GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עדי זפרני:  אם ילדה מגיעה מהמגזר החרדי ויש לנו חוקרת חרדית, אנחנו שולחים, אם יש לנו חוקר גבר, אנחנו שולחים - - -
אלי אפללו: אחרת הילד או הילדה יכולים להיסגר ולהינעל, ולא עשינו שום דבר
עדי זפרני: אנחנו בוחנים את המודל עד כמה הוא היה קבוע, עד כמה חוקר קבוע, שנמצא כל יום, נכון שהוא יהיה בכל המרכזים, ועד כמה לפעמים לעשות את הקביעות כפעמיים-שלוש בשבוע, וביומיים האחרונים להשאיר גמישות להתאמת חקירות, להזמנת חקירות לילדים בערבית
עדי זפרני:  לפעמים יש ילדים עם צרכים מיוחדים וצריך הכשרה מיוחדת של חוקר מיוחד, ואז באותו יום אנחנו שולחים חוקר דווקא עם הכשרה של חוקר מיוחד
אלי אפללו:  אפרת, יש לך עוד משהו לשאול?
אפרת פילזר ביזמן: אולי רק עוד להוסיף לעניין הזה, שזה גם מתקשר לעניין של שעות הפעילות
אלי אפללו: על זה דיברנו
אפרת פילזר ביזמן: עוד כמה דברים קצרים
אפרת פילזר ביזמן:  גם לעניין הבדיקות הרפואיות אנחנו רואים בזה דבר מאוד מטריד, והיו מעט מאוד
אפרת פילזר ביזמן:  הנתונים משקפים מעט מאוד בדיקות רפואיות שנעשו, ונדמה שצריך גם לבדוק למה זה קרה
אפרת פילזר ביזמן:  כלומר, איזה בדיקות בכל זאת כן בוצעו ומה אפשר להרחיב? ודובר על זה
אפרת פילזר ביזמן:      מה שאמרה חברת הכנסת תומא, שיצאה, אני אתייחס לעניין של העלאת המודעות והקמפיינים שנעשו, גם אנחנו מאוד מעוניינים לראות את המחקר שנעשה, את המשמעויות שלו, איפה צריך לדייק את הדברים
חוה לוי: המחקר לא נעשה בהקשר למה שאת שואלת, הוא נעשה בהקשר בכלל של פעילות מרכזי הגנה
חוה לוי:  מה שאת שואלת זו סוגיה בפני עצמה, וצריך לראות איך אנחנו מקשרים בין הקמפיינים לבין ההפניות, כשאנחנו רואים את זה רק במספרים המוחלטים ולא כמגמות
אפרת פילזר ביזמן: הדוח מציין שרק המשיכה הפעולה
אפרת פילזר ביזמן: נראה שמאוד נכון לדייק את הדבר הזה
חוה לוי: אגב זו פעולה שעולה הרבה מאוד כסף והיא שווה את הדבר הזה, אבל עדיין אם היא הייתה פעולה שניסתה להביא את החברה הערבית לתוך המרכזים, את זה לא ראינו לצערי
אפרת פילזר ביזמן: הסתכלתי על פרוטוקולים קודמים שנעשתה עבודה מאוד משמעותית
חוה לוי: מדי פעם היינו צריכים להסביר למה אנחנו עושים, ונעשו הרבה מאוד פעולות בהקשר הזה, אבל עדיין אנחנו רואים מחסור בהפניה - - -
אפרת פילזר ביזמן: אנחנו נשמח לראות נתונים שמתייחסים לדבר הזה, כי נדמה שאפשר ללמוד מהם
אפרת פילזר ביזמן:      בהקשר הזה אנחנו קוראים לוועדה לעשות את דיון המעקב הזה לעתים יותר תכופות
אפרת פילזר ביזמן:  עברה שנה ובהרבה דברים נשארנו בדיוק באותו מצב, אם זה מבחינת איוש התקנים, אם זה מבחינת הצורך להעלות את המודעות בקהלים שונים ולדייק את הדברים, אם זה מהבחינה הרפואית
אפרת פילזר ביזמן:  הדבר הזה מאוד מאוד מטריד אותנו
אפרת פילזר ביזמן:  הכנסת צריכה לפקח על פעילות הממשלה, זה בדיוק התפקיד שלה, ולכן הקריאה שלנו לעשות את הדיונים האלה בצורה יותר תכופה ולעקוב אחרי הדברים
אפרת פילזר ביזמן:  תודה רבה
אלי אפללו:  אפשר גם לעקוב בכתב
תמי סלע: שאלה אחת לגבי הנוהל שדובר עליו כאן, שיהיה נוהל עבודה - - - שדובר, הוא כבר בישורת האחרונה
תמי סלע:  האם זה כבר הסתיים?
חוה לוי: מבחינתנו זה הסתיים
חוה לוי:  אודיה היועצת המשפטית ואני, מבחינתנו כבר סיימנו, אבל מכיוון שבינתיים הייתה חקיקה חדשה, אנחנו נאלצים לתקן אותו עוד פעם
חוה לוי:  אנחנו מבחינתנו כבר די סיימנו את העבודה על הנוהל ונצטרך לדייק אותו, כי לא נפרסם משהו שלא מתכתב עם מציאות שמשתנה, אפרופו חסיון מידע על טיפול נפשי, בדיקות פורנזיות גם מבלי שהוגשה תלונה במשטרה, שזה מאוד משפיע על עבודת מרכזי ההגנה
תמי סלע: זה גם משהו שעלה פה וצוין שכאשר הם יסיימו הם גם יעבירו לוועדה
תמי סלע:      האם יש שיתוף פעולה עם מוקד 105, שהרבה דברים עולים שם בהקשר של פגיעות מיניות ברשת ואלימות?
