GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קלמן כהנא:
 כשאנחנו מסתכלים על זה – זה לא רק לילדים, אלא גם למבוגר, או למלווה של הילדים
קלמן כהנא:
      לאחרונה עשינו סיור שטח, עם כל חברי ועדת המומחים, כדי לראות מה קיים היום ומה צריך לשפר, כי ראינו שהתקן לא נותן מענה מספיק רחב
קלמן כהנא:
 אני מעריך שבתקופה הקרובה – התקן עם ההנגשה יפורסם, ובו איזה שהן הרחבות ובקשות נוספות, כדי שהתקן יהיה יותר עדכני ויותר ציבור יוכל להשתמש במתקנים
אלי אפללו:
מאה אחוז
אלי אפללו:
 אנחנו נסכם, ברשותכם
אלי אפללו:
 קודם כל, אני רוצה להודות לכל אלה שהשתתפו בדיון
אלי אפללו:
 אני חושב שאנחנו השכלנו לקבל תמונת מצב על מה שקורה, וגם חשוב לי, בסופו של דבר, להפיק לקחים ממה שדובר עליו פה
אלי אפללו:
     דבר ראשון: כן חשוב לי לקבוע לוח זמנים לעדכון התקן, גם בתחום ההצללה
אלי אפללו:
 אני קורא למכון התקנים לקבוע את לוח הזמנים שלכם
אלי אפללו:
 רק תעדכנו אותנו, כי בסופו של דבר – תמיד ניתן לעשות עדכונים נוספים, אבל נכון להיום, אם כבר יש ישיבה או ועדה שעוסקת בכך – צריך לקבוע את לוח הזמנים שלה ואת הנושאים, כולל הצללה, ולהודיע לנו על תאריך שבו אתם מסיימים את העדכון של התקן
אלי אפללו:
     דבר נוסף: אני מבקש מהמרכז לשלטון מקומי – יחד עם מכון התקנים ועם גופים נוספים, כמובן – לוודא שכל הרשויות ייכנסו לתהליך הזה, ולדאוג שבכל הרשויות יהיו תקנים על מתקני המשחקים
אלי אפללו:
 אני קורא גם למשרד הפנים להוציא איזה שהוא קול קורא לרשויות הערביות, שהבנו שבהן, כנראה, אין מתקני משחקים במרחב הציבורי
אלי אפללו:
 יכול להיות שאפשר לעשות את זה נקודתית, למגזר הערבי – לצאת בקול קורא ולתקצב נושא כזה, כדי לאפשר גם לילדים במגזר הערבי לשחק במתקני משחקים תקניים, על כל ההיבטים שלהם, כמו כל ילד אחר במגזר היהודי
אלי אפללו:
     אני קורא למוסדות התכנון, וגם לרשויות המקומיות, לדאוג להצללה טבעית ככל שניתן
אלי אפללו:
 אם מתכננים את הדברים האלה מראש בשכונות, כולל את המיקום של מתקני המשחקים – ניתן לעשות את זה, בדרך כלל, מהצד הצפוני של הבניין ואז ליצור הצללה נוספת
אלי אפללו:
 אין ספק שעדיף שתהיה הצללה טבעית בנושא הזה
אלי אפללו:
     גם לגבי הנושא שדובר פה על צמחיה, שצריכה להיות צמחיה שלא תהיה רעילה – פה, אולי, משרד החקלאות יכול לתת יותר הנחיות, או להעיר את עיני הרשויות
אלי אפללו:
 זה יהיה מאוד חשוב, ואני מאוד אשמח לתת את ההנחיות האלה, דרכנו או דרך המרכז לשלטון מקומי
אלי אפללו:
 שהצמחייה תהיה חלק מהמתקן או מהסביבה, אבל שלא תהיה רעילה
מירב כהן:
סליחה, אולי גם שאינה אלרגנית, כי יש צמחים שיש אליהם אלרגיה מאוד גדולה
אלי אפללו:
 נתייחס בהתאם גם לנושא של האלרגיה וגם לנושא של רעילות
אלי אפללו:
 עצי זית, למשל, וכך הלאה
אלי אפללו:
 צריך לתת איזה שהם היבטים גם לנושא הריסוס, כי ישנן רשויות שיש בהן מחלקות והן מסודרות, וישנן רשויות קטנות יותר, שאולי לא תמיד מודעות
אלי אפללו:
 אני חושב שאפשר, לפי ההמלצות של משרד החקלאות - - -
תמי ברנע:
ריסוס זה משרד החקלאות?
