GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניצה קלינר קסיר:  אנחנו יודעים ממחקרים בעולם שעוני של ילדים מגדיל את הסיכוי שהם יהיו עניים בעתיד
ניצה קלינר קסיר:       לגבי השאלה שלך, בחברה הערבית, 49% מהילדים הם עניים
ניצה קלינר קסיר:  בחברה החרדית - 47%, כאשר אצל היהודים הלא חרדים זה 13
ניצה קלינר קסיר: 2%
אלי אפללו: המספר הזה אומר הכל, וזה בדיוק מה שרציתי להגיע אליו
אלי אפללו:  השאלה שלי היא כזו: מהם האמצעים שהביטוח הלאומי נותן לאותם ילדים? מה הסיוע?
רן מלמד: אם אפשר, עוד שאלה אחת שאתם תשאלו, אדוני
רן מלמד:  קוראים לי רן מלמד, לשעבר מנכ"ל עמותת "ידיד", היום מנכ"ל ארגון "נקודת מפנה", והשאלה שלי היא אם אתם יודעים מה אחוז מיצוי הזכויות של המשפחות שחיות בעוני? כי אם אתה מדבר על כלים לצאת מעוני, בין השאר זה מיצוי הזכויות של דברים שמגיעים למשפחות האלה מהמדינה
רן מלמד:  האם אתם יודעים, והאם עשיתם בדיקה של מה אחוז מיצוי הזכויות של המשפחות האלה?
אלי אפללו: בוודאי הוא לא גבוה
רן מלמד: אני חושב שאם לא ייגעו בשאלה הזאת, וידברו על מיצוי זכויות אקטיבי, הדו"חות לא ישתנו
אלי אפללו: השאלה היא נכונה
אלי אפללו:  בנושא שדיברנו עליו בוועדה אחרת, אנחנו ראינו שיש לא מעט חסמים בנושא של מיצוי זכויות של אנשים נכים, כי לאנשים לא תמיד יש אינטרנט או את היכולת להגיע, ויש קושי בנקודה הזו
ניצה קלינר קסיר: אני אוסיף עוד נתון אחד, גם לגבי השאלה שלכם על הפילוח לפי מגזרים על אי ביטחון תזונתי
ניצה קלינר קסיר:  אי ביטחון תזונתי בקרב ילדים של יהודים לא חרדים הוא עדיין גבוה, כי כל ילד שחי באי ביטחון תזונתי זו בעיה, אבל מדובר על סדר גודל של 3
ניצה קלינר קסיר: 8%
ניצה קלינר קסיר:  אצל החרדים זה 17
ניצה קלינר קסיר: 4%, ובקרב ערבים זה בכלל נתון מבהיל: 53
ניצה קלינר קסיר: 6% מהילדים חיים באי ביטחון תזונתי
אלי אפללו: דרך אגב, יש פה מישהו ממשרד הרווחה והביטחון החברתי?
נורית ויסברג נקאש: כן
אלי אפללו:  שמך, בבקשה?
נורית ויסברג נקאש: שמי נורית ויסברג נקאש
אלי אפללו: מה יש לכם לומר במצב המדאיג הזה?
נורית ויסברג נקאש: אני באמת רוצה להקדים ולציין שעוני הוא תוצר של מדיניות כוללת שאינה קשורה, בהכרח, למשרד לרווחה והביטחון חברתי
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו בדרך כלל מתמודדים עם ההשלכות
נורית ויסברג נקאש:  האנשים מתייצבים אצלנו במחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות, שכאן אני שמחה לראות את טלי כנציגה שלהם
נורית ויסברג נקאש:  העוני הוא תוצאה של כשלים לאורך שנים בתחום התחבורה, הבריאות והחינוך, ונדרשת עשייה ממשלתית רחבה מאוד כדי להתמודד עם החסם של העוני
נורית ויסברג נקאש:       ברמה המיידית, יש לנו את נושא הביטחון התזונתי, שאנחנו משתדלים מאוד להרחיב אותו
נורית ויסברג נקאש:  דבר נוסף שאנחנו עמלים עליו כל העת בניסיון להרחיב אותן, זה תוכניות שמכוונות למיצוי זכויות, כמו שרן ציין
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו מפעילים אותן במעל 130 רשויות מקומיות, בהן אנחנו מאפשרים לאנשים שחיים בעוני למצות את הזכויות שלהם
עאידה תומא סלימאן: כמה מתוכם הן רשויות ערביות?
נורית ויסברג נקאש: מעל 50%
נורית ויסברג נקאש:  התוכניות הן לאשכולות 1-5, ומספר מינימום של תושבים, וארבע ערי המטרופולין, כך שאנחנו בהחלט נותנים מענה של מיצוי זכויות מאוד משמעותי
רן מלמד: כמה מתוך זה אקטיבי? בכמה מתוך זה העובדים פונים אל המשפחות ואומרים: "בואו, תמצו", ובכמה מחכים שהמשפחות יגיעו ויבקשו למצות? אני חושב שזו הנקודה המרכזית
רן מלמד:  צריך לעבור למיצוי זכויות אקטיבי
נורית ויסברג נקאש: אנחנו בהחלט מבינים שמיצוי זכויות צריך להיות מיצוי זכויות אקטיבי
נורית ויסברג נקאש:  עבור האוכלוסייה שלנו, של אנשים שחיים בעוני והדרה, ולפעמים זה גם מצטלב עם בעיות וקשיים נוספים שהעוני משליך עליהם, אנחנו מנסים לעשות זאת אקטיבית
אלי אפללו: מה זה נקרא אקטיבי? את יכולה לתת דוגמאות?