חוה לוי: כמו שאמרתי קודם, 105 הוא חלק מהגורמים המפנים, רק ש-105 שינה קצת את הכללים בחצי השנה האחרונה, והמקרים שמופנים בעיקר בנושא של הפגיעות המיניות, הם מפנים לתחנות המשטרה הטריטוריאליות, והוא אמור להיות הגורם המפנה באופן שתחנות משטרה ידברו עם מרכזי ההגנה
חוה לוי:  אנחנו לא שבעי רצון מהמודל הזה, ואנחנו עדיין עובדים מול הצוות של 105, כדי לדייק את זה
חוה לוי:  בשבוע הבא נהיה שם לעוד דיון בעניין
חוה לוי:  אני מקווה שנגיע לעמק שווה, שבסוף ההעברה תהיה כמה שיותר חלקה
תמי סלע: הם יכולים להיות גורם משמעותי להעלאת המודעות שיש מרכז הגנה
חוה לוי: לגמרי
חוה לוי:  יש צוות של עובדים סוציאליים לחוק נוער ב-105, צוות מטעמנו, מטעם משרד הרווחה, שיושבים שם, שחלקם באו מתוך מרכזי ההגנה
חוה לוי:  המודעות לעניין קיימת שם ומאוד ברורה
חוה לוי:  ההעברה בצורה המקסימלית עדיין לא יושבת טוב מספיק
חוה לוי:  לא הידע, הידע קיים
חוה לוי:  יש מי שמתווך אותו
אלי אפללו:  עיריות
איילה שטגמן: ראינו פה שיש בעיות עם המוקדים, גם מוקדים בשעות חירום שחסרים, גם בהדרכה וגם במרכזים
איילה שטגמן:  אני רוצה להציע משהו יותר יצירתי מבחינת מרכזים, כי זה מאוד צורם
איילה שטגמן:  שמונה מרכזים בכל הארץ זה ממש מרעיד
איילה שטגמן:  אפשר אולי לפנות ולאייש גם בבתי ספר, כשאין מרכזים להוסיף, גם ללכת לכיוון של הדרכה
איילה שטגמן:  יש לנו בארץ מתנדבים ומתנדבות שילכו לכיוון הזה ואפשר להדריך אותם להיות חוקרים, ואפילו לפנות לרופאים ורופאות שיתנדבו, והם יעשו את זה
איילה שטגמן:  עד שיהיה תקצוב, אפשר לפנות לדברים האלה: לאייש בתי ספר, להדריך חוקרים, לפנות למתנדבים, במיוחד בשעות הלילה, בשעות שאתן מסיימות את העבודה
איילה שטגמן:  לפעמים דווקא בשעות האלה, בשבתות וחגים, דווקא אז קורים כל הדברים האלה
אלי אפללו: תודה, איילה
אלי אפללו:  חבר הכנסת אושר
שקלים: רציתי להתייחס למשהו טיפה שונה
שקלים:  אני מדבר על מניעה, דבר ראשון
שקלים:  העליתי הצעת חוק שתעלה די בקרוב בנושא סירוס עברייני מין ופדופילים
שקלים:  אני מדגיש את המילה "סירוס", כאשר הדבר החשוב פה שאנחנו צריכים איזה מנגנון פיקוח לטווח של עשר שנים
שקלים:  זה משהו שנדון עליו
שקלים:  אני עכשיו בתהליך של גיוס של כל חברי הכנסת, זה לא קשור לא לימין ולא לשמאל
שקלים:  הרעיון אומר שאותם אנשים מסוכנים, שפוגעים בקטינים, לא יסתובבו חופשי, נקודה
שקלים:       הייתה הצעת חוק דומה ב-2012 של יובל שטייניץ, שדיברה על סירוס כימי, אבל זה לא עבר כי זה היה נתון בהסכמה של התוקף
שקלים:  בהצעה שאני מנסה לקדם, אנחנו לא שואלים את האנשים התוקפנים, המסוכנים האלה, האם הם צריכים לעבור או לא, הם יעברו את הטיפול, זה דבר ראשון, ואם הם לא יסכימו לעבור את הטיפול, הם פשוט לא ישתחררו מהכלא
שקלים:  דבר שני, בהנחה שהם עוברים את הטיפול, הם יהיו בפיקוח של עשר שנים קדימה
שקלים:  יהיה איזה  מנגנון שיפקח עליהם, שאם הם לא יגיעו לקבל את הטיפול שייקבע להם פר X זמן, הם יחזרו לבית הסוהר
אלי אפללו: תודה, חבר הכנסת אושר שקלים
אלי אפללו:  אחרונת הדוברים – משרד החינוך
קרן רוט איטח: אני ממלאת מקום מנהלת אגף תוכניות סיוע ומניעה בשירות הפסיכולוגי-הייעוצי
קרן רוט איטח:  אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה המאוד צמוד שיש לנו עם משרד הרווחה, ולהוקיר ולהודות על העשייה המבורכת בהקשר הזה
