GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון כץ: ואם זה קמפיין של יום?
מאיר דוד: זה רלוונטי לתקופת ההעסקה ואחר כך - - -
רון כץ: אבל זה לא רלוונטי לתקופת ההעסקה.
רון כץ: עכשיו הטענות יהיו אחרי חצי שנה.
רון כץ: אחרי חצי שנה יבואו להתלונן.
לימור מגן תלם: מתלוננות יכולות להתלונן לפעמים אחרי שנתיים, שלוש עד שהן אוזרות אומץ להתלונן.
לימור מגן תלם: אני לא רוצה שום בעיה - -
רון כץ: צריך רגע לצאת מהקווים האלה ולהפעיל היגיון בריא.
רון כץ: אם בתקופת ההעסקה הקמפיין הוא שעה ואחרי שלושה חודשים מישהי מתלוננת?
מאיר דוד: אפשר לדבר על שנה.
רון כץ: מה זה משנה שנה או חמש שנים או חמש ושבע שנים?
רון כץ: זה באותו מסמך שהוא שומר גם ככה עם החוזה שלהם.
רון כץ: אם המעסיקים לא שומרים על הפרטים אני רוצה לדעת מי המעסיקים האלה.
תמי סלע: הרבה פעמים כשמדברים על קטינים ועל הוראות שבאות להגן מפני פגיעות התלונות מגיעות כשהנער או הנערה בגרו.
רון כץ: אז עוד יותר.
רון כץ: אין שום היגיון בנושא הזה.
מיכל שיר סגמן: זאת לא בירוקרטיה כבדה.
רון כץ: זה שום בירוקרטיה.
רון כץ: זה נספח לחוזה שגם ככה הוא צריך לשמור.
רון כץ: בסוף, חס וחלילה, תהיה תלונה נצטרך את זה ולא נוכל למצוא את זה כי יגידו שאנחנו לא ביקשנו שישמרו את זה.
רון כץ: זה הזוי.
מיכל שיר סגמן: אני איתך.
לימור מגן תלם: אז נשארנו עם חמש שנים.
לימור מגן תלם: ויש לנו הטופס, נכון?
תמי סלע: כן, יש הטופס עצמו.
תמי סלע: זה מבוסס על טופס שקיים היום בהסכמה שיש במסגרת ההיתר בתקנות.
תמי סלע: גם פה נוסיף את התיקונים שהוספנו בסעיפים עצמם.
תמי סלע: נקרא אותו: פה הייתה הערה שנושא ההיתר מבלבל ואין צורך לציין אותו.
תמי סלע: במה שהיה בקריאה הראשונה הייתה גם הוראה:
תמי סלע: הוא נותן הסכמה.
עילם שניר: הוא נותן הסכמה אבל בהליך המנהלי הזה אני לא יודע עד כמה הוא מעורב ויודע מה המספר של זה.
עילם שניר: צריך לראות אם זאת לא דרישה שמעשית יהיה קשה למלא אותה.
תמי סלע: - - - החלק הראשון.
תמי סלע: הוא יודע אם היה היתר או לא היה היתר.
עילם שניר: האם ידוע לו על היתר.
תמי סלע: לא רואים את המספר.
תמי סלע: הוא יודע, הוא אמור לדעת.
לימור מגן תלם: בלי המספר.
תמי סלע: נוריד את המספר.
תמי סלע: ויש טופס מקביל לתיווך.
עילם שניר: הערה נוספת: מקום העסקה – יכולים להיות כמה, אני מניח.
מיכל שיר סגמן: סיימת?
עילם שניר: רק הערה נוספת לגבי מקום ההעסקה – אופי העבודה הזאת הוא שהרבה פעמים אין מקום קבוע.
עילם שניר: זה לא שמקום ההעסקה הוא במשרדים במקום מסוים.
עילם שניר: יכול להיות שהם מופיעים בהופעות בכל הארץ.
מיכל שיר סגמן: אבל מקום ההעסקה יכול להיות הכתובת שבו הסוכן נמצא - -
עילם שניר: אז אני אומר שצריך להבהיר מה זה אומר.
מיכל שיר סגמן: - - זה לא משנה אם כרגע מצלמים עכשיו בחוף הים או במטולה.
תמי סלע: - - - ההורה מודע לאן הוא שולח את הילד.
תמי סלע: הוא ימלא מה שהוא יודע.
עילם שניר: בדיוק.
עילם שניר: אז רק לפרוטוקול נבהיר שאנחנו מודעים לכך שיש מקומות שונים.
תמי סלע: - - - שהופעות מתקיימות בכל הארץ.
עילם שניר: אז הכוונה היא למקום העיקרי.
מיכל שיר סגמן: אבל פה הוא צודק כי מקום העסקה בעניין הזה צריך להיות יותר ברור.
לימור מגן תלם: הכתובת של הסוכן, לדעתי.
מיכל שיר סגמן: כתובת סוכן.
עילם שניר: אגב, הערה נוספת:
עילם שניר: מאחר שהוספנו את פרטי הופעת הפרסום יכול להיות שגם צריך.
מיכל שיר סגמן: אני מזכירה לכם שהעליתם בנוגע למקום העסקה שהרבה מאוד מפגשים קורים בתוך דירות.
לימור מגן תלם: נכון, קורים בבתים.
