגיל ארבע
עינת שגיא אלפסה:
 עשרה ילדים נהרגו, באותן שנים, במהלך בילוי בגני המשחקים, וכ-70% ממקרי התמותה הם של ילדים מתחת לגיל ארבע
עינת שגיא אלפסה:
 זהו מספר בלתי נתפס
אלי אפללו:
אני זוכר מקרים אחרים של חניקה שקרו באחד המשחקים
גוטר אליעזר:
האם אנחנו יודעים שהנתונים שאנחנו מסתכלים עליהם נוגעים למתקני המשחקים?
עינת שגיא אלפסה:
חלקם
עינת שגיא אלפסה:
 פה אנחנו מדברים על המנגנונים
עינת שגיא אלפסה:
 כ-53% מהפניות הגיעו למיון עקב נפילה
עינת שגיא אלפסה:
 כשאנחנו מדברים על משחק בגני שעשועים – זה נשמע הגיוני, ובכל זאת, להגיע למיון – זה אומר שזוהי פגיעה רצינית
עינת שגיא אלפסה:
 זהו לא ילד שנפל וקיבל מכה ביד או שריטה
עינת שגיא אלפסה:
      עוד 28% הם מכה-חבלה, ומנגנונים נוספים שמצאנו הם חתך דקירה; רוכבי אופניים; פגיעת בעלי חיים – זה לגבי השאלה אם זה ממתקנים; גוף זר; וגם כוויות והרעלות
עינת שגיא אלפסה:
 כולם ביחד מהווים פחות מאחוז מהמקרים
עינת שגיא אלפסה:
      נתתי פה דוגמה של ילד בן ארבע וחצי שנפל ממתקן שעשועים בחדרה
עינת שגיא אלפסה:
 זה היה מתקן מאוד גבוה, פתוח, עם חבלים, והוא נפל ממנו
עינת שגיא אלפסה:
 בסופו של דבר – הוא עבר את זה, אבל זה יכול היה להיגמר לגמרי אחרת
עינת שגיא אלפסה:
      בשקף הבא אנחנו נראה מהם המתקנים שבהם יש מעורבות
עינת שגיא אלפסה:
 נדנדה היא 29%; מגלשה – 28%; יש גם מתקני כושר ומתח, שנמצאים בסביבת גני השעשועים, ולמרות שיש הנחיות לגבי הגיל – ילדים עולים עליהם ונפגעים מהם; וקרוסלה וסולם הם עוד 4% מהפניות
עינת שגיא אלפסה:
     אנחנו רואים פה דוגמה של מקרה של ילד בן שלוש, שהראש שלו נתקע במתקן שעשועים שלא היה תקני
עינת שגיא אלפסה:
 זהו מתקן שחלק ממנו נפל, כנראה
עינת שגיא אלפסה:
 הילד לא הבין מה לעשות שם, ניסה לעבור והראש שלו נתקע
עינת שגיא אלפסה:
 גם זה סיפור מאוד קשה
עינת שגיא אלפסה:
     אם אנחנו מסתכלים על מגזרים – וזה לגבי השאלה של איפה יש גני שעשועים – אנחנו רואים שכ-70% ממקרי ההיפגעויות היו ביישובים יהודיים ועוד כ-16% ביישובים מעורבים, אבל רק כ-7% ממקרי ההיפגעויות היו בגני שעשועים ביישובים לא יהודיים
עינת שגיא אלפסה:
 כשאנחנו מסתכלים על תמונת היפגעות, באופן כללי, בכל מיני מנגנונים אחרים – החברה הערבית תופסת שם נפח מאוד משמעותי
עינת שגיא אלפסה:
 זה שהם לא נפגעים בגני שעשועים זה פשוט בגלל שאין להם גני שעשועים, ואז הם נפגעים יותר במקומות אחרים: הם משחקים בסביבות הכביש, הם נכנסים לגרוטאות, וזהו נושא שלגמרי צריך להתייחס אליו
עינת שגיא אלפסה:
     בהסתכלות על גורמי תמותה: מתוך עשרת מקרי התמותה – שלושה ילדים נהרגו בנפילה; שניים מהם נחנקו למוות; ועוד אחד היה מירי תועה בגן שעשועים, ביישוב ערבי
עינת שגיא אלפסה:
 הדוגמה ששמנו פה היא של תינוקת שנפלה ממגלשה בגן שעשועים ציבורי בראשון לציון, לפני כמה שנים, ונחנקה מחצץ שהיה שם על הרצפה
עינת שגיא אלפסה:
 זה היה סיפור מאוד קשה
אלי אפללו:
למיטב ידיעתי, היום ישנה חובה שיהיה ציפוי על כל המתקן, נכון?
