GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיטל בק:  אני חושבת שאת הדיון הבא אי-אפשר לקיים בלי שאנחנו נקבל תשובות ברורות ממשרד האוצר מה התוכנית התקציבית שהוא בנה יחד עם משרד החינוך ב-2023, 2024, כולל לוחות זמנים
מיטל בק:  אי-אפשר עם 200 מיליון שקלים לעשות את כל מה שהם עשו, והם עשו את זה באמת בנס גלוי וזה עדיין לא מספיק, צריך עוד הרבה יותר
מיטל בק:  אנחנו מדברים פה על תפוסה ותקינה בשכר המטפלות, ובינוי ועוד ועוד
מיטל בק:  אני מפנה את כולם אל הניירות שאנחנו הגשנו לדיון הזה
מיטל בק:  אי-אפשר לעשות את זה ב-200 מיליון שקלים
מיטל בק:  אז קודם כל השקעה ממשלתית בגיל הרך, זה מה שנדרש כאן היום, וזה מה שאנחנו מבקשים לקראת הדיון הבא
מיטל בק:       אני רוצה להשלים את הדברים ולומר שאנחנו מקימים מרכז פניות וסיוע
מיטל בק:  מאות הורים וילדים פונים אלינו בכל חודש, וגם אנחנו מפעילים מרכז ליווי לילדים נפגעי עבירה, מקרים קשים מאוד שאנחנו מלווים על התעללויות בפעוטות
מיטל בק:  נכון, חוק המצלמות הוא מאגף את זה והוא מסייע ראייתית והרשעתית, אבל ברור שזה חינוך, וחינוך איכותי של מטפלות והכשרות והדרכות, הדברים הם שלובים יחד, צריך תקציב לכל הדבר הזה
מיטל בק:  אני לא יכולה לטפל במשפחה בקצה, ולנסות לתת לה את המענים בלי שהמשרד בסופו של דבר יש לו את הכלים לתת
מיטל בק:  בראש ובראשונה את החינוך הכי איכותי והטוב שהוא יכול, כי זו החובה שלנו כלפי כל ילד במדינת ישראל – חינוך איכותי, זו הזכות שלהם לקבל את זה
מיטל בק:  זכות בסיסית לשוויון, להגנה, להתפתחות, לחינוך זה הבסיס של כל הדיון שלנו כאן
מיטל בק:       אני אקצר בדברים ואני אפנה שוב לניירות שהגשנו
מיטל בק:  ואם יש הורים ששומעים אותנו, אני מתחברת שוב לקריאה, לבדוק שוב את המסגרת שאליה אתם פונים, לוודא שהיא פועלת ברישיון
מיטל בק:  ואם חלילה אתם נתקלים באיזשהו ספק או חשש, מוזמנים לפנות אלינו למועצה ואנחנו ננסה לסייע
מיטל בק:  תודה
יוסף טייב:       יניב בר אור, מנהל התאחדות מעונות היום הפרטיים
יניב בר אור: שלום, תודה רבה על הדיון, כבוד יושבי הראש וחברי הכנסת - - -
סימון דוידסון: למה אתם לא מתאחדים לגוף אחד? יש פה 700 אלף גופים
יניב בר אור: אני אשמח לענות לך על זה אחר כך בנפרד
יניב בר אור:  אני רק אענה לחבר הכנסת סימון, אנחנו הקמנו ב-2019 את ההתאחדות מכיוון שהרגשנו שנשארנו עבריינים לחוק תכנון ובנייה חשובים מראש מחוק המצלמות ונטולי זכויות למול מעונות הסמל, ולכן החלטנו להקים את ההתאחדות
יניב בר אור:  ולכן אנחנו נמצאים כאן
יניב בר אור:  אני חייב להגיד שאני מרגיש התרוממות רוח מהדברים שלך, ומהדברים של מיכל מנקס
יניב בר אור:  באמת, מעולם לא דיברו על פטור מארנונה ופטור ממע"מ ומים וחשמל, וכל הדברים האלה שהעלה פה חבר הכנסת אלי דלל
יניב בר אור:  אני חושב שזה מבורך
יניב בר אור:  אני חושב שבלי הדבר הזה, ובלי ההסתכלות על המעונות יום הפרטיים כשותפים מלאים לכל מהלך שיינתן, ואנחנו לא מתנגדים לתת להורים הקלות כאלה או אחרות שידובר עליהן כנראה בהמשך
יניב בר אור:  אבל אנחנו רוצים להיות שותפים מלאים
יניב בר אור:  ובלי פטור מארנונה, ובלי פטור ממע"מ, ובלי הסיוע של המדינה, אנחנו לא נוכל לעשות את זה, כי כשמדברים על תוספת כוח אדם, ועל העלאת שכר המטפלות אנחנו בעד
יניב בר אור:  אבל תראו לנו מאיפה יגיע הכסף, כי כל מטפלת עולה 150 אלף שקלים בשנה, ושלוש מטפלות כאלה בכל מעול, בכל כיתה, זה 450 פלוס התוספת של השכר, אנחנו מגיעים לחצי מיליון שקל בשנה למעון
יניב בר אור:  אין לנו את זה אפילו בשורת הרווח