נורית ויסברג נקאש: כן, בטח
נורית ויסברג נקאש:  כשאדם מסתבך והוא לא יודע איך להתארגן בתוך המערכת, או שאין לו אינטרנט או שהוא לא יודע, אנחנו לוקחים אותו לפעמים ביד לביטוח לאומי
נורית ויסברג נקאש:  אני יכולה לדבר על רשות - - -
קריאה: איך אתם יודעים שהוא הסתבך?
אלי אפללו: חברים אני מבקש לא להפריע, אתן רשות דיבור לכל אחד
אלי אפללו:  נורית
נורית ויסברג נקאש:  כל אדם שמוכר אצלנו, ויש לנו, לצערי הרב, 450,000 משפחות במדינת ישראל מוכרות בשירותים החברתיים, זה 20% בערך ממספר המשפחות
נורית ויסברג נקאש:  כל אדם שמוכר אצלנו, כשהוא מגיע לעובד הסוציאלי אנחנו מחנכים את העובדים הסוציאליים לנסות ולבדוק מהן האפשרויות של הזכויות שלו
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו נתקלים במורכבות ומנסים להתיר אותה ככל שאנחנו מסוגלים להתיר אותה
נורית ויסברג נקאש:       אני רק מסתכלת כאן על עאידה, שבחברה הערבית, למשל, גילינו שיש חובות מאוד גדולים לאוכלוסייה
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו יצרנו במעל 20 מקומות, יחד עם רשות הגבייה והאכיפה, שולחנות משותפים
נורית ויסברג נקאש:  לוקחים סטודנט למשפטים ועובדים סוציאליים שמכירים את המשפחות, וגם כאלה שאנחנו לא מכירים, ומשווקים את זה לאוכלוסייה בתוך היישוב עצמו
נורית ויסברג נקאש:  לנסות ולהגיע להסדרים סביב חובות, שהם חסם מאוד גדול
נורית ויסברג נקאש:  לפי הנתונים שלנו, במשפחות שאנחנו מטפלים בהן החוב הממוצע עומד על 100,000 שקלים
נורית ויסברג נקאש:  זה נתון מאוד קשה
נורית ויסברג נקאש:       עכשיו, לעניין הדגים והחכות, כבוד היו"ר, אני רוצה להגיד על זה בבקשה משפט, אם יורשה לי
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו חושבים שאנשים באמת צריכים, ברמה המיידית, גם לאכול
נורית ויסברג נקאש:  אבל הרבה פעמים, כשאדם רעב ועוזרים לו בצרכים הבסיסיים - הוא פנוי לצמיחה
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו רואים את הסיוע במשפחות בתחומים של תעסוקה, מיצוי זכויות, כלכלת משפחה, חיבור לקהילה ברשתות, וגם לפעמים גם צרכים בסיסיים מאוד, שאין למשפחות, כמשהו שמאפשר למשפחה לצמוח, ואולי לקיים מוביליות
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו כולנו יודעים שילד שנולד בעוני, קשה לו מאוד עד כמעט בלתי אפשרי, לפי הנתונים בעולם, אני לא רוצה לדבר על הנתונים בישראל
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו משקיעים ומנסים להשקיע במגוון של תוכניות
נורית ויסברג נקאש:  אני מאוד מקווה שאנחנו נוכל לפרוס את המענים שלנו בכל הארץ
נורית ויסברג נקאש:  אז יש מענים נקודתיים
נורית ויסברג נקאש:      אנחנו עוסקים בהכשרה של כל העובדים הסוציאליים בתחום מיצוי הזכויות
נורית ויסברג נקאש:  אנחנו כרגע במהלך מיצוי זכויות של נפגעי עבירה בזירות שונות
נורית ויסברג נקאש:  אני חושבת שהתחום הזה הולך ותופס תאוצה, ואנחנו ממשיכים, ומתכוונים להמשיך
נורית ויסברג נקאש:      אני חושבת שכל כסף שיוקדש להקטנת הפערים החברתיים, שאנחנו רואים אותם - בעיניי, אבל אני אשת מקצוע; אני חושבת שהפערים החברתיים שהולכים וגדלים, כפי שראינו, הם ממש סכנה קיומית למדינת ישראל
נורית ויסברג נקאש:  אני מאוד מקווה שכולנו נוכל לצמצם אותם, ואנחנו עושים כל מה שאפשר במסגרת המגבלות שלנו לעשות את זה
נורית ויסברג נקאש:  תודה
אלי אפללו: תודה נורית
אלי אפללו:  אני רק רוצה להגיד לכם שמטריד אותי שיש עלייה במגמה, ואין לנו פתרונות, או שאתם לא מציעים פתרונות להורדה
אלי אפללו:  לכן אני כן רוצה לבקש: מאוד חשוב לי שכל משרד, שכל מי שעוסק בנושא הזה יחשוב איך אנחנו משנים את המגמה
אלי אפללו:  אני רוצה לומר לכם, שלפני למעלה מעשור, ב-2011, נחקק חוק שנמצא פה לידי, שזה "חוק המועצה הארצית לביטחון תזונתי" משנת 2011
אלי אפללו:  האם המועצה הזו קמה?