קרן רוט איטח:      אני רק אציין שיש לנו בשפ"י יחידה ייעודית שעוסקת בחינוך למיניות, מניעת פגיעה בילדים ובני נוער, כשהמשימה שלה נעה בשני צירים: ציר אחד זה הציר של החינוך והמניעה, כדי לפתח בילדים את המיומנויות להתנהלות ולהתנהגות מינית מתאימה ורלוונטית, וגם מיומנויות של פנייה לעזרה, איך אני פונה לעזרה כשאני נפגע או כשאני זקוק לעזרה, מי הם הגורמים המשמעותיים, או מי הם המבוגרים המשמעותיים שיש לי בסביבה שאני יכול לפנות אליהם
קרן רוט איטח:  זה פן אחד
קרן רוט איטח:  והפן השני, יש לנו מדיניות מאוד סדורה שבאה לידי ביטוי בחוזרי מנכ"ל, שמנחה את הצוותים החינוכיים שברגע היוודע דבר פגיעה באחד הילדים אנחנו פועלים בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, ומפנים למוקדי הטיפול, ומלווים את הילד ואת משפחתו לאורך כל התהליך הטיפולי
ענת גלעד לוי: אני חוקרת במכון ברוקדייל
ענת גלעד לוי:  אני יחד עם - - - שנמצאת פה בדיון ואורטל - - - עובדים יחד בשיתוף עם חוה לוי, העו"ס הראשית, עשינו מחקר הערכה על פרקטיקה מיטבית, על העבודה של מרכזי ההגנה
ענת גלעד לוי:       אני יכולה לשתף שהמחקר כרגע נמצא בשלבים אחרונים לקראת פרסום וברגע שהוא יפורסם נוכל ונשמח להעביר לכם את המחקר עם כל הממצאים שלו על הפרקטיקות המיטביות
ענת גלעד לוי:  אני יכולה להגיד שאני נוכחת פה לאורך הדיון, והמון סוגיות שנגעתם בהן במהלך הדיון עלו גם במחקר, חלק כאתגרים וחלק כדרכי התמודדות
ענת גלעד לוי:  אפשר למצוא שם תפיסות של אנשי מקצוע לגבי הסוגיה, למשל של הרחבת המרכזים
ענת גלעד לוי:  אני חושבת שזה מאוד יוכל לעזור פה לכל השותפים והחברים לדיון ולעבודה של המרכזים, וזה ממש עתיד לקרות, לדעתי אפילו בחודש הקרוב, ונשמח לשתף אתכם
אלי אפללו: תודה, ענת
חוה לוי: אני יכולה להגיד עוד משהו לסיכום?
חוה לוי: עלו הרבה מאוד דברים, וחזר ונשמע כאן מין משפט שכאילו שום דבר לא השתנה
חוה לוי:  אני רוצה להגיד שהרבה דברים מאוד השתנו, והרבה דברים היו בעבודה, חלק מזה המחקר ששמעתם עליו עכשיו את ענת, אבל גם התפיסות המקצועיות וגם ההבנה
חוה לוי:  עדי דיברה באופן מאוד ברור על הצורך באיוש חוקרי ילדים, זה לא משהו שצריך לשכנע אותנו בו, זה מאוד ברור
חוה לוי:  אין כמעט בעיה של איוש כוח-אדם, כל כוח-האדם שצריך להיות, נמצא
חוה לוי:  אם עובד מודיע שהוא עוזב, זה מאתגר בוודאי למצוא מישהו שיחליף אותו
חוה לוי:  זה לא משהו שאני יכולה להגיד מראש שרופאה תגיד שבעוד חודש היא עוזבת
חוה לוי:  אנחנו שמים את הדברים במלוא הכנות על הנייר, אבל יש הרבה מאוד עבודה
חוה לוי:      על הדברים שאמרה קודם חברת הכנסת דבי ביטון, חוץ ממרכזי הגנה משרד הרווחה הקים מרכזי טיפול מתוך תפיסה של משרד הרווחה שכוללת שנפגע יקבל טיפול חינם בעניין הזה
חוה לוי:  דיברנו כאן בנושא של מרכזי סיוע לנפגעים, אבל יש לנו גם המשך טיפול בעניין הזה, ויש 21 מרכזים שהוקמו, ואם יהיה צורך, כמובן שישמחו להציג כאן את פעילות המרכזים, שעושים עבודה מאוד יפה, בפריסה ארצית הרבה יותר רחבה, באמת כדי להגיע לכל ילד שנפגע, לספק לו את השירות אצל המומחים לדבר
חוה לוי:  חשוב שיראו את התמונה הרחבה
אלי אפללו:  אנחנו נסכם פה את הישיבה הזאת
אלי אפללו:  קודם כול, התרשמתי שיש חשיבות גדולה מאוד מאוד למרכזים האלה
אלי אפללו:  כמובן אפשר להרחיב
אלי אפללו:  אנחנו רוצים שתנסו לבחון את האפשרות להרחיב גם את לוח הזמנים וגם את הפריסה הגיאוגרפית
אלי אפללו:  מאוד הייתי רוצה שבעוד שלושה חודשים בכתב, אני לא חייב לכנס את הוועדה עוד פעם, שתתייחסו לדברים שהעלינו פה, ואיזה פעולות עשיתם כדי לקדם את אותם דברים שהועלו פה
אלי אפללו:  תודה רבה לכם ויום טוב
אלי אפללו: שלום, בוקר טוב חברים, אני מתכבד לפתוח את הישיבה בבקשה להחלת דין רציפות על הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון – עבודת נוער בהופעות וצילומים)