יניב בר אור:  אנחנו הגשנו בעבר מסמכים כלכליים שמוכיחים כמה מעון מפסיד ביום רגיל, וכמה הוא הפסיד בימי קורונה, וחלקנו עדיין מלקקים את הפצעים של הקורונה בגלל שהיינו צריכים להנשים את העסקים שלנו
יניב בר אור:  אנחנו באמת רוצים שלראשונה סוף, סוף, באמת יכירו בנו כמוסד כחינוכי על כל המשתמע מכך, והסתכלו עלינו כאל שותפים שווים, ולא כאל בעיה, ולא כאל משהו שצריך פתאום להמציא את הגלגל מחדש ולבנות
יניב בר אור:  אנחנו כאן
יניב בר אור:  אנחנו בתוך היישוב
יניב בר אור:  בתוך הרחובות, בתוך השכונות
יניב בר אור:  אנחנו נותנים אתה שרות כבר הרבה מאוד שנים
יניב בר אור:  הגיע הזמן שיתחילו להסתכל עלינו כאל שותפים מלאים ויתנו לנו את הפטורים האלה, ולא הסתכלו עלינו רק כאל צינור העברת כספים של כספי מסים מההורים למדינה
יניב בר אור:  ואחר-כך יבואו ויאשימו אותנו שאנחנו עושקים את ההורים
יניב בר אור:  אנחנו עושים את זה כי אין לנו ברירה
יניב בר אור:  ואתם יודעים מה, כבוד יושב-הראש, אני חייב להגיד לכם
יניב בר אור:  אם הדברים האלה חלילה יפלו איפשהו בדרך, לא תהיה לנו ברירה אלא להעלות את המחירים שוב, כי אנחנו נצטרך להתחרות במחיר של הסייעות
יניב בר אור:  אנחנו נצטרך למנוע העברה של מטפלות טובות, מחנכות טובות לחינוך הציבורי
יניב בר אור:  אנחנו נעשה את זה בכל מחיר
יניב בר אור:  אנחנו נילחם עליהן בכל מחיר
יניב בר אור:  אנחנו לא נאפשר לסגור את הגנים הפרטיים
יניב בר אור:  אני אומר, אנשים נמצאים עם המפתחות בדלת
יניב בר אור:  אבל אלה שיסכימו וירצו להישאר כאן, צריך להגיד להם תודה
יניב בר אור:  ואותם אנשים יעשו את הכול כדי לשמר את העובדים שלהם בכל מחיר
יניב בר אור:  אני חושב שאנחנו חייבים לעצור את הגלגל הזה
יניב בר אור:  תודה
הוועדה לזכויות הילד): בבקשה יערה
יערה שילה: חוץ מזה שאני חברת מועצת עיריית ירושלים, ויש לי עוד כמה כובעים
יערה שילה:  אני פה מ-2008
יערה שילה:  2012, עם מלכיאור וכו'
יערה שילה:  קודם כל צריך להבין, החוק של הפעוטות לא חונה בחוק חינוך, וזה ראשית הבעיה
יערה שילה:  רוצים לדבר על חוקים, העברה - קרתה בהסכם קואליציוני שהוא הכי מבורך בעולם
יערה שילה:  אנחנו הכי שמחים בעולם
יערה שילה:  אבל הוא יצר שלושה רגולטורים – משרד הרווחה עבור הילדים עם מוגבלויות, או תתקני אותי רויטל שאני לא טועה
יערה שילה:  משרד הכלכלה שעכשיו עבר עוד פעם לזרוע העבודה, אלוקים יודע לאן הוא מטייל
יערה שילה:  עד שישה ילדים ורק המפוקחים, זאת אומרת, מה שהיה ציבורי שזה 20 אלף ילדים, משהו כזה
יערה שילה:  משישה ילדים ומטה, אף אחד לא משגיח, וברוכים הבאים לעולם, יהיו לנו המון מסגרות כאלה בקרוב
יערה שילה:  ומשבעה ילדים, באמת, המשרד עושה מעל ומעבר
יערה שילה:       אני רוצה להבהיר רגע את נקודת המדיניות
יערה שילה:  מה שקורה פה - חובטים בש"ג – והש"ג זו המחנכת והמטפלת שהיא מקבלת עוד הרשאה, ועוד אכיפה, ועוד נפגעי עבירה, ועוד ועוד
יערה שילה:  היא הש"ג של המדינה שהיא נושאת את האלונקה של המדינה, ושל המדיניות
יערה שילה:  במדיניות משהו אחד חסר
יערה שילה:  כל העולם חבר'ה, או שיש מערכת מפוצלת, או שיש מערכת מאוחדת
יערה שילה:  רק בישראל צריך גם וגם, אלוקים יודע למה
יערה שילה:  החלטתם להעביר – תודה רבה, זה דבר הכי מבורך
יערה שילה:  תעשו מערכת אחת מאוחדת מלידה עד 18
יערה שילה:  לא אומרת לכם כמו מדנמרק עם השכלה גבוהה, בלי
יערה שילה:  את זה תעשו
יערה שילה:  ואם לא עשינו את זה – אז יש חוק שנחקק, ואנשים שיושבים פה כולם עמלו
יערה שילה:  חוק המועצה לגיל הרך, תיישמו אותו ריבון העולמים
יערה שילה:  מתכלל מלידה עד שש