לימור מגן תלם: לכן אמרתי - -
מיכל שיר סגמן: לכן מקום ההעסקה זה לאו דווקא איפה מצלמים.
מיכל שיר סגמן: זה לא מה שמעניין, ופה זה עלול להפיל את ההורים או את המעסיק.
מיכל שיר סגמן: רגע, מה זה בחוף הים?
מיכל שיר סגמן: הוא לקח אותו לקניון.
מיכל שיר סגמן: מקום ההעסקה זה כתובת הסוכן.
עילם שניר: אפשר לרשום כאן "פרטי המעסיק".
תמי סלע: פרטי המעסיק וכתובתו.
עילם שניר: כן, פרטי המעסיק וכתובתו.
עילם שניר: אנחנו צריכים להבין שהרציונל הוא שזה כדי שההורה ידע לאן הילד הולך.
תמי סלע: הוא גם לא תמיד - - - את המשרדים שלו.
עילם שניר: לכן הערתי שמאחר שבהודעה על האישרור מחדש נוסף העניין של פרטי הופעת הפרסום, שזאת המהות למה שהוא יעשה במסגרת ההעסקה ככלל זאת יכולה להיות אמירה כללית כמו "פרסומות" אבל שזה גם יופיע בטופס במקום "מקום ההעסקה" שהוא נתון לא רלוונטי.
מיכל שיר סגמן: הוא כן רלוונטי לאור מה שהעלינו כאן בדיונים הקודמים.
לימור מגן תלם: פשוט נרשום "כתובת של הסוכן" וזהו.
עילם שניר: הכתובת של המעסיק כן.
מיכל שיר סגמן: הכתובת של המעסיק היא רלוונטית.
עילם שניר: אבל מעבר לזה צריך שההורה כשהוא נותן את ההסכמה בטופס להוסיף - -
מיכל שיר סגמן: להוסיף את פרטי ההתקשרות כדי שההורה - -
תמי סלע: סוג הופעת הפרסום.
מיכל שיר סגמן: איזה סוג.
מיכל שיר סגמן: אם מדובר על תחתונים אז אנחנו יודעים - - -
עילם שניר: זה יהיה משהו כללי כי בסוף יש חוזה ההעסקה או הודעה לעובד שחלים ושם מפרטים את התנאים ואת סוג ההעסקה.
תמי סלע: אני יכולה להגיד שבטופס של ההיתר יש פרטי ההופעה, שם ההופעה, סוג ההופעה.
תמי סלע: פה יש גם תפקיד הילד כי זה לעניין מחזות.
תמי סלע: אבל יש שם ההופעה וסוג ההופעה.
תמי סלע: זה כבר נמצא בטופס של ההיתר בהקשר הזה.
עילם שניר: זה בהיתר.
תמי סלע: זה הגיוני להכניס את זה גם לכאן.
לימור מגן תלם: אז לגזור את זה משם ולהכניס את זה לפה.
עילם שניר: אני מציע להוסיף: "פרטי הופעת הפרסום" כי הגדרנו את זה כהגדרה ייחודית פה.
עילם שניר: אז פשוט שזה יופיע.
רון כץ: זה הגיוני מאוד.
לימור מגן תלם: אפשרי.
תמי סלע: בסדר.
תמי סלע: הדבר האחרון זה השאלה שהעליתי בהצעה.
מיכל שיר סגמן: דליה רצתה.
תמי סלע: אז שיתייחסו גם לנושא של היתר להעסקת נער ששאלתי עליו בהתחלה בסעיף 27.
מיכל שיר סגמן: יש כאן גם עוד בקשה להתייחסות ממך לגבי סעיף 27.
דליה שילי יריחובר: רציתי להגיד רק לגבי הנושא של ההיתר.
דליה שילי יריחובר: שוב, מה זה נותן בטופס שלי אם ניתן אי פעם היתר?
דליה שילי יריחובר: זאת אומרת באותה מידה זה יכול להיות מישהו שניתן לו היתר, ועכשיו ההורים שלו מסכימים שבגיל 16 הוא יעבוד.
דליה שילי יריחובר: אני אשמח גם אם תוכלו להתייחס לנושא ההבחנה בין תיווך לבין העסקה מבחינה מקצועית.
דליה שילי יריחובר: כי אם הילד מופיע בפרסומת ההורה יודע איפה וכולי.
דליה שילי יריחובר: אז צריך להבין שיש הבדל בין תיווך לבין העסקה בפרסומת.
דליה שילי יריחובר: אז אולי ניתן לאורטל להתייחס לזה בהקשר הזה.
דליה שילי יריחובר: ושוב, לעניין ההיתר אני לא רואה את הקשר לעניין ההסכמה.
דליה שילי יריחובר: יכול להיות שהוא נתן היתר בשנים קודמות.
דליה שילי יריחובר: אני לא חושבת שההורה בכלל זוכר ויודע את זה.
דליה שילי יריחובר: עכשיו נמצא את ההסכמה שלו לעניין הפרסומת.
תמי סלע: ההתייחסות בטופס לכך שבעבר היה היתר.
דליה שילי יריחובר: מה שדיברתם לפני כן על ההיתר, על עצם - - -
רון כץ: למה לא?
רון כץ: זה גם מעיד על בדיקה קצת יותר רצינית של ההורה ולא, חלילה, מישהו יחתום על הטופס.
רון כץ: יש פה מחשבה על הדבר הזה, וזה עוד רגע של עצירה שהוא לא מפריע לנו.