נורית ויסברג נקאש:  היא פועלת
נורית ויסברג נקאש:  בראש המועצה עומד הפרופסור רוני סטריאר
אלי אפללו: מה המועצה הזו עשתה? ואם היא קמה, איך זה יכול להיות שלמעלה מעשור לא היה פה שינוי?
נורית ויסברג נקאש: שר הרווחה הקודם, מאיר כהן, מינה את פרופסור רוני סטריאר לעמוד בראש המועצה
נורית ויסברג נקאש:  המועצה הזו מכירה את הנתונים הכלליים
נורית ויסברג נקאש:  אני במקרה שוחחתי איתם בנושא
נורית ויסברג נקאש:  היא גם מכירה את הנתונים הקשים מאוד שאנחנו יודעים על אי ביטחון תזונתי בתוכניות נוספות, ולא רק הנתונים של ביטוח לאומי
נורית ויסברג נקאש:  יש לנו גם מידע, ואנחנו בהחלט יושבים איתו לטכס עצה
נורית ויסברג נקאש:  אני יודעת שהוא בקשר קרוב עם שר הרווחה על מנת להציע פתרונות
בקי כהן קשת: אפשר עוד משפט בנושא, אדוני? תודה
בקי כהן קשת:  בקי כהן קשת, עורכת דין מהפורום למאבק בעוני, וגם מעמותת קול רבני לזכויות אדם, שהוא חבר מוביל בפורום
בקי כהן קשת:  אני רוצה, ראשית, להרחיב עוד טיפה בשאלת אדוני, ואז ברשותך עוד מספר מילים
בקי כהן קשת:  אז דבר ראשון, לגבי המועצה, אני מכירה את פעולת המועצה כי יש שם נציג גם של הפורום למאבק בעוני, ולפעמים אני מגיעה לישיבות הללו
בקי כהן קשת:  המועצה, בימים אלה ממש - אתמול, למיטב ידיעתי - כתבה והגישה המלצותיה, כפי שהיא מחויבת על פי דין, ראשית לשר, שנית, היא ממש בימים אלה מעוניינת לפנות לוועדות שידונו בהמלצות הוועדה, אז תודה רבה לאדוני שהוא פותח את הדלת
בקי כהן קשת:  אנחנו ממש בימים אלה מגישים לאדוני בקשה לקיום דיון ספציפי בהמלצות הוועדה
אלי אפללו: מבחינת הוועדה, לפנות למנהלת הוועדה, לתמי ברנע, או לעאליה, בסדר? ואנחנו, כמובן, נקדיש לזה דיון בנושא
בקי כהן קשת: מצוין
בקי כהן קשת:  רק אם אפשר, אדוני, עוד שתי נקודות? תודה רבה
בקי כהן קשת:  חוץ מהנושא של ביטחון תזונתי, שהוא, כאמור מרכזי ביותר בעינינו, ונרחיב על זה בדיון שיוקדש לכך, לרבות הקשר בין החינוך וילדים שמגיעים למערכת החינוך רעבים ולא מפיקים מכך תועלת רבה, מלבד כך, שני נושאים והצעות הקשורים בדו"ח של ביטוח לאומי: אחד, המדבר על אחוז גבוה במיוחד במשפחות גדולות, ובמיוחד במקבלי קצבת נכות והבטחת הכנסה
בקי כהן קשת:  הקצבאות הללו, גם הנכות וגם הבטחת ההכנסה, לא גדלות כאשר המשפחה גדלה
בקי כהן קשת:  זאת אומרת, כשיש שני ילדים או כשיש שישה ילדים, הם מקבלים בדיוק את אותו הסכום
בקי כהן קשת:  ההיגיון פשוט מחייב שיש יותר ילדים רעבים במשפחות הללו, ונראה לי שזה גם נושא ראוי
בקי כהן קשת:  הייתי שמחה לשמוע את הנתונים המפורטים, אם הנציגים יכולים לתת לנו, על הנתונים המדויקים- שיפורטו בדיוק מה ההשלכות הכספיות
בקי כהן קשת:  אם אנחנו נעלה בדיוק לאוכלוסיות היעד הספציפיות שאנחנו יודעים שהן במצוקה, נוכל להוסיף להן לקצבה
בקי כהן קשת:      הנקודה האחרונה, גם כן קשורה לדו"ח של ביטוח לאומי ולשאלת אדוני על החילוץ מעוני
בקי כהן קשת:  בנושא של הדיס-רגרד, כמובן, שגם כן אני יודעת שיש דו"ח מצוין של הביטוח הלאומי ואולי יוכלו להרחיב בפני אדוני על ההשפעות של הדיס-רגרד בהבטחת הכנסה, על מנת שאנשים באמת יוכלו להיחלץ מעוני
בקי כהן קשת:  תודה, אדוני
רן מלמד: שמי רן מלמד, הייתי במשך עשרים ושתיים שנה מנכ"ל עמותת "ידיד", אני היום הקמתי ארגון חדש שנקרא "נקודת מפנה", שעוסק בקידום מדיניות של רווחה כלכלית
רן מלמד:  יצא לי, בעוונותיי, לעסוק הרבה מאוד גם בנושאים של עוני, חילוץ מעוני, מיצוי זכויות וכד'
רן מלמד:  אני יזמתי את חוק המועצה לביטחון לאומי