ד"ר ארז ברקאי:
חומרי הדברה הם בהגנת הצומח במשרד החקלאות, עד כמה שאני יודע
אלי אפללו:
 אז אפשר לבחון את זה ולתת הנחיות בהתאם
אלי אפללו:
 לגבי הצללה שהיא הצללה לא טבעית – הבנתי שזה יהיה, כנראה, חלק מהתקינה, אז כדאי לשים לב לכל הנושא של סוגי הבדים, ההצללות וכך הלאה
אלי אפללו:
 אלה הן, בעיקר, הנקודות שעלו פה
אלי אפללו:
 יש נקודות נוספות ששכחתי? אוקיי
אלי אפללו:
 אם יש עוד שאלות – בבקשה
תמי ברנע:
אני עוד לא בטוחה בכלל לגבי כל הנושא של קריאה לציבור להתנהלות בטוחה
אלי אפללו:
הנהגת ההורים
אלי אפללו:
 אני חושב שזה נכון
ענבל תובל:
בהמשך להחלטה בנוגע להצללה במרחב הציבורי – באמת יש לשים את הדגש על הדרך אל גן השעשועים וממנו
ענבל תובל:
 אלה המקומות האלה שבהם הילדים הולכים לבד
אלי אפללו:
 כמובן שזהו חלק מהתכנון והבנייה
אלי אפללו:
 כמו שקראנו לתכנון ובנייה לדאוג למיקום – כך אנחנו קוראים להם לדאוג גם לנגישות לאותם מתקנים, כך שהם יהיו בטוחים יותר, מכל הסיבות שציינו
אלי אפללו:
בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לחברי הכנסת שנמצאים פה, דבי ביטון ואושר שקלים, ולכל האורחים שלנו
אלי אפללו:
 למען הפרוטוקול אנחנו נקריא את מה שנתבקשתי להקריא
אלי אפללו:
 כידוע, ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת והפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת
אלי אפללו:
 ככל שיעלו עניינים הנוגעים לקטינות וקטינים שיש חשש שעברו הטרדה מינית או פגיעה מינית, עבירת אלימות או עבירה של התעללות, שיעלה דבר שיש בו לייחס להם עבירה או מקשר אותם לבדיקה, טיפול או אשפוז פסיכיאטריים, לטיפול והשגחה של עובד סוציאלי, התאבדות או להליך פלילי המתנהל בבית המשפט, חל איסור על פרטים מזהים שלהם ולכן הם לא יצולמו או יוקלטו ולא יכללו פרטים מזהים שלהם בפרוטוקול הדיון
אלי אפללו:
 כמו כן בגלל רגישות הנושאים הצפויים לעלות בישיבה זו אני קובע כי בהתאם לסעיף 120 לתקנון הכנסת, ככל שתהיה בקשה מטעם חבר כנסת, שר או נציגו או אם יעלה צורך והכול לשם הגנה על קטין או חסר ישע, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברות ושל קטינות, דוברים או קטינים
אלי אפללו:
 כמו כן ככל שהדבר יידרש לבקשת משתתף אחר בישיבה אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשויה לגרום נזק או לזולתו
אלי אפללו:
     הדיון היום זה על העלייה בשיעור הפגיעות המיניות בקרב ילדים ובעיקר פגיעות בתוך המשפחה
אלי אפללו:
 אני רוצה לציין שהבקשה לדיון היא של חברת הכנסת מירב בן ארי ושל אושר שקלים
אלי אפללו:
 אני רק רוצה לתקן שהיוזמה היא של אושר שקלים, וחברת הכנסת מירב בן ארי הצטרפה אבל זה בסדר, אני מכבד את חברי הכנסת שיזמו וגם את חברת הכנסת דבי ביטון שנמצאת פה
אלי אפללו:
 תודה רבה לכם
אלי אפללו:
 אין ספק שהנושא הוא נושא כואב מאוד, בעייתי מאוד, ובעיקר כשהנושאים קורים בתוך המשפחה זה עוד יותר חמור
אלי אפללו:
 אני רוצה דווקא להתחיל עם עדות של גלית בן שימול
אלי אפללו:
      שלום גלית, בוקר טוב
אלי אפללו:
 אני מבין שאת רצית לדבר, אז אנחנו נשמע אותך
גלית בן-שימול:
תודה רבה
גלית בן-שימול:
 בדרך כלל כשמגיע תורי לדבר בוועדות, זה לא על ההתחלה
אלי אפללו:
אז הנה זה יוצא דופן
גלית בן-שימול:
כן, בדרך כלל אני יכולה להגיב על מה שנאמר
אלי אפללו:
אם תרצי יותר מאוחר, גם אין לי בעיה, אם זה מתאים לך
גלית בן-שימול:
אני בטוחה שיהיה לי מה להגיד גם אחר כך
גלית בן-שימול:
 אנחנו נראה
אלי אפללו:
 מה שנוח לך
גלית בן-שימול:
זה בסדר
גלית בן-שימול:
 שמי גלית, אני שורדת פגיעה מינית במשפחה
גלית בן-שימול:
 כיום אני עורכת דין
גלית בן-שימול:
 את ההתמחות שלי עשיתי בפרקליטות הפלילית
גלית בן-שימול:
 היום אני אקטיביסטית בתחום של נפגעי עבירה מפגיעות מיניות, ואני מקדמת שינוי חוק להרחבת ההכרה של פגיעה מינית בתוך המשפחה גם לאחר גיל 21
גלית בן-שימול:
      אני אשתף אתכם שכאשר קיבלתי שיחת טלפון שעדכנה אותי על הדיון הזה, והבנתי שזה דיון מהיר על זה שיש פגיעות מיניות בתוך המשפחה, וגם בקיץ, אני זעמתי
גלית בן-שימול:
 זאת הסיבה היחידה שהסכמתי לבוא בהתראה כזאת קצרה
גלית בן-שימול:
 לקחתי יום חופש מהעבודה עם כל העומס שיש לי, ואמרתי, אני אבוא
גלית בן-שימול:
 כעסתי כי אנחנו כבר בשנה ה-75 של המדינה
גלית בן-שימול:
 75 שנה יש חופש ביולי-אוגוסט
גלית בן-שימול:
 75 שנה יודעים שביולי-אוגוסט אין קשר של הצוותים החינוכיים עם הילדים בעיקר, ולעניינו זה ילדים נפגעי תקיפה מינית, ואני לא מבינה למה יש דיון מהיר ועכשיו ביולי
גלית בן-שימול:
 אני באמת חשבתי שזה משהו שכבר אמור להיות מוסדר וכבר יש נהלים וטיפול ומטפלים בזה אבל מסתבר שלא, ואנחנו מייד נשמע וכו'
גלית בן-שימול:
     קראתי את מסמך ההכנה לדיון ואני אבקש להדגיש כמה נקודות מנקודת המבט שלי
גלית בן-שימול:
 אני התחלתי לדבר על הפגיעה שלי בחטיבה ובבית ספר מול יועצת בית הספר
גלית בן-שימול:
 אני סיפרתי בצורה הדרגתית מאוד וכן היה במהלך הסיפור שלי גם את חופשת הקיץ, והיועצת לא יכלה להיפגש איתי בחופשת הקיץ
גלית בן-שימול:
 היא מצאה איזושהי דרך יצירתית בזמנו ואיכשהו ארגנה דרך שאני אפגוש עובדת סוציאלית ממשרד הרווחה, וזה הפעם הראשונה שפגשתי עו"ס
גלית בן-שימול:
 היה ניתוק נוסף עם אותה יועצת חינוכית בחופש לאחר מכן כשאז גם עברתי לתיכון, אז בכלל החליפו לי לחלוטין את הצוות, שזה היה לי מאוד מאוד קשה
גלית בן-שימול:
 אני אשכרה עברתי סוג של אבל, התאבלות על זה שהעבירו אותי מיועצת ליועצת
גלית בן-שימול:
      אני רוצה להדגיש לכם כמה דברים שתיקחו בחשבון
גלית בן-שימול:
 פגיעה מינית במשפחה, לא מדברים על זה
גלית בן-שימול:
 לא מדברים על זה ועד שיש לכם ילדה והמערכת יודעת שיש מישהי שמתחילה לדבר על זה, תיקחו את זה בשתי ידיים כי זה פשוט נס
גלית בן-שימול:
 תיקחו את זה בשתי ידיים ותקשיבו
גלית בן-שימול:
 אני יודעת שאני התחלתי להוציא את זה, אני הוצאתי את זה מאוד לאט ואני גם הסברתי איך אני רוצה להוציא את זה ואיך אפשר לטפל ומתי להוציא מהבית
גלית בן-שימול:
 לצערי הרב במקרה שלי לא הקשיבו לי ובסוף מי ששילם את המחיר על איך צריך לעשות את ההוצאה הזאת מהבית זאת הייתה אך ורק אני ואני שילמתי על זה מחיר מאוד מאוד כבד, אז אני מבקשת שתאזינו
גלית בן-שימול:
 המטרה היא בעיקר גם בקיץ כשיש פחות צוות
גלית בן-שימול:
 רק את ההקשבה הזאת, את שיחת הטלפון, את הלהיפגש, להאזין לנפגעת
גלית בן-שימול:
      נקודה נוספת, הנושא הזה שמי שתהיה בקשר, היא צריכה להיות מישהי עם אינטרסים שונים בין הילד למשפחה
גלית בן-שימול:
 בדרך כלל לפי מה שאני יודעת או מה שהיה בזמנו, עובדת סוציאלית קיבלה תיק והיא גם טיפלה במשפחה, כך שכשאנחנו מדברים בפגיעה מינית בתוך המשפחה, האינטרס של הילד ואינטרס של האימא או של האבא שלך הם אחרים לחלוטין וחייבת להיות הפרדה בעניין הזה
גלית בן-שימול:
 אני אישית גם נכוויתי מזה בתהליך ההוצאה שלי מהבית באותה תקופה
גלית בן-שימול:
      אני מבינה את הצורך של אנשי הוראה, חינוך, עובדים סוציאליים לצאת לחופשה בקיץ
גלית בן-שימול:
 זה ברור
גלית בן-שימול:
 יש להם את המשפחות, יש להם את הילדים וכו', אבל לא יתכן שלא מוצאים איזשהו פתרון כלשהו, אם זה משמרות בתקופת הקיץ, מישהו שיהיה בקשר עם הילדים האלו, כי אחר כך לבוא ולהתחיל את הרצף הזה של אחרי שאני סיפרתי ליועצת את מה שעברתי ועד יש חודשיים - - -
אלי אפללו:
היועצים בבית הספר, למי הם כפופים?
איריס בן יעקב:
הם כפופים למשרד החינוך
אלי אפללו:
ואז הם יוצאים לחופש כמו המורים?