אלי אפללו:  רק אם אפשר הסבר קטן
תמי סלע: הדיון הוא בבקשה להחיל דין רציפות
אלי אפללו: כן, אנחנו לא צריכים לדון אלא רק על הפרוצדורה
תמי סלע: דיון קצר עם עיקרי ההסבר
תמי סלע:  אם הוועדה מחליטה שהיא תמליץ למליאה להחיל, אז זה יעלה בעצם במליאה להצבעה
אלי אפללו: נכון, יקצר את התהליכים כי הנושא הוא באמת חשוב ואין טעם עוד פעם - - -
תמי סלע: ואז ההצעה תיחשב כאילו עברה בקריאה ראשונה בכנסת הזו
תמי סלע: ההצעה הזו בעצם נדונה פה, יוזמה פרטית של חבר הכנסת רון כץ שגם נתן את הסכמתו, וחברת הכנסת לשעבר לימור מגן תלם
תמי סלע:  זה עבר בקריאה ראשונה וגם אושר בשנייה, שלישית בוועדה, הונח במליאה אבל לא הספיקו להעביר את זה בסוף הכנסת ה-24
תמי סלע:       ההצעה, המטרה שלה היא ליצור הסדרה של כל הנושא של הופעות, פרסום ודוגמנות של צעירים קטינים אבל מגיל 15, כי עד גיל 15 חוק עבודת נוער והתקנות יוצרים הסדר יחסית הדוק עם היתרים, עם תנאים שצריכים לעמוד בהם ועם פיקוח
תמי סלע:  מגיל 15 ומעלה הרבה פחות מוסדר, ופה זה התחיל מרצון שיהיה ליווי ממש של הורים או מישהו בגיר מטעם המשפחה כדי לצמצם, להפחית תופעות של פגיעות שהיו עליהם
תמי סלע:  היו גם פרסומים וכנראה קורות גם בגילאים האלה בתחום הזה
תמי סלע:  גם בתחומים אחרים אבל גם בתחום הזה
תמי סלע:      בסופו של דבר בהסדר שגובש וגם על פי תנאים שהממשלה בזמנו התוותה, הכיוון הלך להסכמת הורים אבל יותר מובנית, בכתב, בטופס שבו גם הפרטים של המיקום של ההופעה, של המעסיק נמצאים, וגם ציון שיש זכות להורים לבוא ללוות אם הם רוצים, כי בכל זאת הליווי זה לא כמו לתת הסכמה בכתב
תמי סלע:  יש גם אפשרות במקרים של קשר מתמשך לעשות את זה בצורה יותר קלה של מסרון או בדרך דיגיטלית
תמי סלע:  היו עוד כל מיני הוראות
תמי סלע:  לא ניכנס לכל הפרטים אבל בגדול זו המטרה של ההסדר וכנראה הצורך באמת קיים
תמי סלע:  אני חושבת שכן כדאי לשמוע בקצרה את המשרדים
אלי אפללו: מישהו מכם מתנגד לחוק הרציפות?
עילם שניר: עילם שניר ממשרד המשפטים
עילם שניר:  אני רק אציין את החלטת ועדת שרים לחקיקה שהייתה לגבי החלת דין הרציפות, אז ההחלטה הייתה שהממשלה מסכימה להחיל דין רציפות בכפוף לכך שהמשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמה עם משרד העבודה ועם משרד המשפטים
אלי אפללו: מאה אחוז, בסדר, אז אני מבין שאף אחד לא מתנגד, אז אנחנו מסכימים, מצביעים למרות שלא צריך להצביע פה, אני מניח
קריאה: אתה מצביע
אלי אפללו: מצביע יחידי כי אין פה אף אחד מחברי הכנסת
תמי סלע: אני רק אגיד שרון כץ כמובן מסכים וזה חלק מהתנאים להחלת רציפות
אלי אפללו: מאחר וכל משרדי הממשלה תומכים בנושא, אז אני מצביע בעד וחוק הרציפות יחול
תמי סלע: לא, זה עולה למליאה ואז היא תחליט אם להחיל רציפות
אלי אפללו: עולה למליאה, בסדר, מאה אחוז
אלי אפללו: בוקר טוב, חברי הכנסת, אורחי הוועדה, חברי הוועדה
אלי אפללו:  אני פותח היום את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד לזכרה של רוז פיזם ז"ל, שנרצחה לפני 15 שנים על ידי אמה וסבה, באירוע שזעזע את המדינה והותיר בכולנו צלקת עמוקה ושברון לב
אלי אפללו:  הקלות הבלתי נסבלת בה נלקחה רוז מן החיים, לאחר שנעדרה במשך שלושה חודשים עד שנתגלתה גופתה בתוך מזוודה בנחל הירקון, הינה קריאת השכמה עבור כולנו להיאבק בנחרצות בתופעת האלימות במשפחה כלפי ילדים, ובמקביל, להעלות את המודעות ותשומת לב הסביבה למקרים קשים וקיצוניים בהם ההורים הופכים למקור סכנה, הבית למלכודת, והילדים לקורבנות קלים לפגיעות קשות
אלי אפללו:      ארבע וחצי שנים בלבד מלאו לרוז הקטנה במותה