לימור מגן תלם: ואת מספר ההיתר הורדנו כדי לא להכביד.
רון כץ: נכון, ואת המספר הורדנו כדי לא להכביד כשיצטרכו לחפש אותו.
רון כץ: זה עוד רגע של מחשבה לקראת שליחה של קטין עם סוכן.
רון כץ: היינו רוצים שתהיה עוד דקה של מחשבה.
דליה שילי יריחובר: אבל צריך לזכור שההיתר - -
לימור מגן תלם: אבל בלי מספר היתר.
לימור מגן תלם: אין הכבדה.
דליה שילי יריחובר: זה לא העניין.
דליה שילי יריחובר: העניין הוא שגם ההיתר עצמו זה משהו שניתן על-ידי זרוע העבודה למתווך, למעסיק.
דליה שילי יריחובר: זה משהו שברוב המקרים ההורה לא מודע לו.
רון כץ: אין בעיה, אז הוא יבדוק.
רון כץ: אנחנו רוצים שההורה ישאל את השאלה הזאת.
רון כץ: אנחנו רוצים שההורה ישאל את הפיקוח שלכם שהוא חשוב ונכון, האם קיבלתם היתר מזרוע העבודה.
רון כץ: יגיד כן, כנראה הוא יהיה יותר רגוע; יגיד לא, יבדוק למה לא.
רון כץ: זה חלק מהבדיקות שאנחנו מצפים מהורה לעשות.
דליה שילי יריחובר: מאיר ואורטל, אתם רוצים להתייחס?
רון כץ: וזה בגלל שאנחנו סומכים עליכם, דרך אגב.
רון כץ: זה נטו בגלל שאתם עושים עבודה רצינית בנושא.
מיכל שיר סגמן: מאיר, יש לך משהו להוסיף?
רון כץ: הוא מסכים איתנו.
מאיר דוד: אין לי עוד הערות.
מיכל שיר סגמן: אז זה בסדר?
מיכל שיר סגמן: אפשר להתקדם?
מיכל שיר סגמן: אתה רוצה להוסיף?
עילם שניר: אני רוצה לבדוק משהו.
עילם שניר: אבל בינתיים אפשר.
מיכל שיר סגמן: עכשיו הצבעה.
תמי סלע: סיימנו לעבור על הסעיפים.
מיכל שיר סגמן: רגע, שמשרד המשפטים ירגיש טוב עם עצמו.
עילם שניר: אני מעכב את כולם.
מיכל שיר סגמן: המתנו, כמה זמן?
מיכל שיר סגמן: לידתו של חוק זה דבר ארוך ומורכב.
מיכל שיר סגמן: נמתין עוד דקה.
מיכל שיר סגמן: אני בינתיים אברך את המציעים.
מיכל שיר סגמן: האמת היא שזה חוק מאוד חשוב.
מיכל שיר סגמן: בוועדה לזכויות הילד בשנה האחרונה קיימנו אין-ספור דיונים כדי לראות איך אפשר להגן על ילדים ונוער בישראל.
מיכל שיר סגמן: העובדה שהעליתם את הנושא החשוב הזה ואתם מצליחים לבצע בו שינוי אמיתי – אני זוכרת את זה עוד מהתקופה שאנחנו היינו בתיכון וכל העולם הזה קסם והיה כל כך מושך, וכמעט כל נער או נערה מתפתים להגיע בלי לדעת מי האנשים.
מיכל שיר סגמן: אני זוכרת את הסיפורים מחברים וחברות עוד כשהייתי נערה.
מיכל שיר סגמן: פעם זה מצליח והכול בסדר, נהדר וחוקי, ולצערנו, הרבה מאוד פעמים גם לא.
מיכל שיר סגמן: לכן זה חוק מבורך.
מיכל שיר סגמן: כל הכבוד גם על זה שלא התייאשתם גם ביום פיזור הכנסת.
מיכל שיר סגמן: שתצליחו להעביר את זה היום במליאה.
לימור מגן תלם: מפה הולכים למשימה הבאה.
מיכל שיר סגמן: למשימה הקשה הבאה.
מיכל שיר סגמן: אני מאחלת לכם שתצליחו להגיע היום למליאה, ושהחוק הזה ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.
מיכל שיר סגמן: זה חוק חשוב.
לימור מגן תלם: תודה רבה, לך, יושבת-ראש הוועדה, שנענית לפנייה שלנו וגם ביום כזה מצאת זמן לכנס את הוועדה.
לימור מגן תלם: אז אנחנו רוצים להודות לך מאוד.
תמי סלע: אז רק עוד הוראה אחת זה לתת סמכות לשר הממונה לשנות את התוספת בצו.
רון כץ: איזו תוספת?
תמי סלע: הטופס הוא בתוספת.
תמי סלע: אם יהיה צורך לשנות אותו כדי שלא יצטרכו חוק, שהשר יוכל לשנות.
רון כץ: מי זה השר הממונה – כלכלה או משפטים?
תמי סלע: כלכלה.
רון כץ: מצוין.
מיכל שיר סגמן: משרד המשפטים, עוד הערה?
מיכל שיר סגמן: צביקה גוטליב, איגוד המפיקים, ואחר כך נצביע.
צביקה גוטליב: אנחנו איגוד המפיקים תמכנו בהצעה לאורך כל הדרך וגם בטיוטה האחרונה לקראת קריאה שנייה ושלישית.