עינת שגיא אלפסה:
נכון, אבל עדיין יש שם כל מיני - - -
קלמן כהנא:
לא לגמרי
קלמן כהנא:
 החובה לסינתטי היא באזור המונגש בלבד
קלמן כהנא:
 עדיין אפשר להשתמש בחומרים טבעיים
אלי אפללו:
בחול
עינת שגיא אלפסה:
ושלא לדבר על זה שכשילדים משחקים – חצץ יכול להגיע גם למקומות אחרים
עינת שגיא אלפסה:
 בנפילה, אחד המקרים הוא של ילד בן 17, שברור שהמתקנים לא נועדו, בהכרח, בשבילו, ועדיין – זה מה שקרה
קלמן כהנא:
זה על כרמיאל?
עינת שגיא אלפסה:
לא
עינת שגיא אלפסה:
 בכרמיאל זה לא היה מתקן שעשועים; זה היה מתקן מתח
קלמן כהנא:
עד כמה שאני זוכר, בכרמיאל זה היה מתקן משחקים שהוא ברח אליו בשעת לילה מאוחרת אחרי שרדפו אחריו עם כלבים
עינת שגיא אלפסה:
אוקיי
עינת שגיא אלפסה:
 אני לא זכרתי את הפרטים האלה
עינת שגיא אלפסה:
 אני זוכרת שיש עוד מקרה שבו ילד עשה מתח על מתקן שלא מיועד לזה – ונפל, אבל אליו לא התייחסנו
עינת שגיא אלפסה:
 לגבי כוויות: תועדו אצלנו כ-37 מקרים של פניות למיון עקב כוויות
עינת שגיא אלפסה:
 להגיע למיון אומר שזוהי כוויה קשה; זהו לא משהו שפניסטיל עוזר בו
עינת שגיא אלפסה:
     חוק ההצללה – כמו שאני מתארת לעצמי שכולם פה יודעים – נכנס לתוקף בספטמבר 2019, ועדיין, מספטמבר 2019 ועד סוף 2022 – תועדו כ-12 פניות למיון
עינת שגיא אלפסה:
 כלומר, זה לא מספק
עינת שגיא אלפסה:
 בסופו של דבר, ההמלצות שלנו הן בעיקר הגברת ההסברה על התנהגות בטוחה
עינת שגיא אלפסה:
 כל מי שנמצא בגן שעשועים יודע שהשגחה של ההורים היא לא מספקת, וכך גם ההבנה של האופן בו משתמשים במתקנים ושל הגילאים
עינת שגיא אלפסה:
 זהו בהחלט עניין של הגברת הסברה
עינת שגיא אלפסה:
      צריך להגביר את המודעות בהצללה, ולוודא שהאכיפה מתבצעת כמו שצריך
עינת שגיא אלפסה:
 וכמובן – הקמת גני שעשועים ביישובים ערביים
עינת שגיא אלפסה:
 בסופו של דבר, אלה מרחבים שאמורים להיות בטוחים, והם בהחלט בטוחים יחסית למרחבים אחרים
עינת שגיא אלפסה:
 זה לגבי נתוני ההיפגעות
אלי אפללו:
יש לי שאלה: כשאנחנו מדברים על מתקני משחקים בגני שעשועים – ישנם מתקנים גם בגני ילדים, במשרד החינוך – רותם, אני פונה גם אליך – בבתי ספר וכך הלאה
אלי אפללו:
 איך הם מטופלים? והאם כשאתם, בטרם, לוקחים את הנתונים, האם זה כולל גם נתונים על מגרשי משחקים?