אלי אפללו:  עיניה היפות, המאירות, והחיוכים הקסומים, הסגירו חיים של ייסורים
אלי אפללו:  שכנתה של המשפחה סיפרה בעבר שכל הזמן צעקו על רוז
אלי אפללו:  לא משנה כמה היא הייתה חמודה ויפה, היא הייתה מאוד אומללה
אלי אפללו:  מי יתן והנצחת זכרה של רוז פיזם תגביר את קולם של ילדים רבים הסובלים מצורות שונות של אלימות במשפחה, ותוסיף להוות מקור של תקווה למיגור התופעה
אלי אפללו:      אז אנחנו בעצם מדברים היום על מוגנות קטינים במסגרות החינוך, הבריאות והרווחה
אלי אפללו:  אנחנו ניתן לאלירן, בבקשה
אלירן זרד: (באמצעות מצגת)     תודה רבה, אדוני היו"ר
אלירן זרד:  אלירן זרד ממרכז המחקר והמידע
אלירן זרד:  אז אנחנו הכנו מסמך לבקשת חברת הכנסת מיכל שיר, בעקבות דיון שהיא ניהלה פה כיו"ר הוועדה לפני כשנתיים וחצי בנושא של מידע פלילי על עובדי ציבור שעובדים עם ילדים
אלירן זרד:  הרקע לוועדה – לדיון ולמסמך – היה מערכת משטרתית חדשה שהותקנה במשרד החינוך לפני כמה שנים, כבר מ-2019, שבעצם מאפשרת העברה אוטומטית של מידע פלילי על עובדים במשרד החינוך, בעיקר עובדי הוראה, למשרד החינוך, למי שמורשה שם, לייעוץ המשפטי
אלירן זרד:  הוועדה בעצם ביקשה לבדוק כמה משרדים ורשויות מקומיות משתמשים במערכת הזאת
אלירן זרד:  המערכת מעבירה מידע אוטומטית על כל שינוי ברישום הפלילי של עובד; זאת אומרת, ברגע שקורה משהו – המידע ישר עובר
אלירן זרד:      אז בעקבות זה אנחנו הלכנו ובדקנו כמה משרדים רלוונטיים נוספים, שבהם עובדים גם כן עובדים במסגרות עם ילדים, באים במגע עם ילדים בעבודתם
אלירן זרד:  נשאלנו שתי שאלות מרכזיות: מה מספר המועסקים במשרדים האלה שבאמת מטפלים בילדים או נמצאים בסביבת ילדים, והאם המערכת הזאת מותקנת בהם
אלי אפללו: אני מבין שבמשרד החינוך המערכת מותקנת
אלירן זרד: כן, משרד החינוך לא נכלל פה, המערכת מותקנת
אלירן זרד:  יש מסמך אחר שדן בזה
אלירן זרד:  המסמך הזה ספציפית בא לדון במשרדים אחרים, להגיד "רגע, אם זה עובד במשרד החינוך – למה בכל אלה לא?"
אלירן זרד:  ואז, באמת, שתי שאלות: מה מספר המועסקים שעובדים עם ילדים במסגרות האלה, במשרדים האלה, והאם המערכת מותקנת שם
אלירן זרד:  אנחנו נקפוץ מהר לתוצאות, לסיכום; כמובן שהמסמך מופיע באתר הממ"מ, מי שרוצה לעיין באופן מורחב יותר
אלירן זרד:  הוא גם הועבר לכם
אלירן זרד:      אני אעבור ממש בקצרה, כי ביקשו ממני לקצר
אלירן זרד:  אלה המספרים - אנחנו יכולים לראות בגדול, במבט על, שרוב העובדים הם לא עובדי המשרדים, הם עובדים של מיקור חוץ ממסגרות חיצוניות
אלירן זרד:  למשרד הרווחה יש את המספר הגדול ביותר של עובדים שנמצאים בסביבת ילדים; שוב, בכל מיני מסגרות, מגוון מסגרות שעובדות עם ילדים – מועדוניות, מרכזי חירום, מקלטים, פנימיות וכו'
אלירן זרד:  קרוב ל-20 אלף עובדים, עשרות אלפי ילדים
אלירן זרד:  רובם המוחלט – מיקור חוץ, רשויות מקומיות, עמותות, ארגונים אחרים; רק כ-300 עובדי משרד
אלירן זרד:      משרד העבודה - גם כן, בשני אגפים יש בו כמה אלפי עובדים, רובם לא עובדי המשרד
אלירן זרד:  שאלנו את משרד הבריאות והוא בעיקר נתן לנו דיווח על מחלקות ילדים ועל מרכזי טיפת חלב – גם, כמה אלפי עובדים, רובם אחיות
אלירן זרד:  לגבי משרד הבריאות, צריך לזכור שרוב בתי החולים לא ברשותו; כלומר, יש לו מיעוט מתוך כלל בתי החולים בארץ
אלירן זרד:  אז זה מדבר על עובדים של המשרד, של בתי החולים של המשרד
אלירן זרד:  משרד הספורט – נמסר לנו שאף אחד מהעובדים של המשרד
אלי אפללו: אז איך בעצם מתגברים על הבעיה הזאת, של מיקור חוץ? זאת אומרת, אתה עובד מול קבלן, לא תמיד יש לך את השמות שלהם, וגם המשטרה – למי היא יודעת להעביר את המידע?