רן מלמד:  תבונתי שצריך לעשות בו תיקון מהותי
רן מלמד:  אם אתה תרצה לראות את הצעת החוק המתקנת שכתבתי, אני אשמח להראות לך, כי צריך לתת למועצה היום שיניים שמשרד האוצר עקר לה אותן, ובלי השיניים האלה, שהן גם שיניים תקציביות אבל גם שיניים של סמכויות, אין על מה לדבר על הצלחותיה
רן מלמד:       אבל המועצה לא עוסקת רק בילדים
רן מלמד:  אני רוצה, ברשותך, להגיד כמה מילים על הילדים, למשל הנושא הביטחון התזונתי שדיברו פה
רן מלמד:  אף אחד לא הזכיר פה שחלק גדול מבעיית הביטחון התזונתי צריכה להיפתר במערכת החינוך
רן מלמד:  לפני עשרים ושתיים שנה, כתבתי, ונעזרתי בראש הממשלה דאז, אריאל שרון ובחברות הכנסת אז, יולי תמיר ורוחמה אברהם, להעביר את מה שנקרא: "חוק ארוחה חמה לתלמיד"
רן מלמד:  חוק שהמטרה שלו זה שכל ילד במערכת החינוך יקבל ארוחה חמה במהלך יום הלימודים שלו
רן מלמד:  היו לחוק הזה שני עקרונות מרכזיים: הראשון - - -
קריאה: זה גם היה משולב, בטח, עם יום לימודים ארוך?
רן מלמד: רגע, אני אגיד
רן מלמד:  העיקרון הראשון: כל הילדים אוכלים
רן מלמד:  כדי שלא יהיו מעמדות בכיתה של ילדים רעבים וילדים שמביאים את האוכל מהבית כי הם יכולים
רן מלמד:  העיקרון השני דיבר על המחיר
רן מלמד:  מדובר על מחיר דיפרנציאלי
רן מלמד:  ילדים שההורים שלהם בעלי יכולת כלכלית- ישלמו, וילדים שהוריהם נמצאים במצוקה כלכלית, לא ישלמו
רן מלמד:  החוק התחיל ב-200,000,000 שקלים לשנה, וכיום הוא עומד על קרוב למיליארד שקלים בשנה, אבל הוא לקוי מאוד
רן מלמד:       אני חושב שהוועדה צריכה להביא לכאן את אנשי משרד החינוך ולקבל מהם תשובות על מה קורה עם הביצוע של חוק ארוחה חמה לתלמיד, בשני היבטים, ואני חושב שזה מאוד חשוב: הראשון: הסכם אופק חדש, שנעשה עם הסתדרות המורים, עיקר חלק מההגדרה של יום לימודים ארוך בבתי הספר, מה שאמר שבאופן אוטומטי, בתי ספר שהיה מגיע להם ארוחה חמה- יצאו מהמערכת
רן מלמד:  הדבר השני: במשך עשר שנים, משרד האוצר ומשרד החינוך, שאמונים על גיבוש הרשימה של בתי הספר שזכאים לקבל הזנה, לא עדכנו את הרשימה
רן מלמד:  זה אומר שיש היום לא מעט בתי ספר שמגיע להם לקבל ארוחה חמה ביום הלימודים, ולא מקבלים
רן מלמד:  ופה אנחנו מדברים רק על היסודי, כי התיקון שעשו בחוק מדבר רק על היסודי
רן מלמד:      הדבר השני שצריך לעשות, חשוב מכל, ואגב כל מה שאני אומר מגובה בהצעות חוק שאם תרצה אני אשמח להגיש לך אותן - -
אלי אפללו: אני אשמח מאוד, כי זה נושא, לדעתי, חשוב מאוד - - - המדינה, לפני 60 שנה, נתנה ארוחה בבתי ספר, כשהמדינה הייתה במצב לא כל כך טוב - -
רן מלמד: ואני אגיד יותר מזה, אדוני
רן מלמד:  מעבר לזה שצריך להרחיב את פרויקט "ארוחה חמה" לחטיבות הביניים ולחטיבות העליונות; לגני החובה הצלחנו להרחיב אותו; מה שאנחנו ניסינו לעשות עוד, ואתה דיברת על מה שהיה לפני 60 שנה, זה להקים מודל שנקרא: "מטבחים קהילתיים"
רן מלמד:  כמו, למשל, זה שפועל בחורה, כמו זה שפועל במגדל העמק, שבמסגרתו אתה מייצר, בעצם, מקומות תעסוקה לאוכלוסיות מעוטות הכנסה והזדמנויות, כמו אימהות חד הוריות ואנשים שחיים בעוני, שמבשלים, ברמה המקומית, לבתי הספר, לילדים שלהם שלומדים בכיתות, ונותנים אוכל
רן מלמד:  יודעים שזה עובד כלכלית
רן מלמד:       אני לפני שלוש ממשלות הצלחתי לשכנע את משרד החינוך ואת משרד האוצר להתחייב לרכוש ממטבחים קהילתיים כאלה ארוחות חמות לפרויקט "ארוחה חמה"
רן מלמד:  בגלל שממשלות נופלות כל הזמן- הפרויקט הזה לא מתקדם, ואני חושב שצריך, בהקשר הזה, לקדם אותו, כמו גם את הנושאים של מיצוי זכויות, ואני אשמח לעזור לך בוועדה ככל שתרצה