צביקה גוטליב: אבל אני חייב להגיד שלא הבנתי איזה שינויים נוספו כעת בדיון מעבר לטיוטה שהוגשה לוועדה לפני הדיון.
תמי סלע: השינוי המרכזי זה האפשרות בסיטואציות מסוימות של העסקה קודמת או קשר העסקה קודם לתת את ההסכמה באמצעות מסרון או דואר אלקטרוני ולא בטופס בכל פעם מחדש.
צביקה גוטליב: אוקיי, תודה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו יכולים להעלות להצבעה?
תמי סלע: אני רק מסתכלת.
תמי סלע: אני רואה שחלק מהתקנות הם באישור ועדת העבודה והרווחה.
תמי סלע: אז יכול להיות שגם שינוי התוספת, כיוון שזה נחקק בחוק שיהיה איזשהו פיקוח פרלמנטרי, שזה יהיה בצו באישור הוועדה.
מיכל שיר סגמן: למה עבודה ורווחה?
תמי סלע: זאת הוועדה שמטפלת בחוק הזה בדרך כלל.
עילם שניר: אני רק אגיד שזאת תוספת שבסופו של דבר היא די טכנית.
מיכל שיר סגמן: אנחנו פה בוועדה לזכויות הילד מאוד אוהבים את החוקים שלנו.
רון כץ: אם זאת תוספת טכנית אני מציע להוריד את זה.
עילם שניר: בלי ועדה?
עילם שניר: זה נראה לי טכני.
מיכל שיר סגמן: בלי ועדה.
מיכל שיר סגמן: לנו יש פה העניינים שלנו.
רון כץ: אנחנו תומכים בעניינים שלך, מיכל.
מיכל שיר סגמן: אז הצבעה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מצביעים על תיקון לחוק עבודת הנוער (תיקון מס' 21) (עבודת נוער בהופעות פרסום), התשפ"ב-2022 לקריאה שנייה ושלישית.
מיכל שיר סגמן: צריך פ'?
תמי סלע: לא, לא.
מיכל שיר סגמן: מי נגד.
תמי ברנע: לימור לא יכולה להצביע.
לימור מגן תלם: אוקיי.
מיכל שיר סגמן: אז אני מצביעה לבד?
רון כץ: לא, איתי.
מיכל שיר סגמן: אתה המחליף?
רון כץ: כן.
תמי ברנע: אתה במקום - - -
מיכל שיר סגמן: אז שוב: מי בעד?
מיכל שיר סגמן: ההצעה אושרה.
תמי סלע: הנוסח תוקן, כמובן, בהתאם לכל הסיכומים שהיו פה.
מיכל שיר סגמן: בהצלחה רבה למציעים ויישר כוח.
רון כץ: מיכל, תודה רבה לך ולכל הצוות.
): שלום לכולם
):  אני מתכבד את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד
):  זאת ועדה שאני באופן אישי מכיר היטב
):  ביליתי פה דיונים רבים ושעות רבות בכל הנושא של ההתעללות בגני הילדים
):  היום, לצערי, קיבלנו ידיעה קצת פחות טובה על מי שהתעללה בגן של כרמל מעודה, סייעת שהתעללה ותקפה ילדים קטנים וישבה רק שנתיים ועכשיו משחררים אותה
):       אני אומר לך, אלי, שיש הרבה שינויים בעולם הזה של ילדים, בזכות הוועדה הזאת ובגלל הוועדה הזאת
):  יש לך פה צוות מדהים שאני מכיר
):       עוד טיפ בכל הנושא של הנתונים ויושבת פה גם הודיה
):  תיעזר בהם, תשתמש בהם
):  זה הופך אותך לפרלמנטר הרבה יותר טוב וממוקד
):  אני אומר לך שבוועדה הזאת אפשר להוביל שינויים רבים
):  עם התכונות שלך ואיך שאני מכיר אותך ואנחנו מכירים הרבה שנים, שאתה מאוד יסודי וכשאתה מתעסק במשהו זה באמת עד הסוף ובמאה אחוז, בלי קיצורי דרך
):       זאת ועדה כל-כך חשובה
):  הייתי בו בהרבה דיונים גם כשלא יכולתי להיות חבר בה
):  מרוב שהיא היתה חשובה לי הייתי מגיע לפה די הרבה
):  הוצאנו מפה דברים והחלטות חשובות למען הילדים
):  יש את כל הנושא של הפיקוח, המצלמות
):  באמת, זה עולם גדול שאני בטוח שאתה תשפר את חיי הילדים שלנו מבחינת הביטחון, הסביבה
):  נסייע לשמור עליהם, נאפשר להורים להיות יותר רגועים
):       כמי שמכיר אותך אני בטוח שתעשה את העבודה על הצד הטוב ביותר ואני שמח שזה אתה ומאחל לך בהצלחה
אלי אפללו: תודה רבה
): בהתאם להוראות סעיף 106א(1) לתקנון הכנסת הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת
):  ועדת הכנסת החליטה להמליץ לוועדה המיוחדת לזכויות הילד לבחור בחבר הכנסת אלי דלל כיושב-ראש הוועדה
):  מי בעד? מי נגד?