אלירן זרד: אז זאת כבר שאלה ליועצים המשפטיים ולהמשך
אלירן זרד:  אם רק יורשה לי לסיים: למשרד הספורט בעצם אין רישום ומעקב אחרי המדריכים והמאמנים, הם לא עובדים אצלו, אז בעצם אין אצלו עובדים של המשרד שעובדים עם ילדים – זה מה שנמסר לנו – וזאת סוגייה אחרת, שבעצם הוא לא יודע על המדריכים, אין לו רישום על המדריכים
אלירן זרד:  השורה התחתונה מבחינת קבלת מידע פלילי היא שבאף אחד מהמשרדים והרשויות המקומיות – אנחנו שאלנו גם שם, ותכף נגיע לרשויות המקומיות – לא קיימת המערכת הזאת של המשטרה, מב"ד בזמן אמת; ששוב, מאפשרת קבלה אוטומטית של מידע ברגע שנעברת עבירה או שמתחילה חקירה
אלירן זרד:      מה שכן יש זה מערכות אחרות מסוג כספת, שזה גם כן ממשק של קבלת מידע על רישום פלילי מהמשטרה; אבל זה לא נעשה באופן אוטומטי, אלא צריך להגיש בקשה, ומקבלים את הנתונים יחסית מהר
אלירן זרד:  זה קיים במשרד הבריאות ובמשרד הרווחה; ממשרד העבודה לא קיבלנו מידע לגבי המערכת הזאת
אלירן זרד:      לשאלתך, במשרד הרווחה קיימת עוד מערכת, שגם יכולה לקבל מידע על עובדים שהם במסגרות חוץ-ביתיות, זאת אומרת, עובדים שהם לא של המשרד
אלירן זרד:  הם מטמיעים אותה כרגע כדי לקבל מידע על עוד עובדים שהם לא עובדי המשרד, אלא עובדי מסגרות חיצוניות
אלירן זרד:  גם לא כל המסגרות, אלא מסגרות חוץ-ביתיות – זה סוג מסוים, של פנימיות וכו'
אלירן זרד:  אז שם יש גם את המערכת הזאת
אלירן זרד:  אבל שוב: מגישים בקשה כשהעובד מגיע לעבודה, שואלים שאילתא, מקבלים מידע
אלירן זרד:  משרד הרווחה אמר שהם גם הולכים לעשות בדיקות תקופתיות
אלי אפללו: קבלת המידע הפלילי היא רק בנושא מסוים? נניח שיש עובד, אני יודע מה, שיש לו תיק בנושא של גניבה – אני לא יודע אם זה עד כדי כך קריטי; מצד שני, אם יש לו נושא של פגיעה בילדים, פגיעה מינית או כל דבר אחר, זה מאוד קריטי
אלירן זרד: עד כמה שאני מבין, מקבלים את הרישום הפלילי כולו, נכון?
תמי סלע: כן, נכון
תמי סלע:  בואו באמת נגיד רגע לגבי ההבדל – ונשמע גם מהמשרדים – בין עובדים שהם עובדים ישירים לעובדים שהם במיקור חוץ
תמי סלע:  אגב, זו שאלה רלוונטית גם לגבי משרד החינוך – היישום; הסמכות לבחון את המידע הפלילי קיימת ברגע שיש גורם מפקח שאחראי על המסגרות
תמי סלע:  למשל, היום, משרד החינוך, על מעונות יום וגנים – שחלקם פרטיים, אבל הוא כן הגורם המפקח – יכול לקבל את המידע; אבל הרבה פעמים היישום הוא פחות מהיר ופחות אפקטיבי כשמדובר על מסגרות במיקור חוץ
תמי סלע:      זה נכון גם לגבי מסגרות שנמצאות תחת משרד הרווחה, שם זה הרובד המאוד משמעותי, וזה נכון במשרד החינוך – חלק זה עובדי הוראה בהעסקה ישירה, אז שם אולי יותר קל, אבל זה מאוד חשוב גם לגבי כל מוסדות החינוך שהעובדים בהם הם לא בהעסקה ישירה; ובוודאי גם במשרד הבריאות; ובוודאי ברשויות המקומיות, שם הרוב זה בהתקשרויות עם גורמים
אלי אפללו: נכון, זה הכל מיקור חוץ
אלי אפללו:  הרוב זה מיקור חוץ
תמי סלע: לכן, כל הנושא של היישום – שם זה כנראה הולך יותר לאט, וכל התחלופה של העובדים, עד שהמידע מגיע
תמי סלע:  זה פחות אפקטיבי, אבל בשביל זה אנחנו פה, כדי לשמוע באמת אם הם מטמיעים את המערכות שמאפשרות
אלי אפללו: עכשיו, כשאמרתם שבמשרד החינוך זה מוטמע – השאלה היא אם זה מוטמע בכל המסגרות של משרד החינוך