יערה שילה:  יש הכול, ובאמת, יסלחו לי שני יושבי הראש, אתם מספיק מכירים אותי
יערה שילה:  מריה, באמת מחילה מכבודך
יערה שילה:  לא צריך יותר שום מסמך לכתוב
יערה שילה:  אפשר לתפור  בגדים מהמסמכים הנרשמים
יערה שילה:  די
יערה שילה:  יש ערמות פה באמצע עד למעלה, תשכבו לישון על זה
יערה שילה:  די, תפסיקו לכתוב מסמכים
סימון דוידסון: ואז איך נקפוץ לשם
יערה שילה: לא יודעת
יערה שילה:  אתה תעשה את הקפיצה
יערה שילה:  אני חושבת שצריך להפסיק לכתוב מסמכים
יערה שילה:  צריך ליישם מדיניות שמיושמת בעולם
יערה שילה:  רק אצלנו זה מזדחל ככה
יערה שילה:  אז בבקשה, או חוק המועצה לגיל הרך שייושם, או מדיניות נורמלית סגורה, הדוקה, כי כל מה שקורה בסוף מי שמשלם זה הש"ג
יערה שילה:  מילה טובה, באמת, משרד החינוך מתאמץ אם זה בהכשרה
יערה שילה:  יש הכשרות היום, זה הרבה יותר טוב
יערה שילה:  יש עוד פערים, כי מה לעשות, בור של 70 שנה קשה למלא בשנה אחת, אז בבקשה, במדיניות להתייחס למדיניות ולא לש"ג שסוחב את האלונקה הזו
יוסף טייב: משרד החינוך הזכירו לי עכשיו פה משהו
יוסף טייב:  היה דוח של הגיל הרך שמשרד החינוך היה אמור לערוך, וממה שאנחנו מבינים הוא כבר הסתיים
נירה לאמעי: אז נאמר שהוא הסתיים, אבל לא ראינו איפה זה עומד
נועה צור: זה דוח שהמועצה הייתה צריכה להעביר לשרה
יוסף טייב: אנחנו יודעים איפה זה עומד?
נירה לאמעי: נאמר אז שהוכן דוח
נירה לאמעי:  במועצה לשלום הילד זה נאמר לנו בכנסת הקודמת
נועה צור: אני אברר איפה זה עומד
נירה לאמעי: נמסר אז שהדוח שלה הושלם
יוסף טייב: משרד החינוך יבדוק את זה ויחזור אלינו
דורית חזן: אני יושבת-ראש ארגון גננות מחנכות
דורית חזן:  תודה לכולם, לכל השותפים והשותפות והפנים המוכרות שמלווים אותי ביחד משנת 2012, אותי, אני בטוחה שיש כאן שעושים הרבה
דורית חזן:  אני אתכנס רק לדבר אחד – אם אנחנו רוצים להביא את הצוות האיכותי, אנחנו לא יכולים להביא אף אדם לעבודה כשאנחנו מראש אומרים לו – אנחנו לא סומכים עליך
דורית חזן:  מצלמה היא באה להגיד – אני לא סומכת, זה לא שאני נגד מצלמות, תיכף תקשיבו
דורית חזן:  אני לא סומכת עליך, אני מביאה כאן מצלמה
דורית חזן:  המטפלת של סבתא שלי, זיכרונה לברכה, שמנו מצלמה בבית כי לא סמכנו עליה שהיא לא תכה את הסבתא שלי
דורית חזן:  אם אני מביאה אשת חינוך מהמעלה הראשונה והיא צריכה להיות מגיל לידה, אפילו את זאת שמביאים אותה לנקות, אני רוצה שהיא תדע למה היא צריכה לנקות בצורה חינוכית ליד הילדים
דורית חזן:  אני לא מוכנה שאף בן-אדם שהוא לא מוכשר יטפל בנכד שלי, בילד שלי, בי
דורית חזן:  אנשים צריכים להגיע מוכשרים
דורית חזן:  לא לבקש מהם אישור מהמשטרה לעשות להם מבחני אישיות
דורית חזן:  על האישום במשטרה זה על עבירות של כספים
דורית חזן:  אתה רוצה לשמוע משהו - - -
יניב בר אור: אין לך אנשים, את מי את רוצה לסנן? אין לך את מי לסנן
דורית חזן: רגע, אל תפריע לי
דורית חזן:  אני אגיד לך טוב מאוד
דורית חזן:  יש לי גננות מעולות – יפה בן דוד אמרה שהיא עשתה הסכם שכר, הביאה שכר
דורית חזן:  הגננות האלה רוצות לעזוב את המקצוע
דורית חזן:  גננות עוברות כי הן רוצות לעזוב גם במעונות וגם בגנים
דורית חזן:  אם אתה לא תיתן מגיל לידה והלאה, ואמרו כאן הכשרות, כל הכבוד
דורית חזן:  הדרכות כל הכבוד
דורית חזן:  תורידו את הפיקוח
דורית חזן:  אני משלמת למפקח כל כך הרבה כסף
דורית חזן:  מה אנחנו מדברים? עם נשמות
דורית חזן:  אני לא רוצה פיקוח
דורית חזן:  אני רוצה מדריכות
דורית חזן:  אני רוצה יועצות
דורית חזן:  אני רוצה מלוות
שירן יחיא: אבל הילדים צריכים את הפיקוח
דורית חזן: הנכד שלי נמצא במעונות היום