איריס בן יעקב:
הם יוצאים לחופשה כמו המורים
אלי אפללו:
תיראו, יש פה בעצם עדות
אלי אפללו:
 מאוד חשובה העדות, אבל המסקנה היא שאנחנו בעצם צריכים מפה להבין מה לעשות הלאה, וצריכה להיות כתובת
אלי אפללו:
 בעצם אומרת פה גלית, לא היה לי לפנות במשך למעלה מחודשיים
דבי ביטון:
השאלה אם בכלל זה נכון להשאיר את זה במשרד החינוך, כי באמת הנתק הזה של חופשות הוא בעייתי
אלי אפללו:
זהו בדיוק, בשביל זה אני שואל
אלי אפללו:
 יכול להיות שאולי משרד הרווחה יצטרך להיכנס לתמונה או לעשות איזשהו משהו
אלי אפללו:
      אני קודם כל מאוד מעריך פה את גלית על זה שהיא הגיעה לפה והיא נותנת פה את העדות
אלי אפללו:
 התחלתי בכוונה ואפילו היא התפלאה למה התחלתי איתה
אלי אפללו:
 הישיבה הזאת היא בעצם לא רק לשמוע, לא רק להקשיב, שזה מאוד מאוד חשוב, אלא להפיק לקחים כדי לא להשאיר את הילדים האלה ואת הנערים שהם יהיו מופקרים
אלי אפללו:
 התפקיד שלנו בתוך משרדי הממשלה זה ליצור את הפלטפורמה של לתת הגשה ועזרה נגישה לאותם ילדים שכבר גילו אומץ
אלי אפללו:
 הלא זה לא פשוט
אלי אפללו:
 ילד בתוך המשפחה בגיל הזה, הוא צריך להיות אמיץ מאוד כדי לפנות בכלל לגופים, ואם הם לא נגישים בכלל אז זה עוד יותר גרוע
אלי אפללו:
 אני חושב שזו נקודה שאנחנו צריכים להסדיר אותה ולבקש ממשרד החינוך להשאיר איזושהי משמרת מסוימת, או ממשרד הרווחה איזשהו מוקד בנושא הזה שילדים ידעו
דבי ביטון:
ילד בסוף נותן אמון בדמות שהוא נפתח בפניה
אלי אפללו:
 גלית, בבקשה
אלי אפללו:
 אני מתנצל שהפסקתי אותך, שהפרעתי, אבל יש לך את מלוא הזמן
אלי אפללו:
 בבקשה, ותודה לחבר הכנסת חילי טרופר שהגעת
גלית בן-שימול:
תודה
גלית בן-שימול:
 אין לי כרגע מה להוסיף
גלית בן-שימול:
 זה כרגע מה שרציתי להגיד אבל אני אשמח אם אחר כך אולי תהיה לי זכות להגיב
אלי אפללו:
 עצם זה שבאמת עכשיו אנחנו נפיק לקחים מהנושאים האלה, זה דבר מאוד חשוב
אלי אפללו:
      אני רוצה בבקשה מחבר הכנסת אושר שקלים שהוא בעצם יזם את הדיון המהיר, לומר מספר דברים
שקלים:
תודה רבה אדוני היושב-ראש
שקלים:
 דבר ראשון באמת תודה רבה על כינוס הוועדה ותודה גם למירב בן ארי שהצטרפה, ולחברי הכנסת שנמצאים כאן
שקלים:
 יש כאן ארגונים, גם משרדי הממשלה, גם הארגונים החברתיים
שקלים:
 הזמנו גם את מכון חרוב, גם את עמותת אל"י, ער"ן
שקלים:
 לא הגיעו
שקלים:
      לפני מספר שבועות קראתי מספר כתבות שהתפרסמו בנושא של העלייה בשיעורים של הפגיעות בעקבות החופש הגדול, ובאמת לא יכולתי להישאר אדיש לנוכח התיאורים הקשים והכואבים האלה
שקלים:
 אני רוצה באמת להוביל את זה יחד עם חברי הכנסת
שקלים:
 בעניינים האלה אני חושב שאין לא קואליציה ולא אופוזיציה
שקלים:
 בעמדה שלי אני אבא לארבעה ילדים קטנים מגיל עשר עד שלוש, נושא שמאוד בוער בי ואני כל הזמן רואה לנגד עיניי את הילדים שלי, את החברים שלהם, את המשפחות שלהם
שקלים:
      אני רוצה רגע להיכנס לכמה נתונים, ובאמת אני, תסלחו לי אבל התפלצתי רק מלקרוא את זה
שקלים:
 אם אני רגשן מידי אז אתכם הסליחה
שקלים:
 אחד מכל חמישה ילדים וילדות עובר פגיעה מינית
שקלים:
 בחישוב פשוט, ההערכה הכללית זה בסביבות 25,000 בשנה
שקלים:
 זה לא נתפס, וזה רק פחות או יותר כאלה שאנחנו יודעים
שקלים:
 יש עוד כאלה שאנחנו לא יודעים
שקלים:
      לפי נתוני איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, בשנת 2018 עסקו 60% מסך כל הפניות מתחת לגיל 18
שקלים:
 רבע מן הפגיעות שדווחו היו בילדים ובילדות מתחת לגיל 12
שקלים:
 86% מן הפגיעות המיניות בילדים ובילדות, הפוגע הוא פשוט אדם מוכר
שקלים:
 זה יכול להיות בן משפחה, מכר, שכן, ידיד, אבל 86%
שקלים:
 זה מטורף
שקלים:
      בקרב החוקרים והחוקרות בתחום יש הסכמה שאי אפשר לאמוד בדיוק את מספר הילדים והילדות העוברים את הפגיעה המינית, שיש תתי דיווח של התופעה, ככה שמן הסתם התופעה היא גדולה הרבה יותר
שקלים:
 פגיעה מינית בילדות היא טראומה
שקלים:
 במחקרים רבים נמצא שלפגיעה מינית יש השלכות קשות הן בטווח הקצר והן בטווח הארוך, אם זה בעיות התנהגותיות, בעיות קוגניטיביות, נושא של עניינים חברתיים ורגשיים
שקלים:
 ההשלכות ארוכות טווח של פגיעה מינית בילדות הן בעיות בריאותיות גם בבגרות, בעיות תפקודיות, קשיים באינטימיות, בעיות פסיכולוגיות כגון דיכאון, אובדנות, הפרעות אקטיביות, פגיעה בהתקשרות וייחוסים עצמיים שליליים
שקלים:
      ההשלכות הקשות של פגיעה מינית בילדות מושפעת בין היתר מסטיגמה חברתית ומן השיח בנושא
שקלים:
 הפגיעה גורמת לנפגעים ולנפגעות אובדנים רבים ובראשם אובדן הילדות, אובדן של סוכנות אישית ובין-אישית, הקשר עם המשפחה והקרובים, ולעיתים נפגע קשות וכן היכולת ליצור קשרים חברתיים עם הסובבים אותם
שקלים:
 התהליך הזה מותיר את הנפגעים להתמודד בצורה מודחקת ומופנמת, וזה מייצר ייחוסים עצמיים שליליים דוגמת בושה, אשמה, תפיסה עצמית שלילית והאשמה עצמית
שקלים:
 השיח המקובל כיום בחברה שלנו אודות פגיעות מיניות מייחס זאת לאנשים בוגרים אשר נפגעו לרוב כתוצאה ממעשים קשים ואיומים של הפוגעים
שקלים:
     אני רוצה לציין נתונים נוספים
שקלים:
 71% מהפגיעות הן בעלי אופי מתמשך וכ-25% הן חד-פעמיות
שקלים:
 25% מהפגיעות החלו כאשר הילד או הילדה הנפגעים היו מתחת לגיל חמש
שקלים:
 יש לי ילדה בת שלוש שהיא עדיין עם מוצץ בפה
שקלים:
 סליחה, זה לא נתפס לי
שקלים:
 סליחה שאני מתרגש קצת
שקלים:
      ההיקפים פה באמת הם מאוד מחרידים ואני מבקש באמת מכל אחד כאן סביב השולחן ומעבר לכך לדמיין באמת את אותם ילדים חסרי ישע בגילאים מאוד קטנים, איך הם עוברים את הסבב ואת התופת הזה ומה הם מרגישים, האם הם יכולים להוציא את מה שהם חוו החוצה או לספר, לדווח מי מטפל בהם
שקלים:
      אני רוצה כרגע לתת בכמה היבטים מרכזיים שאנחנו צריכים לתת את הדעת, למצוא פתרונות, להקצות משאבים ולהתוות מדיניות מתאימה כדי שתשנה אחת ולתמיד את המציאות ההזויה הזו
שקלים:
 אני גם אשמח מן הסתם לשמוע עוד כל מיני רעיונות והצעות לשפר את המצב
שקלים:
      נתון חשוב שעולה מן העדויות הוא שרק 21% מהעדויות, מה שמתאר הילד או הילדה הנפגעים, הם קיבלו סיוע, ו-79% מהפונים אומרים שהם לא קיבלו שום סיוע
שקלים:
 מבחינה מעמיקה של הנתונים עולה שמכל שני ילדים שחשפו את סיפור הפגיעה שלהם בפני אדם כלשהו בחייהם, רק ילד אחד הופנה לרשויות הרווחה או החוק
שקלים:
 נוסף על כך, מתוך הילדים שחשפו את הפגיעה וגם קיבלו מענה מטעם הרשויות, רשויות רווחה, חינוך או בכלל רשויות החוק, פחות ממחצית תיארו שהמענה שקיבלו מהרשויות היטיב עימם וסייע להם בהתמודדות עם הפגיעה
שקלים:
      בשלב זה אני באמת מבקש, ולקראת סיום אני שואל איך אנחנו בכלל הגענו למצב כזה כמדינה, כחברה, כאנשים בוגרים, אנשי מקצוע? האחריות כאן היא עלינו בכלל כהורים
שקלים:
 אנחנו חייבים פה ליצור פתרונות רוחב ושנתייחס לנושא כבעיה כדי לנסות להתייעל ולהיטיב עם הנפגעים והנפגעות עצמן
שקלים:
 למשל, מערכת הבריאות – הכשרת עובדים ומקצועות הבריאות, בראשם רופאי ילדים, לאבחן ולזהות פגיעה מינית של ילדים תוך התייחסות לרפואת הקהילה ולרפואת חירום
שקלים:
      מערכת החינוך – אז באמת כמו שגם ציינת, זה יכול להיות באמת פתרון טוב הנושא של היועצים
שקלים:
 מבחינת האכיפה – אל תיבהלו אבל אני למשל העליתי הצעת חוק שעיקרה סירוס עברייני מין ופדופילים
שקלים:
 זה עבר כבר את הלשכה המשפטית של הכנסת
שקלים:
 זה נמצא בוועדת שרים לחקיקה
שקלים:
 בשלב זה אני נמצא בדין ודברים מול שר המשפטים שהוא לא בדיוק מקבל את התזה הזו
שקלים:
 אנחנו הצענו איזשהו מנגנון למשך עשר שנים של אנשים שצריכים לקבל איזושהי זריקה כימית שמדכאת את היצר, כי כמו שאני רואה את זה בנושא, בנושא של פדופיליה, הנושא הוא לא רק הנושא של החמרת הענישה אלא מניעה, כי בעניינים האלה גם גילינו שב-80% בערך מהמקרים אותם פדופילים, אותם עברייני מין, יש להם איזושהי בעיה בראש
שקלים:
 הם חוזרים על העבירה שלהם מבלי שום קשר לחומרת העונש שהם מקבלים
אלי אפללו:
אושר, בוא את זה נשאיר בשלב יותר מאוחר, בסדר?