אלי אפללו: אתה מוזמן להיות אורח כבוד בוועדה
רן מלמד: לא כבוד, אבל אורח
אלי אפללו: אני רוצה לתת למשרד האוצר
אלי אפללו:  בבקשה, דניאל
דניאל בלנגה: תודה
דניאל בלנגה:  דניאל בלנגה, אגף תקציבים במשרד האוצר
דניאל בלנגה:  אז אנחנו כמובן מכירים את דו"ח העוני של ביטוח לאומי ולומדים אותו בכל שנה כשהוא מפורסם
דניאל בלנגה:  בסופו של דבר, כמו שאנחנו רואים גם בנתונים, הדרך הנכונה והבטוחה ביותר לצאת ממעגל העוני זה השתלבות בשוק התעסוקה, ואנחנו תמיד נפעל ונמשיך לפעול כדי לתמרץ ולעודד משפחות להשתלב בשוק התעסוקה
דניאל בלנגה:  עם זאת, ברור שלא תמיד זה מספיק וגם לא כולם יכולים תמיד להשתלב בשוק התעסוקה, ולכן יש לממשלה מגוון של מענים נוספים כדי לתת למשפחות העניות ולהתמודד עם העוני, בין אם זה דרך הקצבאות של ביטוח לאומי, דרך השירותים של משרד הרווחה והתוכנית: "נושמים לרווחה", מחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות, וכל הדברים האלה
דניאל בלנגה:  כמובן שככל שיש למשרדים תוכניות חדשות שהם ירצו לעשות בנושא - אנחנו עכשיו נכנסים לדיוני התקציב, אז כמובן הכל על השולחן ויכול להיות בדיון לקראת התקציב הקרוב
אלי אפללו:  אני רק אבקש ממך להתייחס לאותן תוכניות, שכנראה היו בעבר באיזו שהיא צורה, איך להקטין את מדד העוני של הילדים, אם זה בעזרת רעיונות שעלו פה, - - - או תיקון אותו חוק של המועצה הארצית לביטחון תזונתי
אלי אפללו:  יש הרבה מה לעשות, אבל אני לא הייתי רוצה לראות ילד שהולך לישון רעב
אלי אפללו:  ילד רעב לא מסוגל ללמוד, ולצערי יש הרבה מאוד בזבוז גם בצד אחר, של אותו מזון שנזרק, אבל על זה נדבר בהזדמנות אחרת
אלי אפללו:  בבקשה, תומא
עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היו"ר
עאידה תומא סלימאן:  אני חושבת שקודם כל מצוין שאנחנו מקיימים את הדיון הזה, אבל אני בכל זאת מזועזעת מהתגובות של נציגי המשרדים השונים
עאידה תומא סלימאן:  אתם יודעים שאנחנו עומדים מול מגפה, שרק הולכת ומתעמקת יותר ויותר
עאידה תומא סלימאן:  פה דיברנו על אחוזים של אנשים וילדים שנמצאים מתחת לקו העוני
עאידה תומא סלימאן:  אנחנו לא דיברנו על מידת העוני ועומק העוני שהם נמצאים בו
עאידה תומא סלימאן:  אולי העקומה היא כזו שטוחה, שהיא לא משתבשת, אבל אתם לא בדקתם את עומק העוני, ואתם יודעים שעומק העוני הולך ונעשה יותר ויותר קשה, ואתם לא מצליחים להעלות את האנשים
עאידה תומא סלימאן:       לשבת פה במשרד האוצר, שאחראי על המדיניות הכלכלית הדורסנית במדינה הזו, אתם לא עושים כלום כדי לשנות את המציאות- להיפך, אתם מקשים
עאידה תומא סלימאן:  אתם מדברים על להכניס יותר אנשים לתעסוקה? אתם יודעים שיותר ויותר משפחות עם שני מפרנסים יורדות מתחת לקו העוני
עאידה תומא סלימאן:  מה עשיתם עם זה? אנשים כן עובדים ובכל זאת לא מצליחים להתקיים בכבוד
עאידה תומא סלימאן:  אנשים שנמצאים במעגל העוני הם אנשים שבדרך כלל עובדים בעבודות שלא מקבלים עליהן שכר מתאים
עאידה תומא סלימאן:  אתם נותנים למישהו להרים את שכר המינימום? אתם מאשרים את זה? אתם עובדים בכל הכוח כדי למנוע צעדים כאלה
עאידה תומא סלימאן:  אתם בעצם, אלה שמוסיפים לעניין העוני במדינה הזו
עאידה תומא סלימאן:  המדיניות שלכם, של משרד האוצר ושל הממשלות, אחת אחרי השנייה, רק מעמיקה את העוני
עאידה תומא סלימאן:      אני מדברת מתוך כעס כי אני יודעת גם כן מי הנפגעים העיקריים
עאידה תומא סלימאן:  בגלל זה, אולי, אין לכם אינטרס לעבוד כל כך קשה
