GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אפללו: האם ההנחיות האלה מתקיימות? זאת השאלה
אלי אפללו:  זאת אומרת, זה שיש הנחיות, אני שמח, אני רואה אותן פה, שתוך 14 ימים, וזה בסדר וזה אפילו מצוין
אלי אפללו:  השאלה אם זה בפועל מתקיים, ואם לא מתקיים, למה?
חנית בכר: אז עוד כמה משפטים
חנית בכר:  הנוהל בעצם קובע גם דיווח
חנית בכר:  חובת דיווח שנשיא או סגנו של כל בית משפט מחויב, הוא אחראי על היישום של הנוהל בבתי המשפט, והם מחויבים לדווח אחת לחצי שנה למנהל בתי המשפט, ובאמצעותו לנשיאת בית המשפט העליון, על כל חריגה מהוראות הנוהל
חנית בכר:  ממעבר גם שלי על הדיווחים השונים שהוגשו למנהל בתי המשפט, אפשר לראות שיש חריגה או שתיים בכל תקופה של דיווחים, והדיווחים האלה, יש להם גם הסברים
חנית בכר:  כמו לדוגמא, המתנה לחוות דעת אפוטרופוס, בקשה של הקטין להישמע, ולכן היה צריך לקבוע את הדיון כיומיים או שלושה מעבר לזמן שנקבע
אלי אפללו: יש שקיפות לנושאים האלה של הדיווח? נניח, אני רואה להבהיר
חנית בכר: כן, כן, אם הוגשה - - -
אלי אפללו: נניח שהוגשה בקשה, ועברו 14 ימים, איפה אני יכול לראות את זה אם לא היה דיון? ואם היה דיון תוך 14 ימים, אני מצפה שנוכל לראות את זה באיזשהו אתר
חנית בכר: קודם כל, הצדדים כמובן מסבירים
חנית בכר:  יש החלטה שמנמקת למה לא נקבע דיון תוך 14 ימים
חנית בכר:  הוגשה אלינו גם לא מזמן, בקשה מכוח חוק חופש המידע בנוגע לדיווחים, והתשובה שלנו נענתה ופורסמה גם באתר שלנו
נירה לאמעי רכלבסקי: מה הייתה התשובה?
חנית בכר: על מספר הדיווחים שהוגשו ומה הסיבות לחריגה
אלי אפללו: רגע, ממתי ההנחיות האלה?
קריאה: מ-2019
אלי אפללו: יפה, הוארך בשנה
אלי אפללו:  בואי ניקח את שנת 2021
אלי אפללו:  אם את יכולה לתת לי איזשהו דו"ח, כמה פניות היו, מתי הפניות האלה נדונו אם בכלל, ואם הן לא נדונו, מה קרה? אני מבקש, אם יש לך את הנתונים עכשיו, מעולה, אם לא את יכולה להציג אליי את זה תוך שבוע נניח
אלי אפללו:  האם את יכולה לתת לי את מה ששאלתי עכשיו תוך שבוע?