שקלים:
בסדר, לכן אני העליתי הצעה למנוע את זה
שקלים:
 תודה
אלי אפללו:
      תיראו, כ-30% מהמקרים המטופלים במרכזים, התקיימה חקירה פלילית בנוגע לפגיעה מינית בילד ובנער המטופל
אלי אפללו:
 רק ב-6% מהמקרים מתנהל הליך משפטי פלילי או אזרחי בנוגע לפגיעה בזמן הטיפול במרכז
אלי אפללו:
 אני פונה פה לפרקליטות
אלי אפללו:
 מי נמצא פה? אשרת?
מירב בן ארי:
שנייה, אבל אכפת לך בתור מציע לתת לי, כי אני פשוט חייבת ללכת
מירב בן ארי:
 אני פשוט מחליפה את מיקי כל היום
אלי אפללו:
אני אתן שלוש דקות לפרקליטות ואחר כך אני אתן לך, בסדר? קודם כל אני מודה לך שהגעת
מירב בן ארי:
אני מתנצלת, פשוט אני מחליפה את מיקי
אלי אפללו:
אני אתן לך, הכול בסדר
אלי אפללו:
 תקבלי את זכות הדיבור
מירב בן ארי:
 בדרך כלל המציעים פשוט פותחים את הדיון
אלי אפללו:
אני יודע
אלי אפללו:
 נתתי לאושר באמת את כל הזמן אבל ממש אני רוצה לשמוע את הפרקליטות ומייד אחרי זה אני אתן לך, בסדר?
אשרת שהם:
תודה רבה
אשרת שהם:
 שמי עו"ד אשרת שהם, אני ראש פורום עבירות מין וחקירות ילדים בפרקליטות המדינה
אשרת שהם:
 אני רוצה לדבר על איזשהו רצף ועל איך הפלילי נמצא בקצה של הרצף, באמת בסופו של תהליך שמתחיל באמת בחשיפה שגם היא לוקחת לפעמים זמן, ומסתיים בסופו של דבר בחקירה, העמדה לדין וניהול הליך פלילי
אשרת שהם:
 יש הרבה דברים בדרך בהקשר הזה
אשרת שהם:
      אני אומר רגע משהו מבחינת הכלים כדי לענות לחבר הכנסת שקלים
אשרת שהם:
 אנחנו נמצאים במקום שיש מה להשתפר אבל יש המון כלים שנבנו במהלך השנים האחרונות ושקיימים אגב גם בשנים קודמות בנושא של ילדים
אשרת שהם:
 נתחיל מזה שילדים מתחת לגיל 14 במדינת ישראל, ואנחנו המדינה היחידה בעולם, שיש שירות של חקירות ילדים
אשרת שהם:
 ילדים נחקרים על ידי עובדים סוציאליים ולא חייבים להגיע לבית המשפט
אלי אפללו:
אשרת, יש לי בקשה
אלי אפללו:
 אני מבקש באמת לענות על השאלה
אלי אפללו:
 אחר כך אני אתן לך לדבר בהרחבה
אשרת שהם:
מאה אחוז
אלי אפללו:
השאלה שלי היא פשוטה
אלי אפללו:
 איך זה יכול להיות שרק 6% מהמקרים יש הליך פלילי? זה משהו שהוא נראה?
אשרת שהם:
יש כמה מצבי נתונים
אשרת שהם:
 מבחינת הפרקליטות לא כל הנתונים שחבר הכנסת שקלים הציג הם אלה שמגיעים למשטרה
אלי אפללו:
אני מדבר על דוח של משרד הרווחה והביטחון החברתי שהוא מדבר רק על 6% מהמקרים שכבר עברו סינון מסוים, שכבר מתנהלים במשטרה, שרק מתוכם הוגש כתב אישום
אלי אפללו:
 זאת השאלה שלי
אשרת שהם:
אני אענה בדיוק
אשרת שהם:
 לא כל תיק שמגיע לרווחה, מגיע למשטרה
אשרת שהם:
 לא כל תיק שילד פונה לטיפול או לטיפול רווחתי מגיע למשטרה
אלי אפללו:
במקרה הזה אני נותן זה תיק שהיה בו כבר חקירה פלילית
אשרת שהם:
אני לא חושבת שזה הנתון
אלי אפללו:
זה מה שכתוב
אשרת שהם:
אני מכירה נתון אחר
אשרת שהם:
 כאשר התיקים מגיעים אל הפרקליטות אחרי שנערכת חקירה משטרתית, אכן בסדר גודל של - - -
נירה לאמעי רכלבסקי:
חשוב לדייק את זה
אשרת שהם:
אנחנו לא מכירים את זה
אשרת שהם:
 אנחנו לא קיבלנו מצע בהקשר הזה
נירה לאמעי רכלבסקי:
מרכזי הסיוע - - - אומרים שבכ-30% מהמקרים שמטופלים בהם התקיימה חקירה פלילית, וב-6% מהמקרים - - - הליך משפטי
אלי אפללו:
 מאחר ואני רואה שאני לא מקבל כרגע תשובה מהפרקליטות, אז תחשבו, תבדקו את התשובות
אלי אפללו:
מאחר ומירב בן ארי שהיא הייתה גם שותפה לדיון המהיר, יש לה כנראה דברים נוספים
אלי אפללו:
 מה לעשות, כל חברי הכנסת נמצאים גם בדיונים אחרים, אז אני רוצה לתת לה את רשות הדיבור
מירב בן ארי:
תודה רבה אדוני היושב-ראש
מירב בן ארי:
 תודה רבה גם לאושר שאני הצטרפתי לדיון ביחד איתו
מירב בן ארי:
 אני גם אתנצל שאני חייבת לעזוב אבל היה לי כן חשוב לבוא גם להשתתף בדיון וגם להגיד כמה מילים בעניין
מירב בן ארי:
 תיראו, בסוף בנושא של פגיעות מיניות בקטינים, גם במהלך השנה שהייתי יו"ר הוועדה לביטחון פנים הסתובבתי והכרתי את יחידת צור של שב"ס שמתעסקת באותם פדופילים שמשתחררים ואחרי זה חוזרים לקהילה, בהמשך גם להצעה של אושר על סירוס
מירב בן ארי:
 אני לא מאמינה שזה יקרה
מירב בן ארי:
 צריך לומר שיש סירוס מרצון היום, שבאמת כשהם חוזרים לחברה הם יכולים לקבל את הזריקה הזאת, הדיכוי הזאת
מירב בן ארי:
 בעולם אחר, אגב, בכלל לזריקות IVF אבל לא משנה, לא ניכנס לענייני IVF
מירב בן ארי:
 הזריקה הזאת של הדיכוי מאפשרת להם את אותו סירוס ואז זה צריך לבוא מרצונם
מירב בן ארי:
 לבוא ולחייב, אני אומרת לך, זה כמעט בלתי אפשרי אבל בסדר, אתה חבר כנסת נמרץ
מירב בן ארי:
      עבודה בעיניי צריכה להיות, אם אתה שואל אותי, אדוני היושב-ראש, אחד, אני מאוד ממליצה לך ללכת ולבקר את יחידת צור של שב"ס שבעצם מלווה את אותם, איך לומר, כי חלק מהם בתהליכי שיקום גם, אבל חלק מהם לא, איך הם נטמעים בתוך הקהילה
מירב בן ארי:
 תוכל לראות בעצמך
מירב בן ארי:
 בוא לא נלך רחוק
מירב בן ארי:
 שנינו נתנייתים
מירב בן ארי:
 הביקור שאני עשיתי אצל אותו צעיר בנתניה, ואני אספר לך סיפור שלא תאמין, שכשהגעתי לביקור ביחידה אמרו לי, אנחנו רוצים שתבואי איתנו לביקור של מפקחים אצל אותו פדופיל
מירב בן ארי:
 אמרתי להם, בסדר, אני נתנייתית, תגידו לי איזה רחוב
מירב בן ארי:
 לא תאמין, אני לא רוצה עכשיו להגיד כמובן את הרחוב, אבל הוא היה שלוש דקות ממרכז לנוער בסיכון אותו ניהלתי, זאת אומרת הכרתי את השכונה היטב כי זה המרכז שניהלתי לנערים מגיל 14 עד 18, והבית של אותו בחור שהשתחרר, אני מתקשה לקרוא לו פדופיל כי הוא באמת היה בתהליך שיקום אמיתי אבל הוא היה מאוד קרוב, לכן קודם כל אני מציעה לך ולחברי הכנסת של הוועדה לבוא ולראות, כי שם באמת מנסים לטפל באותם אנשים שהם תוקפים את אותם נערים
מירב בן ארי:
      אני חושבת שקודם כל אם רוצים לטפל אנחנו חייבים לטפל באותם אנשים שזקוקים לטיפול, כי אם הוא ימשיך לצאת והוא יהיה בסוף רצידיביסט, יחזור עוד פעם לכלא ועוד פעם יתקוף, לא יעזור כמה תלונות אותו צעיר יתלונן או אותה צעירה
מירב בן ארי:
 אם לא נדע לטפל באותם אסירים משוחררים שחלקם, אתה תראה את זה בעצמך, מבקשים גם את אותו טיפול כי הם מבינים שיש בעיה, אבל יש כאלה גם שלא, לכן בעיניי התפיסה היא כן להגדיל את התלונות ואת הענישה ולהחמיר אבל לפני הכול לטפל
מירב בן ארי:
 למה אני אומרת? כי בסוף אותם חבר'ה צעירים שבאים ונמצאים באירוע קשה מאוד שגם צריכים לדווח על הפגיעה המינית, גם צריכים לעמוד בחקירה, הרבה פעמים חקירה נגדית גם
מירב בן ארי:
      אני חושבת שהמטרה שלנו כחברה היא מעבר לטיפול של מרכזי הסיוע, ואמרו כאן בצדק שהרבה פעמים הוא מגיע למרכזי הסיוע ושם זה נגמר
מירב בן ארי:
 גם אם אותה עובדת סוציאלית תבוא ותגיד לו, בוא נלווה אותך ונגיש תלונה, הרבה פעמים האימא, האבא, הקטין בוחרים ללכת לטיפול בלבד ולא להגיש תלונה, אבל יש כאן את הנתונים, אתם רואים בעצמכם
מירב בן ארי:
      עוד משהו שלדעתי חשוב, להראות מה אנחנו יכולים כחברי כנסת לסייע, ובזה אתה טוב, לנושא של איך אנחנו מרחיבים את מעגלי הטיפול בקטינים, כי אם היום קטין שמגיע לטיפול לא מקבל את המעטפת, אנחנו עושים כאן לדעתי עונש נוסף
מירב בן ארי:
      דבר אחרון, אני חושבת שאתה כיו"ר הוועדה, זה גם בידיים שלך
מירב בן ארי:
 מעבר לטיפול בקטין ולטיפול באותו פוגע, צריך לזכור שכמעט 70% מהפגיעות הן בתוך המשפחה, לכן גם אם נלך לאותו פדופיל שגר ליד מרכז של נערים, שזה מצריך טיפול, בסוף איך אנחנו פותחים את הנושא בתוך המשפחה? אני יכולה להגיד לכם נקודת אור, שבמשטרה היום יש חוקרות נגיד חרדיות
מירב בן ארי:
 היה לי דיון מרתק על זה
מירב בן ארי:
 אני יכול להגיד לך, כשמגיעה צעירה שנפגעה מינית בחברה החרדית, היא יושבת מול חוקרת חרדית בלבוש אזרחי
מירב בן ארי:
 זה מאוד מאוד משמעותי בטיפול
מירב בן ארי:
 אני יכולה להגיד לך כי את היית אז יו"ר הוועדה, שהיא סיפרה שהיא יושבת מול אותה מטפלת והן מדברות על בגד ים, כי בבגד ים נורא קל לדבר על איברים מוצנעים, אז אני חושבת שגם אתה תוכל לקבל מתוך המשטרה נגיד איך בעצם הליך החקירה מתנהל כיום גם בחברה החרדית
מירב בן ארי:
 אני לא יודעת לגבי החברה הערבית, זה מעניין לדעת
מירב בן ארי:
 אני יכולה להגיד לך שבחברה החרדית נעשה תיקון אמיתי, ואני יכולה להגיד לך שמעבר לזה גם יש חדר חם היום, שגם זה נשמח לדעת
מירב בן ארי:
 אם תוכל, אני כמובן אתעדכן אחרי זה גם איך, וגם עם מיכל על אותם חדרים חמים שהמשטרה קיבלה לזה תקציב
מירב בן ארי:
 חדר חם רק שנאמר, זה חדר מיוחד לילדים ולנשים
מירב בן ארי:
     אני ממש מתנצלת שאני ממשיכה, אבל אתה יודע שאנחנו נשב ונדבר על זה כמו שצריך
מירב בן ארי:
 יש לי כאן גם את אושר ומיכל
מירב בן ארי:
 הדיון הזה מאוד חשוב
מירב בן ארי:
 תודה וסליחה
אלי אפללו:
      תראו, הנתון שמאוד מהותי שאני מסתכל עליו, כשמדובר על פגיעה בילדים ובילדות בגילאי אפס עד 12, 66% נפגעים בתוך המשפחה, שזה נתון מזעזע
אלי אפללו:
 אנחנו מדברים פה על ילדים, תינוקות
אלי אפללו:
 זה מגיל לידה עד 12
אלי אפללו:
 זה פשוט מזעזע
אלי אפללו:
 כשני שליש זה בתוך המשפחה
אלי אפללו:
 פה זה דבר שהוא הזוי, מזעזע, אני לא יודע איך לקרוא לו אפילו, וכשמדברים פה על מצב של לתת את המעטפת לאותם ילדים ואת האומץ לצאת מאותו מעגל, הילד הלא בסופו של דבר בגילאים האלה
אלי אפללו:
 מה שיש לו זה את המשפחה שהיא עוטפת אותו ושם יש את הפגיעה הכי קשה שיכולה להיות בחיים שלו
אלי אפללו:
 זה דבר שאנחנו צריכים להתמקד בו, אני חייב לומר
אלי אפללו:
 אם אני מסתכל על זה, זה נתון הכי בעייתי מכל שאר הנתונים שראיתי, והכי קשה לטיפול
מיכל שיר סגמן:
אבל לא קשה לזיהוי, לכן צריך ללכת על מניעה וזיהוי
אלי אפללו:
לקחתי את הנתון הזה שממנו אני רוצה באמת למקד את הדיון, כי בסופו של דבר אם אנחנו מסתכלים, זה נכון שכשאנחנו רואים את הילדים או את הנערים בני 14, 15, 16, אני יודע שישנו עדיין את היכולת לנער או נערה בגילאים האלה, הרבה יותר קל יחסית
אלי אפללו:
 אני אפילו לא יודע אם להשתמש במילה הזאת, אבל התפקיד שלנו זה באמת למצוא את אותם נערים, את אותן נערות, בתי הספר, גני הילדים
אלי אפללו:
 זה בדיוק תפקיד שמשרד החינוך יכול לגעת בו, והייתי רוצה פה לתת למשרד החינוך
אלי אפללו:
 אחר כך נחזור חזרה למיכל, אני אתן לך גם לדבר וגם לדבי
אלי אפללו:
 אנחנו לא שכחנו את הפרקליטות, אשרת
אלי אפללו:
 אנחנו נחזור אליך, זה בסדר
אלי אפללו:
      אוקיי, בבקשה