עאידה תומא סלימאן:  כי כשאני מסתכלת על הסטטיסטיקה של האוכלוסייה הערבית, 55% מהילדים אין להם ביטחון תזונתי
עאידה תומא סלימאן:  מישהו בדק את הביטחון הבריאותי שלהם? אתם יודעים כמה מוותרים על תרופות, על ביקורים ועל טיפולי שיניים לילדים האלה? הילדים האלה לא חולמים על חוגים
עאידה תומא סלימאן:  אי אפשר לחשוב על חוגים אצלם
עאידה תומא סלימאן:  אנחנו מדברים, אם לילד מגיעה פרוסת לחם באותו יום, או שלא מגיע פרוסת לחם
עאידה תומא סלימאן:  אלה זכויות הילד? זכות הילד לגדול ולהתפתח ולקבל גם חינוך מתאים
עאידה תומא סלימאן:  אנחנו לא מדברים על איך המדיניות הכללית, שמונעת קיום בתי ספר כמו שצריך, שהתוכניות האלה לא מגיעות
עאידה תומא סלימאן:      משרד הרווחה - תלושי המזון שחולקו, אתם יודעים איך הם חולקו במשרד הפנים, שהיה אחראי? איך חולקו, לאן הגיעו ואיך השתמשו בהם? תוכניות ה-"נושמים לרווחה": באמת, כמה אנשים מקבלים את השירות הזה, ומה מקבלים בתוכו? זה פלסטרים
עאידה תומא סלימאן:  אתם נותנים פלסטרים לפצע שכבר לא רק מדמם, מכייח, אפילו
עאידה תומא סלימאן:      אני חושבת שהגיע הזמן לעשות עבודה רצינית
עאידה תומא סלימאן:  מאכזב מאוד שיש מועצה שכבר עשר שנים אמורה להיות, והם מיודעים בסטטיסטיקה
עאידה תומא סלימאן:  התפקיד שלהם הוא לדעת את הסטטיסטיקה, או למצוא פתרונות ולקדם אותם? איפה הפתרונות של המועצה? איפה המועצה בכלל?     אני חושבת שהגיע הזמן להגיד, אני גם מזועזעת מהעובדה שמציגים מצגת כזו שאין בה פילוח לפי אוכלוסיות
עאידה תומא סלימאן:  מה זה צריך להיות? את מה מטשטשים במצגת כזו? אתם צריכים להגיע ולהגיד, ולסמן
עאידה תומא סלימאן:  להגיד: "דווקא לאוכלוסייה הזו"
עאידה תומא סלימאן:  מה התוכניות? עניין הדיס-ריגרד? תסתכלו על המשפחות של הורה יחיד, שזה בדרך כלל 90% נשים, אימהות יחידניות
קריאה: 96
עאידה תומא סלימאן: מה עשיתם עם הדיס-ריגרד? בכל פעם שמדברים על הדיס-ריגרד מדברים על הורדת המזונות
עאידה תומא סלימאן:  המזונות זה אוכל לילדים
עאידה תומא סלימאן:  גורמים לאישה לוותר על עבודה כדי שלא תאבד את המזונות, או כדי שלא יורידו לה מס הכנסה
עאידה תומא סלימאן:  זה המדיניות שלכם
עאידה תומא סלימאן:  מה אתם עושים בזה?
אלי אפללו: תומא, על זה אני הולך להגיש הצעת חוק, בנושא הזה
רן מלמד: יש הצעה מוכנה, אם תרצה אני אעביר לך
אלי אפללו: אני אשמח
אלי אפללו:  אני נתקלתי בזה בכמה מקומות
אלי אפללו:  תראו, מה שאומרת תומא הם דברים נכונים, וגם אמרתי את זה קודם
אלי אפללו:  קודם כל, לגבי הנושא של הניתוח, חייבים לראות את אותו אחוז שדיברנו עליו, קרוב ל-48% חרדים ו-47%, נדמה לי, ערבים, והשאר זה 13%; זאת אומרת, הבעיה שלנו, בנושא של מדד העוני ושל ילדים שהם מתחת לקו העוני היא בעיקר באוכלוסיות החלשות, הערביות והחרדיות
אלי אפללו:  אני מבקש גם מהאוצר לקדם רעיונות, כי המגמה היא בעלייה, זה לא משנה אם עלינו באחוז או בחצי אחוז, אבל אין ירידה, ופה הבעיה שלנו
אלי אפללו:  עם כל מה שהמדינה עושה וכל מה שהיא רוצה לעשות, והכוונות הן טובות, אבל כנראה שהן לא ממוקדות, אני לא יודע לומר את זה, אני לא ניתחתי ואני לא מכיר את זה לעומק, אבל אתם המומחים, אתם מכירים את זה הכי טוב
אלי אפללו:  אם זה הביטוח הלאומי, משרד הרווחה, משרד האוצר, משרד החינוך, השלטון המקומי, פה יושבים באמת כל האנשים שיכולים לתת פתרונות
אלי אפללו:  והמדינה רוצה
אלי אפללו:  זאת אומרת, אני לא שמעתי פה כרגע שיש בעיה כספית במשהו
אלי אפללו:  המדינה נותנת את הכסף
אלי אפללו:       מאוד חשוב לי שבאמת נוכל לתת פתרונות כדי להקטין את המגמה, שהולכת לכיוון הפוך