): חבר הכנסת אלי דלל נבחר כיו"ר הוועדה המיוחדת לזכויות הילד
): ההצעה התקבלה פה אחד, שיהיה בהצלחה אדוני היושב-ראש, בבקשה
אלי אפללו: אדוני יושב ראש הכנסת, אדוני יו"ר הקואליציה ויו"ר הוועדה לשעבר
אלי אפללו:  אני שמח להיות יו"ר הוועדה לזכויות הילד
אלי אפללו:  אין ספק, זאת אחת הוועדות החשובות
אלי אפללו:  אני גם בהומור שאין פה אופוזיציה קואליציה, כולם בטח יהיה פה בעד
אלי אפללו:       כשישבתי פה עם תמי וגם עם הצוות, מעין ועליה, הרגשתי פה את הרצון, את המוטיבציה לעזור ולטפל בכל הנושא הזה
אלי אפללו:  הנושא של הילדים זה העתיד שלנו
אלי אפללו:  מי שיש לו ילדים ונכדים יודע שזה מתחיל באמת מהבסיס, איך שאנחנו מגדלים את הילדים, איך אנחנו עוזרים להם לגדול, איך אנחנו מחנכים אותם
אלי אפללו:  זה העתיד של המדינה שלנו
אלי אפללו:  אני שמח שקיבלתי את הוועדה הזאת
אלי אפללו:  אני שמח שיש לי גם צוות טוב
אלי אפללו:       כמובן, ציינת פה את מרכז המידע והמחקר, יועצת משפטית וחברי הכנסת שיהיו פה לצידי
אלי אפללו:  חלק מהם מכירים היטב את הוועדה
אלי אפללו:  לכן אני מרוצה, למרות שמי שיודע, באתי מהמגזר הציבורי המקומי ורציתי לעסוק יותר בצד של הבנייה וכלכלה, אבל בדיעבד אני שמח שאני פה
): נדבר עוד שנתיים
אלי אפללו: אמרתי, בדיעבד
אלי אפללו:  אני שמח שאני פה
אלי אפללו:  אני חושב שפה אני אוכל לתרום לא מעט מהניסיון שיש ברשות המקומית, אם זה בחינוך, ברווחה
אלי אפללו:  כל דבר שנגעתי בעירייה הוא בעצם פה, אבל  פה זה כבר בראייה הרבה יותר רחבה
אלי אפללו:      אני רוצה להודות לכל מי שבחר בי ולכל מי שעזר לי להיבחר
אלי אפללו:  תודה רבה
אמיר אוחנה: אלי היקר, נפלה זכות גדולה מאוד בחלקך לעמוד ברשות הוועדה שתפקידה לשמור על היקר לנו מכל
אמיר אוחנה:  אני, שלא כמוך לא בטוח שההחלטות יתקבלו פה בקונצנזוס, פשוט בגלל שיש נושאים שיגיעו לשולחנך שיש בהם מורכבות גדולה מאוד
אמיר אוחנה:  כולם כמובן ירצו את טובת הילד, על זה לא תהיה מחלוקת, אבל לפעמים אנשים רואים אחרת מה היא טובת הילד
אמיר אוחנה:  בהחלט ייתכן שיהיו פה מחלוקות, אבל הכול לשם שמים
אמיר אוחנה:  יש לך ניסיון רב בחיים הציבוריים
אמיר אוחנה:  אנשים שלא הכירו אותך שמעו את בנאום הבכורה
אמיר אוחנה:   אנשים כמוני וכמו אופיר מכירים אותך הרבה שנים ויודעים שאתה מביא איתך משהו ייחודי, אתה מביא איתך הרבה מאוד לב
אמיר אוחנה:       הדבר הזה שאתה מביא איתך הוא הדבר הנחוץ כאן בוועדה הזאת
אמיר אוחנה:  לדעת איך לגשר עם כל הדעות השונות ולראות לא רק עם העיניים, לראות עם הלב איך אנחנו עוזרים לילדים שצריכים עזרה ואיך אנחנו משפרים את המצב שלהם
אמיר אוחנה:  איך אנחנו בעצם דואגים לעתיד של המדינה הזאת
אמיר אוחנה:  זה התפקיד של הוועדה הזאת
אמיר אוחנה:       אני מברך אותך, אני מברך את מנהלת הוועדה, את החברים שיהיו חברי הכנסת בוועדה
אמיר אוחנה:  אני מאחל לכם כמובן הצלחה גדולה מאוד
אברהם עבאס: אלי, אני חייב ללכת לוועדה שלי, אני רוצה לאחל לך בהצלחה
אברהם עבאס:  ממרום גילך הצעיר, הידע שיש לך ברשויות והנחמדות שלך
אברהם עבאס:  שמענו הדים נרחבים על הנאום שלך ואנחנו בעצמנו התרגשנו
אברהם עבאס:  אין ספק שעם הניסיון הגדול אתה ודאי תדאג לילדים הקטנים והרכים
אברהם עבאס:  אין ספק שהניסיון הזה יביא הרבה גם לדברים הגדולים
אברהם עבאס:  אני מאחל לך הצלחה רבה
אברהם עבאס:  חבל לי מאוד שאני לא חבר בוועדה הזאת אבל אני אבוא לבקר מידי פעם
פנינה תמנו: אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי
פנינה תמנו:  אנחנו נעשה כך שבעזרת ה' הדיונים שלנו לא יהיו חופפים, כי אני רוצה להות בוועדה
פנינה תמנו:  אני באמת רוצה לברך אותך, חבר הכנסת דלל, שמההיכרות כאן בתוך הכנסת, למרות שזה זמן קצר, אין לי ספק שאתה האדם הנכון במקום הנכון עם הלב הנכון בוועדה הכי חשובה מבחינתי
פנינה תמנו:  
 יש הרבה דברים חשובים ואני יושבת ראש ועדה
פנינה תמנו:  חלילה, מבלי לפגוע בתפקידי ובוועדה שלי, אבל באמת זאת ועדה שעוסקת בדבר הכי יקר, ביכולת שלנו לעשות ולו את המעט כדי לאפשר לילדי ישראל לגדל בביטחון נפשי ופיזי
פנינה תמנו:  יש כל-כך הרבה סוגיות שפרוסות מחסות הנוער, הוצאת ילדים מהבית, ילדים שנמצאים בכלא לקטינים, ילדים בעוני
פנינה תמנו:  כל הזמן אנחנו רואים כל-כך הרבה דברים שהם דיני נפשות
פנינה תמנו:  אנחנו כאן יחד איתך, אין אופוזיציה ואין קואליציה, במטרה שביחד נעשה הכי טוב שאנחנו יכולים למען ילדי ישראל
פנינה תמנו:  המון הצלחה לך
פנינה תמנו:       גם זכית בצוות ועדה מדהים עם ניסיון של שנים ובקיאות אדירה
אלי אפללו: תודה כולם
אלי אפללו:      הישיבה נעולה
אלי אפללו: אני שמח להתחיל את הישיבה הראשונה של הוועדה לזכויות הילד, אני קיבלתי את הוועדה הזאת ואני חושב שאנחנו אולי מן אחת הוועדות החשובות, אם לא החשובה שביניהן, גם אני רואה את זה לפי הפורום, רק לצערי מינו אותי לחצי קדנציה, אז אני מקווה שזה קדנציה שלמה
אלי אפללו:  אני אתחיל עם המשפט שכל המציל נפש של ילד, כאילו שהציל עולם ומלואו ואין ספק שאנחנו מדברים פה על אוכלוסייה שהיא בעצם אוכלוסייה חלשה, גם אם יש ילד שהוא גר בסביבה חזקה, עדיין יש לו בעיה, אז הוא בעצם ילד חלש וילד זה בעצם אוכלוסייה שאין לה בעצם את היכולת ולא תמיד יש לה גם את הסביבה התומכת, בעצם התפקיד שלנו זה לתת את המעטפת, את האווירה העוטפת, לאותם ילדים שחלקם אולי לא יודעים להגיע לפה, או שחלקם לא מסוגלים, בצורה כזאת, או אחרת
אלי אפללו:      אני גם ביקשתי ממנהלות הוועדה, הנושאים הם באמת רבים ומגוונים ויהיה לנו מאוד מאוד קשה לטפל בכולם, אין ספק שיהיו לנו גם מקרים מאוד ייחודיים, שאנחנו נטפל בהם מהרגע להרגע, כי עלו בתקשורת, או מקרים מאוד מיוחדים שעלו בצורה כזאת, או אחרת, אבל אני כן רוצה לעבוד לפי תוכנית עבודה, שאני כנראה אגבש בימים הקרובים, לאחר התייעצות עם חלק מהגורמים, אנחנו נקבל נושאים מסוימים ואז נעבוד בתוכנית מסודרת כדי שנוכל באמת להתגבר על חלק גדול מן הבעיות שבהם נעסוק בשנה הקרובה
אלי אפללו:  דבר נוסף שהייתי רוצה לציין, אני רואה בסופו של דבר, את העבודה של הוועדה, או את הסופיות של התהליך, בהצעת חוק, או הצעות חוק, כי אנחנו יכולים לקיים פה הרבה מאוד דיונים ואם לא נגיע בסוף לאיזושהי הצעת חוק, לאיזשהו משהו, שנוכל אחר כך להתעסק אתו, לאכוף אותו, או לטפל בו, הדבר הזה ילך לאיבוד ולכן אני רואה את הפעילות שלנו, אפילו אם הדיונים התקיימו בשנה קודמת, אבל להגיע בסופו של דבר להצעות חוק, כמה שניתן כמובן, לא בכל דבר, אבל שבהם ההצעות חוק האלה, יהיו לנו כבסיס לפעילות, לאכיפה וגם להטבה כזאת, או אחרת, זה לא חייב להיות מילה הטבה, אבל כסיוע לאותה אוכלוסייה שאנחנו מדברים בה, שזה אותם ילדים
אלי אפללו:      כמובן נרשמו פה, תודה, חברי, חבר הכנסת סימון דוידסון, שהוא עוסק בספורט, לפני שהגיע לכנסת וגם בכנסת הוא עוסק בספורט, שאני חושב שזה אחד הדברים שיכולים לסייע גם לילדים להתקדם בחיים ודרך הספורט, אפשר גם לעסוק בהרבה מאוד דברים, בגלל שנכנסת גם ציינתי את זה