דורית חזן:  אני רוצה לדעת שאותה אחת שמגיעה היא בן אדם מוכשר, היא בן אדם שיודע להכיל
דורית חזן:  היא בן אדם שיש לה הסמכה, ויש לה הדרכה, ויש לה ליווי ויש לה ייעוץ
שירן יחיא: הכול צריך
שירן יחיא:  אבל איפה העשבים השוטים? המצלמה תעקור את העשבים השוטים
שירן יחיא:  הפיקוח יעקור את העשבים השוטים - - -
דורית חזן: אם אנחנו נשים את המצלמות עם סאונד, והמדריכה והמנהלת וכולם יראו יום יום, שעה, שעה ויוכלו להדריך לפי התנהגות של גננת זו או אחרת
שירן יחיא: תביאו גם להורים מפקח
שירן יחיא:  לקחו את המצלמות - - - תנו להורים מפקח - - -
יוסף טייב: סליחה, תודה רבה
יוסף טייב:  אין מה לעשות, כל אחד ידבר בתורו
שירן יחיא: נכון, אז מישהו צריך להשמיע את הקול של הילדים
שירן יחיא:  אם חברי הכנסת ישמעו - - -
יוסף טייב: דיברנו על חוק המצלמות
יוסף טייב:  דיברנו שצריך להיות - - -
צמרת אביבי: נעים מאוד
צמרת אביבי:  כל הדברים שנאמרו כאן הם באמת חשובים – פיקוח, מצלמות, הכשרה, הכול נכון וחשוב
צמרת אביבי:  אבל אני עוד פעם מדברת כמו תקליט שבור, ואני אגיע כל פעם לדבר על זה וחוזר, וכל הזמן אני לא אפסיק
צמרת אביבי:  אני אזכיר דבר חשוב מאוד, ששיעורי העצמה זה לא nice to have
צמרת אביבי:  בעולם בו הניכור בין האנשים הולך ומתעצם, חשוב לנטוע את זרעי החינוך החברתי, הרגשי כבר מהגיל הרך
צמרת אביבי:  המרחב החינוכי צריך להיות מקום בו הילדים לומדים ומתאמנים, להיות אנשים עם לב אמפטי, עם חמלה, ולא שדה מלחמה
צמרת אביבי:  האם לאנשי החינוך הפורמליים יש את היכולת היום יומית תחת המסגרת השוחקת הזאת להיות רגישים ולהיות ערים לכל ניע בנפשם של הילדים? אז אני אומרת שלא
צמרת אביבי:  לא, כי זה שוחק
צמרת אביבי:  אז אני מציעה, ושוב מעלה על סדר היום את אנשי החינוך הבלתי פורמלי בתוך מסגרות החינוך, אנחנו סוכני החינוך של הדור הבא
צמרת אביבי:  אנחנו מחנכים את הילדים לחמלה, לאמפטיות, ואהבת לרעך כמוך
צמרת אביבי:  אלה ערכים שחשוב שאנחנו ננחיל בדור שלנו, ונשבור את מעגל הקסם הזה של ניכור, ומה שמוביל לחרמות והתאבדויות
צמרת אביבי:  אני עדיין מזועזעת מהמקרה של אלרואי בן שבת, שקרה ביום שבת שעברה
צמרת אביבי:  אני חושבת שביום ראשון כל מערכת החינוך הייתה צריכה לעצור ולעשות ריסטרט ולדבר על הדבר הזה
צמרת אביבי:  ולעשות מעגלי שיחה
צמרת אביבי:  אני מדברת על אלרואי בן שבת, שזה מקרה מזעזע בעיניי
רויטל לן כהן: זה - - - שמתפלאים שזה קורה בכלל
צמרת אביבי: זה פשוט התוצאה של המרדף אחרי הציונים, ואין את המקום הזה של הילד שיש לו את היכולת לבטא את עצמו
צמרת אביבי:  אז אני אומרת לעשות ריסטרט למערכת החינוך שהוא הכרחי
צמרת אביבי:  מקבלי ההחלטות צריכות לשנות את התקליט, ולשנות את התפיסה החינוכית שלהם שמרדף אחרי ציונים, ולא, זה לא מה שצריך להנחיל אותנו, ולהיות לנגד עינינו
צמרת אביבי:  חינוך לאמפטיה כבר מגיל הרך
צמרת אביבי:  כבר מהגיל הרך
שירלי אברמוביץ: אני מנהלת מעון מפוקח, לא מעון פרטי
שירלי אברמוביץ:  זאת הפעם הראשונה שלי פה, לא הפעם השמונים
שירלי אברמוביץ:  קודם כל, באמת, הכול פה מאוד משמח
שירלי אברמוביץ:  אני אגש לעניין
שירלי אברמוביץ:  אני באתי כדי לספר לכם – מישהי אמרה כאן, אם תשמעו מהשטח מטפלת או מנהלת – אז אני מנהלת מהשטח, ואני באה משם
שירלי אברמוביץ:  אני באה להגיד, שאנחנו משלמות בגוף שלנו, במשפחה שלנו, ובנפש שלנו על החלטות שמתקבלות כאן, ואני רוצה שהדבר הזה השתנה
שירלי אברמוביץ:  אנחנו מגיעות חסרות סבלנות לבתים שלנו
שירלי אברמוביץ:  לנו אין כוח לילדים שלנו
שירלי אברמוביץ:  מטפלת שמחליפה 30 פעם חיתולים