אלי אפללו:  אני אומר את הדברים האלה כי נאמר פה בצורה ברורה: הביטחון הקיומי של חברה הוא בדיוק בנקודה הזו
אלי אפללו:  אנחנו לא מדברים רק על ההורים, אנחנו מדברים על הילדים, וזה מעגל ראשון, שני ואולי שלישי של עוני
אלי אפללו:  זאת הבעיה שלנו, ולכן צריך לבוא עם פתרונות, ולא להשאיר את זה רק במצב של תקציב פה-תקציב שם
אלי אפללו:  זה צריך להיות פתרון כולל
אלי אפללו:  אפשר לבוא עם תכנית לשנה, שנתיים, שלוש, אבל זה חייב להיות באמת מצב שנוכל לדעת שיש לנו תוכנית, שעוקבים אחריה ומיישמים אותה, עם איזה שהם מדדי ניהול, שנוכל לדעת בדיוק איפה הבעיות ומה הפתרונות
תמי סלע: אפשר הערה ממש קטנה? רק להזכיר, אני לא יודעת אם מישהו פה יידע לתת את התשובה, זה שהייתה וועדה שמונתה בנושא של מלחמה בעוני, ועדת אלאלוף
תמי סלע:  היא הגישה המלצות
תמי סלע:  אני לא יודעת בדיוק איפה עומד יישום ההמלצות
תמי סלע:  הייתה תוכנית, זאת אומרת - -
אלי אפללו: אז לכן מה שאמרה גם תומא, כל פעם מתחלפת ממשלה, ואנשים לא זוכרים מה היה בממשלה הקודמת, ואם הייתה ועדת אלאלוף - כל אחד זוכר ויודע מה זה, אבל הנה, אני, רק עכשיו הזכרת לי את זה
אלי אפללו:  אנחנו לא ממציאים את הגלגל, אבל צריך לקחת - -
תמי סלע: אז זהו, היא לא קיבלה את התקציב, פחות ממחצית התקציב - -
עאידה תומא סלימאן: זאת הבעיה - -
אלי אפללו: תומא, את צינית היום
עאידה תומא סלימאן: אני צינית בגלל הכאב שבנושא
עאידה תומא סלימאן:  אתם אומרים כמה תוכניות אתם עושים - -
אלי אפללו: תומא, בבקשה
אלי אפללו:  בבקשה, אימאן
אימאן ח'טיב יאסין: צוהריים טובים לכולם, כבוד היו"ר
אימאן ח'טיב יאסין:  אני מברכת על הישיבה
אימאן ח'טיב יאסין:  אני נמצאת בפעם הראשונה בוועדה ואני נזכרת בשיחות בינינו, שאתה אכן מתכוון לעשות ולעסוק בדברים, ולהביא לתוצרים, ולא רק לדבר את הדברים
אימאן ח'טיב יאסין:  אני רוצה, מכל לבי, לאחל שאכן זה מה שיהיה
אימאן ח'טיב יאסין:       אני בטוחה שיש כאן במשכן ח"כים וח"כיות שזה בדם שלהם, ושהם אכן מוכנות ומוכנים להירתם למשימה הזו, במיוחד כשאנחנו מדברים על ילדים מוחלשים, ואני לא קוראת ילדים חלשים, הם מוחלשים; לא רק בגלל שהם קטנים, אלא בגלל שישנה, ולא בקטע של האשמות אלא באמת בקטע של עובדות קיימות, בגלל שיש מדיניות מובנית שכל הזמן מדירה אותם, ואפילו מעט המשאבים המוקצים - אין פיקוח ואין מעקב על לאן הם מגיעים ואיך הם מיושמים בשטח
אימאן ח'טיב יאסין:  ולכן, אני חושבת שאנחנו לא באנו להתחכם כאן ולשים נתונים; הנתונים עולים כל הזמן
אימאן ח'טיב יאסין:  ילדים שנמצאים במעגל העוני הם דור שני, שלישי ורביעי, והם ימשיכו, אם לא תצא מהמקום הזה מדיניות אחרת, שמבקשת וגם עושה למען יישום והוצאת אותם הילדים מהמעגל הזה
אימאן ח'טיב יאסין:      לצערי הרב, שתי אוכלוסיות, אפילו שזה לא מוזכר כאן בדו"ח העוני, גם של הביטוח הלאומי וגם של עמותת "לתת", זה ידוע לכולנו איזה ילדים הם, הכתובת על הקיר
אימאן ח'טיב יאסין:  ושוב, אי אפשר להתחמק מהעובדה שזו האוכלוסייה החרדית והאוכלוסייה הערבית
אימאן ח'טיב יאסין:  גם באותו דו"ח, כל הזמן חשבנו שאחד העקרונות שבאמת יכול להוציא ילדים ממעגל העוני זה שני מפרנסים, אבל ראינו בדו"ח האחרון שלצערנו הרב, ישנם שני מפרנסים במשפחה ועדיין הם לא יכולים לצאת ממעגל העוני, וזה בגלל שאותם מפרנסים מקבלים שכר מינימום, שזה לא מספיק לכלום
אימאן ח'טיב יאסין:  אנחנו לא יכולים להתעלם מיוקר המחייה שפוקד אותנו, ויש כאן עלייה נוראית בחודשים האחרונים