תמי סלע: נכון, לכן אני חושבת שחשוב לשמוע גם אותם, במיוחד לגבי המסגרות שהן לא העסקה ישירה
אלי אפללו: כי אם אני לוקח, למשל, מסגרות של המגזר הערבי או המגזר החרדי וכך הלאה, שם הדברים האלה אולי לא תמיד מגיעים לידי ביטוי
אלירן זרד: במשרד החינוך – שוב, זה מסמך אחר
תמי סלע: רק עוד נקודה אחת, לשאלתך על המידע עצמו שמתקבל – לגבי רוב העובדים זה באמת מידע החל מהשלב של פתיחת חקירה, יש מקרים שזה מכתב אישום, למשל: התקשרויות של הרשויות המקומיות עם גורמים חיצוניים זה רק מהשלב של כתב אישום; אבל בדרך כלל זה משלב החקירה
תמי סלע:  מקבלים את כל המידע, אבל הגורם הממונה שוקל אותו לפי הנהלים ואמות המידה – מה העבירות הרלוונטיות לעניין של כן להעסיק או לא להעסיק
תמי סלע:  יש פה גם שאלה: חוץ מהעניין של זמן אמת – האם בודקים רק בקבלה לעבודה או גם תוך כדי ההעסקה? שזה גם לא תמיד קורה בצורה מספקת
אלירן זרד: רק עוד שקופית אחת, אם יורשה לי, אני רק אסכם
אלירן זרד:  לגבי רשויות מקומיות – גם בדקנו את הנושא של התקנת המערכת
אלירן זרד:  כמו שאמרתי, מערכת מב"ד בזמן אמת גם לא מותקנת בשום רשות מקומית; מה שכן, המשטרה עושה בזמן האחרון מאמץ, מאז הרפורמה שהייתה בעניין הרישום הפלילי, עם החוק החדש של הרישום והמידע הפלילי – יותר ויותר רשויות מכניסות את המערכת הזאת של הכספת
אלירן זרד:  היום זה ב-16 רשויות, כך נמסר לנו; יש פה גם נתון לגבי ועדות תכנון ובנייה, שהן לא כל כך רלוונטיות לנושא
אלי אפללו: יש איזשהו חסם בהתקנת מערכת כזאת? זאת אומרת, מה נדרש מהרשויות כדי להתקין דבר כזה?
אלירן זרד: המשטרה והרשויות המקומיות אולי יכולות לתת לזה את התשובה
נירית להב קניזו: עורכת דין נירית להב קניזו ממשרד המשפטים
נירית להב קניזו:  אדוני, אין שום חסם משפטי, וגם לא חסם טכנולוגי, להתחבר לכספת ממוחשבת
אלי אפללו: זה רק עניין של רצון
נירית להב קניזו: זה עניין של רצון מצד הרשויות המקומיות
נירית להב קניזו:  צריך לעבור איזושהי פרוצדורה קצרה מול המשטרה, יש גם עלויות - ממש שוליות - על החיבור הטכנולוגי הזה
נירית להב קניזו:  הרשויות יכולות להתחבר ולקבל את המידע
אלי אפללו:  הבנתי
אלי אפללו:  בסדר, זה עניין של מודעות
נירה לאמעי רכלבסקי: אם אפשר משהו נוסף לגבי הרשויות: בעקרון, התיקון בחוק המידע הפלילי בעצם מאפשר ליועץ משפטי של רשות מקומית לקבוע רשימה של משרות שתהיה בהן חובה לבדוק את העבר הפלילי; גם תוך כדי העסקה, חקירה וכד'
נירה לאמעי רכלבסקי:  במהלך דיון על הצעת חוק ממש בנושא הזה, שעברה עכשיו רציפות, הצעת חוק לגבי הארכת השעיה של עובדי מדינה ופיטורין של עובדי הוראה לשם הגנה על קטינים, מרכז השלטון המקומי הצהיר לפרוטוקול שהוא מתכוון להוציא לכל היועצים המשפטיים המלצה – הם לא ממש יכולים להוציא הנחיה, אבל בהחלט המלצה – לכלול ברשימת המשרות שמחייבות בדיקה של רישום פלילי את כל המוסדות שיש בהם טיפול, השגחה או שהייה עם ילדים
נירה לאמעי רכלבסקי:  בבדיקה שעשינו לא ראינו שיצאה המלצה כזאת בינתיים, אבל זה משהו שהובטח לוועדה
אלי אפללו: בואו נשמע את השלטון המקומי, היא פה? יצאה
אלי אפללו:  אז אני מניח שהיא תחזור, אנחנו נשאל אותה עוד מעט
אלי אפללו:  אתה סיימת?