שירלי אברמוביץ:  שצריכה להוציא כינים לילד, אני עשיתי את זה
שירלי אברמוביץ:  אני נדבקתי בכינים, והצוות שלי נדבק בכינים
שירלי אברמוביץ:  שצריכה להתווכח עם הורה שיבוא וייקח את הילד שלו שבוער מחום ב-40 מעלות, ולהורה לוקח חמש שעות, אם הוא בכלל טורח לענות לי
שירלי אברמוביץ:  המצב הזה לא יכול להמשיך
שירלי אברמוביץ:  אנחנו חייבים פה שינוי עכשיו
שירלי אברמוביץ:       מחילה מכבודכם, מערכת הגיל הרך היא לא צריכה הבראה, היא מתה
שירלי אברמוביץ:  והיא גם לא צריכה החייאה, היא צריכה שפשוט יבנו אותה מחדש
שירלי אברמוביץ:  אנחנו לא יכולות לעמוד בזה יותר
שירלי אברמוביץ:  בוודאי שיחד עם משרד החינוך, אני רועדת ומתרגשת, כועסת, וזועמת
שירלי אברמוביץ:  אני באה לפה, יש לי את צוות המעון בעיניי הכי טוב בארץ
שירלי אברמוביץ:  נשים מסורות שאוהבות ילדים
שירלי אברמוביץ:  הבת שלי במעון שלי, היא בת שנתיים, לא הייתי שמה אותה באף מעון אחר, כי אני יודעת מה קורה בשטח
שירלי אברמוביץ:  כי אני יודעת מי הצוותים שבלתי אפשרי לגייס
שירלי אברמוביץ:  אני יודעת שזה כל יום לראות דמות אחרת
שירלי אברמוביץ:  יש לי כיתת תינוקות שיש שם שתי מטפלות במקום שלוש, דמות שלישית שכל פעם מתחלפת לילדים בני חמישה חודשים, חצי שנה
שירלי אברמוביץ:  המצב הזה לא אנושי, אנחנו נחנקות
שירלי אברמוביץ:  אנחנו במצב של מוות
שירלי אברמוביץ:  נגמר
שירלי אברמוביץ:  אנחנו כבר עם שתי רגליים בחוץ, לא חצי רגל
שירלי אברמוביץ:  הפתרון צריך להיות אתמול ולא מחר
שירלי אברמוביץ:  ולא עוד חודשיים, ולא עוד שנה
שירלי אברמוביץ:  כמה עזבו? אין לי אצבעות
שירלי אברמוביץ:  אני מנסה לגייס צוות כבר קרוב לעשרה חודשים
שירלי אברמוביץ:  היום הוצאנו פרסום חדש ששילמנו עליו כסף למעצבת גרפית, אני בספק אם מישהי תפנה אליי
שירלי אברמוביץ:  העלנו שכר
שירלי אברמוביץ:  אנחנו נכנסים לגרעון כארגון מפעיל
שירלי אברמוביץ:  היישוב שאני עובדת בו סופג את הכסף הזה
שירלי אברמוביץ:  הוא נכנס לגרעון כדי שלילדים תהיה מסגרת
שירלי אברמוביץ:  אני לא יודעת מה יהיה בשנה הבאה
רויטל לן כהן: אני רוצה להזכיר, שמה שלא עבר למשרד החינוך, זה מעונות היום השיקומיים
רויטל לן כהן:  אבל פעוטות משולבים בתוך מסגרות הפעוטונים, הגנים
רויטל לן כהן:  הבן שלי היה משולב מאז ומעולם, בחיים כף רגלו לא דרכה במעון יום שיקומי, או במסגרת של חינוך מיוחד
רויטל לן כהן:  אנחנו מדברים פה על זה שצריך מטפלות, וצריך הכשרה, ואף אחד, אף אחד לא מזכיר פה את העובדה שבתוך המעונות האלה יהיו לא רק ילדים מאובחנים שצריכים שהצוותים יקבלו הכשרה, ושיהיו להם משלבים עם הכשרות מדויקות, אלא שיהיו שם ילדים שטרם אובחנו, שטרם אותרו
רויטל לן כהן:  ואני רוצה לדעת האם בכל ההכשרות האלה שמשרד החינוך טוען שהוא עושה, הוא טורח לעשות גם הכשרות שקשורות להתפתחות הילד כי אני יודעת שהוא לא עושה את זה בחינוך הכללי משלוש והלאה, למרות שגם שם צריך לאבחן, וברור לי שהוא לא עושה את זה גם עכשיו
רויטל לן כהן:  ולא יכול להיות שלא נצליח בדיון הכללי לדבר על זה כי יהיה דיון מיוחד
רויטל לן כהן:  נכון, צריך גם דיון מיוחד רק על זה
רויטל לן כהן:  אבל זה נושא שחייב להיאמר, כי אחרת יגידו, אבל לא אמרת
רויטל לן כהן:  אז הינה אני אומרת
רויטל לן כהן:  משרד החינוך לא עושה
רויטל לן כהן:  אין התייחסות לא לצוותים, לא למשלבים, לא לנגישות של גנים
רויטל לן כהן:  לא לעובדה שצריך אביזרי שיקום ודברים מיוחדים לילדים שמשתלבים שם
רויטל לן כהן:  אז הינה אני אומרת צריך להתייחס לזה
יוסף טייב:  בבקשה, עו"ד ולרי זילכה
ולרי זילכה: תודה רבה, אדוני, אני בעצם פה נכנסת לדלת פתוחה