אלי אפללו:  כל מי שרוצה לדבר שיירשם, אנחנו ניתן פה באמת זכות דיבור לכולם, מה שכן, עברתי על הדוח של המועצה הלאומית לשלום הילד, שהם נתונים מהשנתון של 2022 ויש דברים שלא שאני מופתע שיש שלושה מיליון ילדים, זה לא הפתעה, זה בסדר גמור, כן ירבו, אבל ההפתעה הייתה שקרוב לשליש, הילדים האלה חיים מתחת לקו העוני, שזה נתון מפתיע, קשה, מאוד בעייתי, אני לא יודע אם נוכל לפתור אותו, אבל הנתון הזה הוא מזעזע ואני חושב שכל אחד מאיתנו צריך להכיר את הנתון הזה, שבעצם הוא מדבר על שליש מכל אוכלוסיית הילדים, שמתחת לקו העוני, עכשיו יגידו לי אנשים שקו העוני זה משהו יחסי, נכון, אני מסכים עם זה, זה משהו יחסי, אבל זה עדיין קו עוני ואפשר להזיז אותו לפה, או לפה, אבל הוא עדיין קו עוני ואנחנו צריכים להתייחס אליו כקו עוני ועוני זה לא רק נושא כספי, זה עוני בהרבה מאוד מובנים, זה בעצם חסך מאותם ילדים שאין להם את האפשרות לחיות בצורה נאותה וזה בעצם התפקיד שלנו, להתייחס לנקודות האלה, אז בבקשה, כל מי שנרשם, יש גם מצגת, אני מבין, נכון? אז אנחנו מתחילים עם המועצה לשלום הילד, בבקשה
ורד וינדמן: תודה אדוני וברכות ואיחולי הצלחה בתפקיד, בעייני הכי חשוב בכנסת, הצלחתך, הצלחתנו
ורד וינדמן:  המועצה לשלום הילד, אנחנו כמו שציינת, אוספים את הנתונים האלה ממגוון מאוד רחב של מקורות, במשך שנה, כל שנה, למעלה משלושים שנה ואנחנו ההיכרות שלנו עם הסיטואציות הקשות שבהם נמצאים ילדים, קשורות לא רק לנתונים שאנחנו אוספים, אלא גם להכרות המאוד קשובה שלנו לשטח, גם הקשר עם ילדים ונוער וגם הקשר עם אנשי מקצוע ואנחנו חוץ מלקדם מדיניות, אנחנו גם מסייעים לאלפי ילדים בנוער מידי שנה והשנתון הזה שנמצא בפניך ובפני חלק מהנוכחים פה, מונה 500 ילדים ולפני שאני מסבירה קצת על הנתונים, אחד הדוחות הכי קשים שאני זוכרת ואני הרבה מאוד שנים במועצה לשלום הילד, זה אחד הדוחות הקשים ביותר, שצריכים להרעיד את אמות הסיפים ועשינו משהו שלא כמנהגנו והוצאנו ל-120 חברי הכנסת הודעה עם הלקט ועם ההודעה על מועד הדיון הכול כך חשוב הזה ואני חושב שאחרי שהשנתון זכה לכזה הד ציבורים, עם נתונים מחרידים ממש, במיוחד בתחום של בריאות הנפש, הייתי רוצה לראות כאן עוד 115 חברי כנסת, כי נדמה לי שזה צריך להדאיג את כולנו כחברה, זה וודאי לא עניין פוליטי וזה דורש תוכנית עבודה, אתמול, אפילו לא היום
ורד וינדמן:      השנתון בעצם הוא המסמך היחיד שקיים במדינת ישראל שהוא מקיף את מגוון מאוד רחב של נתונים בכל תחומי החיים ומאפשר הסתכלות רוחב, גם מבחינת שנים וגם מבחינת היקף התחומים ואנחנו בחרנו לעשות השנה השוואה, לא רק לשנה קודמת, או לעשור אחרון, אלא לתקופה שלפני הקורונה, מתוך הבנה שהמשבר של הקורונה וההשלכות שלו, במיוחד העובדה שלילדים בישראל באופן כמעט חסר תקדים, אצלנו וודאי חסר תקדים, אבל כמעט חסר תקדים גם בעולם, נעדרו ממסגרות החינוך במשך תקופות מאוד ממושכות וממה שהכרנו יש לכך השפעה מאוד משמעותית וזה אכן ניכר בנתונים
ורד וינדמן:  מקבץ הנתונים אולי המדאיג ביותר ונדמה לי שהמילה מדאיג היא מילה שבאמת היא לא מביעה נכון את הזעזוע שאנחנו הרגשנו כשראינו אותם, זה העלייה המאוד דרמטית בביקורי ילדים במיון פסיכיאטריה, עלייה של כמעט 20 אחוז ועלייה של 13 אחוזים בניסיונות התאבדות של ילדים ונוער, שהתקבלו בחדרי מיון, הנתונים הם מראים שהנתח הגדול מבחינה מגדרית שנפגע הוא בנות וגם ילדים מאוד צעירים, 40 אחוז מניסיונות ההתאבדות של ילדים שהתקבלו בחדרי המיון, היו ילדים וילדות בני פחות מ-14
אלי אפללו: דרך אגב, בנתונים שלכם יש גם מגמות? ירידה, עלייה?