אימאן ח'טיב יאסין:      ואגב ביטחון תזונתי, אנחנו מדברים על ילדים שאין להם את האפשרות למנה חמה, ויש במשרד החינוך תוכנית ליום חינוך ארוך שמגישים בה ארוחה חמה, והיא לא מגיעה לכל הילדים, כי לא כל בתי הספר שמגיע להם להיות בתוך התוכנית, ולא משנה הסיבות כבודו, ואני באמת מבקשת מהוועדה לבחון את הסוגייה הזו; אם מדובר בשכונות בתוך ערים שנמצאות במצב סוציו-אקונומי גבוה אבל יש שם שכונות מצוקה, אז הם לא מקבלים כי היישוב כולו במצב סוציואקונומי גבוה, או יישובים שנמצאים במועצות אזוריות על אותו רקע של בעיה, או יישובים שפשוט מאוד בשלוש-ארבע, ולא מקבלים מהם חינוך ארוך ולא מקבלים ארוחה חמה
אימאן ח'טיב יאסין:  הדברים הבסיסיים בסולם מסלאו זה לאכול
אימאן ח'טיב יאסין:  ולכן, הגיע הזמן, כבודו, אכן לעשות דברים, וזה צריך להיעשות בכל המישורים שנוגעים לאותם הילדים
אימאן ח'טיב יאסין:  אין ספק שמשאבים זה מילת המפתח, והמשאבים נמצאים במשרד האוצר
אימאן ח'טיב יאסין:  לא נשלה את עצמנו
אלי אפללו: תודה, חברת הכנסת אימאן
אלי אפללו:  אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך
אלי אפללו:  בבקשה, אפרת
אפרת קמחי: אני אפרת קמחי, עובדת במנהל הכלכלה והתקציבים, מנהלת תחום בכיר במשרד החינוך
אפרת קמחי:  אני קודם כל אתייחס לנושא של ההזנה שעלה פה
אפרת קמחי:  אז באמת הזנה זה תקציב שניתן לכל תלמיד שלומד במסגרת יום חינוך ארוך ולכל הצהרונים, אבל כמו שציינה חברת הכנסת, כנראה לא כולם מגיעים ודורשים את זה אז לא כולם מקבלים, אבל ההקצאה ניתנת והתקציב פתוח לכולם
אימאן ח'טיב יאסין: סליחה, אני חייבת לענות
אימאן ח'טיב יאסין:  אני הייתי בוועדת החינוך בקדנציה הקודמת, ופשוט התשובה שקיבלתי היא שיש קריטריונים ושצריך לשנות אותם, אז לא לזרוק את זה שוב על: "אנשים לא דורשים", אין להם אפשרות אפילו לדרוש, ואז צריך לשנות את הקריטריון
אפרת קמחי: הקריטריונים - יכול להיות שמה שהיה בעבר שונה, אבל כיום הזנה מגיעה לכל תמיד שלומד במסגרת יוח"א, וכל תלמיד שנמצא בצהרונים
אלי אפללו: מה זה יוח"א? יום לימודים ארוך?
אפרת קמחי: זה תלמיד שלומד במסגרת יום לימודים ארוך
אפרת קמחי:  כמו שעלה פה, אחד הדברים הכי כואבים שחוזרים על עצמם, זה שילד שגדל במשפחה ענייה- יש איזו שהיא מעגליות, והצפי הוא שבעתיד הוא גם יהיה בעל משפחה ענייה, וזה משהו שצריך לפרוץ אותו
אפרת קמחי:  אחד הכלים, באמת, לצמצום פערים - זה מערכת החינוך
אפרת קמחי:  משרד החינוך מפעיל המון תקציבים וכלים, גם שמיועדים ספציפית למגזר הערבי, הבדואי, הדרוזי, וגם למגזר החרדי יש תוכניות
אפרת קמחי:  יש החלטות ממשלה של תקציבים שמיועדים ספציפית למגזרים האלה
אפרת קמחי:       גם בחטיבות העליונות, שראינו שיש פערים במשאבים שמקבל תלמיד במגזר הערבי לעומת תלמיד שלומד במגזר היהודי- גם שם הפעלנו משאבים, כלים ותוכניות כדי לצמצם את הפערים האלה, כי לכל תלמיד מגיעה קודם כל הזדמנות שווה, וההזדמנות השווה היא שקודם כל יהיה משאב שווה לכולם
אפרת קמחי:      אני רוצה להגיד שכל התוכניות היום במשרד נשענות על פרמטרים שמעודדים צמצום פעמים, אם זה תקציבים שיוצאים במסגרת קולות קוראים, בתמיכות, זה הכל נשען על אשכולות הלמ"ס
אלי אפללו: אפרת, יש לי בקשה
אלי אפללו:  אנחנו אמנם יושבים בוועדה ולא מכירים את כל התוכנית של משרד החינוך
אלי אפללו:  אני אבקש, בראשי פרקים, להוציא מכתב ולתת לנו הסברים מה משרד החינוך עושה לצמצום הפערים, ואז אני רוצה גם למדוד את זה
אלי אפללו:  אנחנו נשב פה בשנה הבאה, ואז נשאל: "איך זה יכול להיות? מה עשינו? מה עשינו טוב? מה לא עשינו טוב?"