ולרי זילכה:  גם אני בכובע של פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות, בכובע של ילדים עם מוגבלות, אני רוצה להגיד שלוש נקודות קצרות
ולרי זילכה:  אחת – שבעצם כמו שנאמר קודם, המעבר של האגף למעונות יום נעשה שלא באמצעות חקיקה למשרד החינוך, ולמעשה, השאיר את כל הנושא של התמיכות לשילוב במשרד הרווחה, במינהל המוגבלויות
ולרי זילכה:  הדבר הזה צריך לעבור גם כן, כמו שמשרד החינוך יודע מגיל שלוש ומעלה, מכוח חוק לימוד חובה לתת תמיכות וסייעות וכל מה שצריך כדי שילדים עם צרכים מיוחדים יוכלו להיות חלק מכלל הקהילה שלהם, כך צריך שהעניין הזה יעבור למשרד החינוך
ולרי זילכה:  אני רוצה להגיד שגם משרד החינוך מבין את זה, כי הוא בהיערכות שלו הקים אגף לנושא של צרכים מיוחדים וילדים בסיכון, כך שיש להם הבנה שהדבר הזה צריך לעבור אליהם
ולרי זילכה:  גם משרד הרווחה, למיטב הבנתי, יש לו הבנה ורצון שהדבר הזה יעבור
ולרי זילכה:  והם מקדמים הצעה בנושא הזה
ולרי זילכה:  אני חייבת לומר שהדבר הזה חייב להיות מוסדר לא רק בהעברה, אלא גם בחקיקה
ולרי זילכה:  כי בחוק לימוד חובה זה מוסדר, ולכן יש חקיקה, ולכן זה נעשה וזה לא ספורדי ותלוי תקציב
ולרי זילכה:  אותו דבר זה חייב להיעשות גם מטה, והדברים האלה גם של האיתור המוקדם וכו' יבואו לידי ביטוי בחקיקה הזאת
ולרי זילכה:       עוד משפט בבקשה
ולרי זילכה:  נכון שהיום משרד הרווחה, מינהל המוגבלויות נותן את התמיכות האלה, והוא נותן את התמיכות של סייעות וכדומה במעונות סמל, אבל אדוני גם במעונות הפרטיים
ולרי זילכה:  אלה מה שאין נוהל בעניין הזה, ואני חרדה שבקרוב מאוד הדבר הזה יתפוגג
ולרי זילכה:  אני מבקשת שתצא פה גם קריאה שיוסדר נוהל מסודר, שאת התמיכות לשילוב שאפשר לקבל היום במעונות סמל מה שהם עושים, אני רוצה את זה בנוהל, כי בסוף זה לא יכול להיות הורה שמכיר אותי ומבקש עזרה ממפקחת, שייצא נוהל שהתמיכות לשילוב תעשינה גם במעונות הפרטיים שתחת חוק הפיקוח על המעונות
ולרי זילכה:  תודה רבה
ולרי זילכה:  אני יודעת שקיים, אני רק רוצה נוהל מסודר בזה בבקשה, שלא יגידו אחר-כך שההורים שרק באים אליי - - -
הוועדה לזכויות הילד): חברים, זה לא תפקיד הוועדה
הוועדה לזכויות הילד):  אם יש נוהל וצריך לאכוף אותו - - -
ולרי זילכה: לא, אין נוהל כתוב
ולרי זילכה:  יש הנחיה למפקחות, אבל אין נוהל
ולרי זילכה:  הציבור לא יכול לראות אותו
נועה צור: משרד החינוך התגייס לסוגיה הזאת מהרגע הראשון, אנחנו נמצאים עם אגף רווחה ופותרים בעיות שמגיעות לשולחננו עם פעוטות עם צרכים מיוחדים, אתם יודעים את זה
נועה צור:       צריך להבין שמשרד החינוך מתמודד עם פערים מאוד גדולים בין המסגרות
נועה צור:  צריך להבין ש-70% מנשות הצוות היום שעובדות בשטח עם השכלה תיכונית ומטה
נועה צור:  צריך להבין ונאמר פה ש-70 שנה הנושא של מערך מעונות היום לא טופל
נועה צור:  הפערים שגם דוברו עליהם בין משרד החינוך לשטח, מין הסתם התפקיד שלנו הוא לראות את כוכב הצפון ולהוביל לשם
נועה צור:  ומין הסתם ייקח זמן
הוועדה לזכויות הילד): שמענו פה את כל הקולות
הוועדה לזכויות הילד):  אנחנו מדברים בנושא של הגיל הרך, לצערי, הנושא הוא קשה
הוועדה לזכויות הילד):  צריכה להיות כמובן אכיפה טובה יותר
הוועדה לזכויות הילד):  צריך לאפיין את כל סוגי המעונות, כל מה שקשור גם בכוח אדם, אלה דברים מאוד חשובים
הוועדה לזכויות הילד):  ולכן, בוועדות המשותפות, כמובן, אנחנו פונים פה גם לשר החינוך, שהוא השר העיקרי בנושא הזה, שאליו בעצם הנושא של הגיל הרך עובר אליו, ודיברנו לגבי עבודה מועדפת