אלירן זרד: כן, תודה רבה
אלי אפללו:  אז אני רוצה בבקשה לשמוע את ורד מהמועצה לשלום הילד
ורד וינדמן: תודה רבה, אדוני
ורד וינדמן:  אני רוצה להתחיל עם הפתיחה שעשית לדיון החשוב הזה, והפתיחה חשובה, ולעשות את החיבור הרעיוני, לא רק האישי-אנושי
ורד וינדמן:  המקרה הנוראי של רוז פיזם גילה חורים במערכת ההגנה על ילדים
ורד וינדמן:  במקרה הזה – כמו בהרבה מקרים במדינת ישראל, לצערנו – יש חוקים ונהלים שנכתבים בדם ונוכח טרגדיות גדולות מאוד
ורד וינדמן:  גם במקרה הזה, אחרי הרצח של רוז פיזם קמה ועדה, היו המלצות, ונולד חוק שמכונה "חוק הנורות האדומות"; החוק הזה הוא מלפני למעלה מעשור, והדבר הזה לא קרה עד היום
ורד וינדמן:      למה אני מציינת את זה בהקשר הזה? כי כמו שאמרה נציגת משרד המשפטים, גם פה – והדבר מסובך, ואני אנסה להגיד ממש בשלוש שורות מה הכשלים המרכזיים – במרבית המקרים, הסמכות לבדוק מרשם פלילי ולהציל ילדים, ממש פשוטו כמשמעו, ולמנוע גזל של ילדות בשל עבירות אלימות ואלימות מין, קיימת; והיישום לוקה בחסר
ורד וינדמן:  אפשר לעשות, ואפשר לעשות באופן מיידי, וה-Startup nation שיודעת לקדם את הכלכלה במדינת ישראל יודעת גם להגן על ילדים
ורד וינדמן:  כל מה שצריך זה לרצות ולעשות
ורד וינדמן:      עכשיו, איפה הכשלים המרכזיים בהקשר הזה? אני אחלק את זה לפי משרדים, כי זה נראה לי הדבר היעיל ביותר
ורד וינדמן:  משרד החינוך – יש לו מערכת טובה, מערכת push, מערכת שבודקת בזמן אמת מב"ד עם תיקים שממתינים לבירור דין
ורד וינדמן:  כלומר, הבדיקה היא לא רק בקבלה לעבודה, אלא גם בזמן ההעסקה; זאת אומרת שאם נפתח תיק על עבירת מין – משרד החינוך אמור לדעת מזה ולפעול להגנה על ילדים
תמי סלע: כל עבירה
ורד וינדמן: אבל אני בכוונה רוצה לדבר על דוגמאות, לסבר את האוזן
ורד וינדמן:  כי כמו שאמר היו"ר, אם זו עבירה של גניבה זה גם חשוב – אבל לא באותו מדרג של חשיבות, ולכן אני אומרת את זה
ורד וינדמן:  וגם הנושא של מערכת ה-push, שבזמנו, לפני שנים, אנחנו הצענו למערכת החינוך ליצור מנגנון כזה – זה היה אחרי מקרה טרגי שקרה בתוך בית הספר, שניתן היה למנוע
ורד וינדמן:  גם פה זה בדיוק אותו מקרה, וחשוב להבין את זה, כי קיימים הכלים למנוע את הטרגדיות הבאות
ורד וינדמן:      עכשיו, איפה בכל זאת קיימת הבעיה במשרד החינוך? היא קיימת בכל מיני הקשרים שבהם המידע על מועסקים לא מגיע; זאת אומרת, חלק מהבעלויות – למרות שיש סמכות, חלק ממוסדות הפטור
ורד וינדמן:  איפה שיש למערכת את השמות של המועסקים – היא תדע לבדוק את זה, אבל איפה שזה לא מועבר – היא לא תדע לבדוק את זה, וזאת בעיה אחת שקיימת במשרד החינוך
ורד וינדמן:  כמובן שהיא רלוונטית גם לעובדים שהם לא עובדי מדינה, למרות שלמערכת יש סמכות והיא מקבלת מידע גם על עובדים שהם לא עובדי מדינה, חשוב לומר
ורד וינדמן:  אבל במשרד החינוך זה עוד המצב הטוב ביותר
אלי אפללו: יש פה מישהו ממשרד החינוך? אה, בסדר
ליאור טוביה: כן, כן, אני
ורד וינדמן: עכשיו, לגבי משרד הרווחה – הבעיה הקשה שם היא שאין מערכת שבאמת בודקת בזמן אמת; יש סמכות לקבל מידע, גם על עובדי המשרד וגם על עובדים במיקור חוץ – אבל אין מערכת
ורד וינדמן:  זאת אומרת, הוא התקבל לעבודה, אם האדם עובד עכשיו חמש שנים – רוב הסיכויים שהמערכת לא תדע גם אם נפתח תיק
ורד וינדמן:  זה העניין של משרד הרווחה
ורד וינדמן:      משרד הבריאות – יש סמכות לקבל מידע על עובדי מדינה, אבל צריך לשאול פה מה קורה, למשל, במוסדות פסיכיאטריים או בבתי חולים שנמצאים בבעלות של קופת חולים
ורד וינדמן:  אני לא מכירה תשובה טובה לשאלה הזו
ורד וינדמן:  ביחס לרשויות המקומיות – וחבל מאוד שמירה לא פה, אלא אם כן מירה תפתיע אותנו עכשיו, והלוואי שזה מה שיקרה, פה זאת - -
אלי אפללו: תבקשי ממירה להגיע, יכול להיות שהיא הלכה לכספים
אלי אפללו:  אני לא יודע, אבל תבקשי ממנה
ורד וינדמן: - - פה זאת שערורייה שאין כדוגמתה
ורד וינדמן:  ישבנו פה, הרבה מהנוכחים, בתיקון הכל כך חשוב שנעשה לחוק המרשם הפלילי, תיקון עקיף לפקודת העיריות, שהסדיר לשלטון המקומי סמכות לקבל מידע, בין היתר על כל מי שעובד עם ילדים