ורד וינדמן: אז זה אחד הייחודים שיש בשנתון שלנו, שמראה מגמות, עשור אחורה, אנחנו בוחרים לפי הניתוח שאנחנו עושים, אנחנו בוחרים איזו השוואה לעשות, כאן, כמו שאמרתי, עשינו השוואה, כי היא הייתה מאוד מאוד בולטת, בין מה שקרה לפני הקורונה ומה שציינתי עכשיו העליות האלה, מתייחסות לתקופה של לפני הקורונה
ורד וינדמן:  עכשיו אנחנו מייחסים את העניין הזה וחשוב פה להגיד, כי ברור שאין לי שום כוונה לתפוס את כל נתח הזמן של הדיון, אנחנו ממש בחרנו שלושה נושאים מרכזיים, ששם הייתה העלייה הדרמטית ביותר ונדמה לי שאפשר וצריך לעשות משהו דרמטי שייצא מתוך הוועדה הזו, אחד הוא התחום של בריאות הנפש, עכשיו מה שקרה, לפי מה שאנחנו מתרשמים, זה באמת השילוב בין המצוקות שמאוד גדלו, בין היתר בעקבות משבר הקורונה, לבין העובדה שהמערך של בריאות הנפש נמצא בקריסה כבר שנים ארוכות, יש מחסור מאוד גדול באנשי מקצוע, במיוחד בחברה הערבית, גם בחברה החרדית, בטח בפריפריה הגאוגרפית והחברתית והדבר הזה נותן את אותותיו ואני חושבת שאנחנו יודעים כולנו שהילדים נמצאים זמן מאוד ממושך ברשת, בטח בתקופה של הקורונה, אבל לא רק ומה שקורה ברשת בהקשר של דימוי גוף למשל, משפיע מאוד, במיוחד על אוכלוסיית הבנות
ורד וינדמן:       השילוב בין הקריסה של מערך בריאות הנפש, העובדה שאין מספיק מערך של מניעה, אם מישהו חושב שבריאות הנפש זה רק הסיפור של משרד הבריאות, הוא טועה, זה עניין של משרד החינוך, בהקשר של השפח"ים, השירותים הפסיכולוגים החינוכיים, שאנחנו יודעים שהם נמצאים במחסור גדול והנושא של מסגרות פוסט-אשפוזיות של משרד הרווחה והעובדה שהחיים השתנו, החיים של ילדים בישראל השתנו באופן דרמטי, בין היתר בעקבות העולם הדיגיטלי, אבל אנחנו רואים שאין פתרונות יצירתיים, כמו אשפוזי בית, כמו בתים מאזנים, כמעט וזה לא קיים והקריאה פה היא לשלושת משרדי הממשלה, רווחה, בריאות וחינוך וכמובן משרד האוצר ולהזכיר שיש תוכנית לאומית טובה, שגם נצמד לה תג מחיר וזאת אחת המשימות בעייני הלאומיות ממדרגה ראשונה של מדינת ישראל עכשיו שהיא דנה בדיוני התקציב
אלי אפללו: יש שיתופי פעולה עם הרשויות המקומיות?
ורד וינדמן: אתה שואל של המשרדים? אז אולי המשרדים יגידו אם יש
אלי אפללו: כן, אני שואל, באופן כללי, אם מישהו יודע
אילן שמש: אני יכול להגיד לך שכל השירות הפסיכולוגי החינוכי נמצא בתוך הרשויות המקומיות, כנ"ל לגבי שירותים נוספים של המשרד, כמו של ילדים ונוער - - -
אלי אפללו: דרך אגב, כל מי שמדבר אם אפשר שם ותפקיד, בשביל הפרוטוקול, אני מאוד מבקש
אילן שמש: סליחה, אילן שמש, אני ממשרד החינוך, אני סגן מנהל האגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון, לא, פשוט רציתי להתייחס לשאלה שלך, איפה הרשויות, הילדים נמצאים ברשויות וחלק גדול מהשירותים, חייבים להיות ברשות, אני יודע שכל השירות הפסיכולוגי החינוכי הוא ברשויות, השירות הפסיכולוגי הייעוצי הוא בבתי הספר, הוא לא ברשויות
אלי אפללו: אוקי, טוב, תודה, בבקשה
ורד וינדמן: אבל זה בהחלט, הנושא של השפ"חים, הוא נושא מאוד מאוד חשוב, בהקשר של גם איתור וזיהוי וגם של מניעה
ורד וינדמן:  זה החלק של בריאות הנפש, ממש בקצרה ואם קריאה אחת צריכה לצאת באופן ראשוני מהוועדה הזו, נוכח נתונים באמת מטורפים של ניסיונות אובדניים, במספרים גבוהים ומצוקות מאוד גדולות ואנחנו יודעים גם שהפסיכיאטרים מתמודדים עם תורי המתנה, בלתי נסבלים וכל יום שעובר בהקשר הזה של ילדים הוא הרי גורל וזה שאלה של חיים ומוות, ממש באופן מילולי
ורד וינדמן:  עוד סט נתונים מדאיג שפרסמנו בשנתון הנוכחי, קשור בביטחון של ילדים, אנחנו רואים עלייה משמעותית בעבירות המין כלפי ילדים, עלייה של מספר ילדים שטופלו במרכזי הגנה ועלייה של 10 אחוז במספר התיקים שנפתחו בגין עבירות מין, גם כאן אנחנו רואים וזאת מגמה לאורך השנים האחרונות, לא רק השנתיים-שלוש, למעלה מזה, של עלייה מאוד משמעותית בעבירות מין ברשת, עבירות של הטרדה מינית, שאנחנו - - -
אלי אפללו: את יכולה לתת איזשהו מדד?
ורד וינדמן: מדד מבחינה מספרית?
אלי אפללו: כן