הוועדה לזכויות הילד):  חבר הכנסת מלכיאלי, ימלא במקום שר הפנים, וליו"ר המרכז לשלטון מקומי - חיים ביבס
הוועדה לזכויות הילד):       הוועדות חושבות שהשקעה בגיל הרך, היא השקעה חשובה ביותר, ולכן, על הממשלה להשקיע בכך הרבה יותר כסף כדי שיהיו מסגרות לכל הילדים בגיל הרך, ושיינתן בהם הטיפול ההולם
הוועדה לזכויות הילד):       הוועדות רשמו לפניהן את סקירת משרד החינוך על פעולותיו בטיפול בגיל הרך, ועל השיפורים המתוכננים
הוועדה לזכויות הילד):      הוועדות קראו למשרד החינוך להדק את הפיקוח כדי לדעת על כל המסגרות לפעוטות, גם הקטנות ביותר
הוועדה לזכויות הילד):       הוועדות רשמו לפניהן שיש הצעות חוק פרטיות לטיפול במצלמות בגני ילדים
הוועדה לזכויות הילד):      הוועדות מבקשות ממשרד החינוך את הנתונים
הוועדה לזכויות הילד):  מה מספר המעונות במגזר הערבי, קיבלו את האישור וכמה ילדים יש בהם
הוועדה לזכויות הילד):       הוועדות קוראות למשרד החינוך ולרשויות המקומיות להשקיע ולמצוא את כל המסגרות הפרטיות לילדים בגיל הרך באשכולות הנמוכים וגם במגזר הערבי
הוועדה לזכויות הילד):       הוועדות מבקשות ממשרד החינוך להעביר לה את הנתונים, מספר הילדים יש עד גיל שלוש, כמה מהם במעונות, וכמה ילדים נופלים בין הכיסאות
הוועדה לזכויות הילד):       הוועדה מבקשת ממשרד החינוך עדכון לגבי הדוח השנתי של המועצה לגיל הרך
הוועדה לזכויות הילד):      הוועדות מבקשות ממשרד החינוך לאסוף מידע מהארגונים השונים על מטפלות כדי שתוכל לטפל במטפלות אם יש להן רישום פלילי על-פי הנתונים שהתקבלו
הוועדה לזכויות הילד):      כדי להתגבר על מחסור בכוח אדם המטפלות בגנים, הוועדות פונות להכיר בעבודת המטפלות כעבודה מועדפת
הוועדה לזכויות הילד):       הוועדות קוראות לממשלה לממן את תשלום הארנונה של המעונות ולא להטיל את התשלום על הרשויות המקומיות
הוועדה לזכויות הילד):       הוועדות מודות לכל המשתתפים
הוועדה לזכויות הילד):  בכבוד רב, חבר הכנסת יוסף טייב, וחבר הכנסת אלי דלל
הוועדה לזכויות הילד):           תודה רבה לכולם
הוועדה לזכויות הילד):           הישיבה נעולה
אלי אפללו: שלום וברכה, סגנית השר, חברתי מיכל מרים
אלי אפללו:  אנחנו היום מקיימים את הישיבה הזאת יחד עם סגנית שר האוצר, כי מאוד חשוב, לי לפחות, וגם לחברי הוועדה לזכויות הילד, שמשרד האוצר, לא רוצה להגיד יפנים, אבל שיביא בחשבון שהילדים שלנו הם העתיד של המדינה
אלי אפללו:  וצריך לדאוג לילדים האלה, כי כל השקעה בשקל לילד שנמצא במצוקה, זו בעצם השקעה, ואנחנו נראה את הפרי שלה בהמשך
אלי אפללו:  כי ילדים שחס וחלילה ילכו למקומות אחרים, אנחנו מוציאים כסף לשווא בהמשך
אלי אפללו:       אנחנו קיימנו פה דיונים בהרבה מאוד נושאים, ומהמוגנות ברשת ובנושא העוני, ובנושאים נוספים, ובסוף בסוף הכול התרכז לכסף
אלי אפללו:  ואני יודע שהשמיכה קצרה, אבל אנחנו לא מדברים פה על הרבה כסף
אלי אפללו:  אנחנו מדברים פה על תשומת לב וליצור גם את התשתית במקומות מסוימים, כדי שמשרד האוצר יבין
אלי אפללו:  ואני יודע שיש הרבה מאוד צרכים, אני מכיר מכל הוועדות, ועדות הכספים וועדות הכלכלה, ומדברים על הרבה מאוד דברים
אלי אפללו:  אבל אני רואה את המצוקות הקטנות, ואני חושב שיש לנו לא מעט דברים שבאמת יחסית בכסף קטן, עם תשומת לב
אלי אפללו:       מה זה כסף קטן? עשרות מיליונים זה כסף קטן למקומות מסוימים, וצריך את הרגישות הזאת ואת ההשקעה הזאת, כדי שבאמת נעשה את העבודה שלנו לטובת ילדי ישראל
אלי אפללו:  ובלי שום קשר כרגע אם הילדים האלה נמצאים בפריפריה או במרכז
אלי אפללו:  כי כשיש נושא של עבריינות – היא בכל מקום
אלי אפללו:  כשיש נושא של אובדנות – הכי בכל מקום
אלי אפללו:  ולכן מאוד חשוב לנו, ואני מכיר אותך, מיכל, את יושבת לפניי, ואני יודע כמה את קשובה וכמה יש לך היכולות
אלי אפללו:  ואת המסר של הישיבה פה אני מבקש להעביר גם לסמוטריץ'
אלי אפללו:  אני חושב שהוא שר אוצר, אני מכיר אותו כי הוא היה שר התחבורה ועבדתי איתו
אלי אפללו:  הוא בעל תודעת שירות והוא יודע להקשיב, והוא גם מבין עניין והוא תכליתי
אלי אפללו:  אז הבקשה שלי היא באמת להתייחס לדברים שקשורים לילדי ישראל
אלי אפללו:      כשאני מסתכל בוועדה שהקמת בנושא העוני, דוח העוני, שקרוב ל-30% מילדי ישראל, והכול אומנם יחסי, אבל עדיין ישנם ילדים עניים במדינת ישראל בשנת ה-75 שלה, בשנת 2023, זה פשוט לא הגיוני
אלי אפללו:  דרך אגב, יש גם הרבה מאוד זכויות, ולא תמיד הילדים, או המשפחות, מכירים את הזכויות, כי אין נגישות לדברים
אלי אפללו:  אז אני אפסיק פה, כי אני יכול לדבר עוד
אלי אפללו:  נרצה לשמוע אותך, ותודה שבאת
אלי אפללו:  אני מאוד מעריך את זה
מיכל מרים וולדיגר: אני חייבת לומר שאני מעט מאוכזבת, כי הגעתי מפה, מהוועידה, ועידת ישראל הראשונה לזכויות אנשים עם מוגבלות, הייתה בתל אביב
מיכל מרים וולדיגר:  ולצערי הרב, האופוזיציה החרימה אותנו
דבי ביטון: לא החרימה, לא הזמינו אותנו
דבי ביטון:  בואי תדייקי
דבי ביטון:  אני מובילה את המוגבלויות, ולדאבוני קיבלתי הודעה ביום חמישי בערב
דבי ביטון:  אז הם החרימו אותנו, אבל אנחנו נילחם לוועדות
דבי ביטון:  אנחנו כאן בנושאים מאוד חשובים
דבי ביטון:  לבוא ולמתג את האופוזיציה שאנחנו מחרימים במוגבלויות, אני רוצה להזכיר מי העביר את החוקים האמיתיים
דבי ביטון:  אני מאוד מכבדת את חברת הכנסת הסגנית
אלי אפללו: יש לי בקשה
אלי אפללו:  לא תמיד יש לנו פה ההזדמנות שיש פה סגנית שר, שהארנק אצלה
אלי אפללו:  בואו נעשה את הדיון בצורה מסודרת ומכבדת
מיכל מרים וולדיגר: כשאני ישבתי מול הבמה, שמעתי את הנציב דן רשל, שמעתי את המנחה, מה הם אמרו, וזה מה שאני מביאה פה
מיכל מרים וולדיגר:  אז זה המצב וזה מה שראיתי במו עיניי
מיכל מרים וולדיגר:       בכל מקרה, הנושא של מערכת בריאות הנפש לילדים ונוער במדינת ישראל, לדאבוני הרב, היא לא טובה, במקרה הטוב, אני עוד אופטימית
מיכל מרים וולדיגר:  היא מורעבת, המחסור הוא רב על מה שניתן
מיכל מרים וולדיגר:  מאשפוזים, שגם האשפוזים עצמם הם לא משהו שאנחנו יכולים להיות גאים בהם, למרות שאני חייבת לומר שהצוותים בתוך בתי החולים באמת מסורים, והם נותנים את הלב ואת הנשמה
מיכל מרים וולדיגר:  אבל זה לא מספיק
מיכל מרים וולדיגר:  כשיוצאים מבית החולים, יוצאים לריק אחד גדול, כלומר ממאה קמ"ש לאפס
מיכל מרים וולדיגר:  אין שום מסגרת, מעטפת, המצב באמת לא טוב
מיכל מרים וולדיגר:  אני חייבת לומר לגבי הממשלה הקודמת שיצאה
מיכל מרים וולדיגר:  היא אכן הקציבה תקציב לתחום של בריאות הנפש, ובפרט לילדים ונוער, בהחלט
מיכל מרים וולדיגר:  ויחד עם זה, אנחנו עכשיו בתקציב הנוכחי נגדיל ונרחיב את התקציבים, כמובן בשיתוף פעולה מלא עם משרד הבריאות, משרד החינוך, משרד הרווחה, עם כל המשרדים הרלוונטיים
מיכל מרים וולדיגר:      אני אגיד את הנקודות החשובות והרלוונטיות מה נעשה ממש בתקופה האחרונה ומה ייעשה בתקופה הקרובה, תוך ראיה ארוכת טווח של מענים
מיכל מרים וולדיגר:      בהחלט, התקציב, כמו שאמרתי, נרחיב אותו גם בתחומים שאנחנו הולכים לפרט, וגם בתחומים נוספים שיקלו ככל האפשר על המשפחות ועל הילדים והנוער זקוקים כל כך לעזרה הזאת
מיכל מרים וולדיגר:      אז תוקצבה תוכנית לטובת הקמת מרכזים להתערבות במשבר לילדים ומתבגרים