חנית בכר: אז רק כדי לדייק את השאלה שלך
חנית בכר:  אתה מבקש לדעת לגבי הדיווחים, החריגה ממועד הדיווח, או לגבי - - -
אלי אפללו: אני רואה, תראו, יש פה בקשות
אלי אפללו:  אני רוצה לדעת נתונים לגבי הנוהל
אלי אפללו:  הכי פשוט
חנית בכר: אז אני אגיד
חנית בכר:  זה בדיוק המפשט הבא שבאתי להגיד, ובגלל זה נמצאת כאן גם ד"ר גלי אביב
חנית בכר:  הנוהל נקבע כהוראת שעה, עד ממש לסוף חודש אפריל, 25 באפריל 2023
חנית בכר:  וזאת כדי שבתקופת הזמן הזו, ייערך מחקר מעמיק לגבי השפעות הנוהל, התוצרים שלו, הממצאים שלו
חנית בכר:  כאשר בתום התקופה הזאת, יוחלט על ידי הנשיאה אם להאריך, לתקן או להפוך אותו להוראת קבע
חנית בכר:  המחקר נמצא בשלבים מתקדמים
אלי אפללו: למה מחקר? אני רוצה להבין דבר פשוט
אלי אפללו:  אני מדבר על דבר שהוא יחסית פשוט
אלי אפללו:  לוקחים שנה מסוימת, הנתונים קיימים כמו שאת אומרת
חנית בכר: הנתונים נמצאים במסגרת המחקר
אלי אפללו: דקה, תומא, אני הפסקתי אותך, תשאלי את השאלה
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת שיושב הראש שואל לא על השפעתו, איך התוצרים שלו, הוא שואל שאלה פשוטה שקשורה לסטטיסטיקה
עאידה תומא סלימאן:  כמה בקשות היו בתקופה הזו, כמה מהן נידונו תוך 14 ימים? ועכשיו, לפני רגע, את אמרת שהייתה בקשת מידה בנוגע לשנה האחרונה - - -
חנית בכר: לגבי הדיווחים על החריגה, הבקשה ההיא
עאידה תומא סלימאן: בסדר, אבל יכולתם להפיק דו"ח לפני בקשת המידע הזו
עאידה תומא סלימאן:  כמדומני שאתם יכולים להפיק, ובטוח יש לכם איזשהו דו"ח שמתייחס לכמה בקשות הוגשו לבית המשפט, בכמה מהן התקיימו דיונים
עאידה תומא סלימאן:  אני יודעת שתמיד יש לכם בעיות בבתי המשפט בסטטיסטיקה
עאידה תומא סלימאן:  אני התנסיתי בזה שמונה שנים
עאידה תומא סלימאן:  אבל, האם יש? האם נוכל לקבל?
שפרה שחר: חברת הכנסת, יש כאן מחקרים ויש כאן דוקטור שחקר את הנושא הזה ויש לו נתונים
שפרה שחר:  הוא חקר 430 החלטות של בית המשפט מהשנים האחרונות
עאידה תומא סלימאן: בסדר, ראיתי גם את נייר העמדה וקראתי
קריאה: הם לא נותנים נתונים
שפרה שחר: יש למעלה מ-40,000 - - -
עאידה תומא סלימאן: סליחה, סליחה
עאידה תומא סלימאן:  הבקשה הייתה לבתי המשפט
עאידה תומא סלימאן:  הייתה בקשה לבתי המשפט
עאידה תומא סלימאן:  ברצוננו לדעת אם בית המשפט יכול להפיק את הסטטיסטיקה הזו
עאידה תומא סלימאן:  אחר כך אולי נתקדם הלאה
עאידה תומא סלימאן:  בבקשה גבירתי
גלי אביב: אני רק אשמח לענות על השאלה שלך
גלי אביב:  אני ד"ר גלי אביב, מנהלת מחלקת המחקר של הרשות השופטת
גלי אביב:  בעצם השאלה לגבי - - -
אלי אפללו: הנתונים אצלך
גלי אביב: לא כל הנתונים
גלי אביב:  אני רק אסביר שנייה
גלי אביב:  הנוהל מבוסס על חוק להסדר התדיינויות במשפחה
גלי אביב:  מגישים או בקשה לסעד דחוף, לפי טופס 6, לפי תקנה 12א'3
גלי אביב:  בעצם הוא מבוסס על זה
גלי אביב:  הבקשה לסעד דחוף והבקשה לסעד זמני שיש בתוך התיק העיקרי של התלה"מ, תיק לאחר הסדר התדיינויות במשפחה, זה לא רק בקשות להבטחת קשר
גלי אביב:  ולכן, היכולת שלנו לשלוף מהמערכת את כל הבקשות האלה, יש לנו בעיה לשלוף אותן
גלי אביב:  ולכן, בין היתר עשינו את המחקר המעמיק שאנחנו עושים עכשיו
גלי אביב:  על מדגם של תיקים, אבל מדגם גדול, ועוד שנייה אני אכנס למחקר ומה שעשינו, אבל בגדול, כל עוד אין סוג בקשה ייחודית לבקשה הזאת, וכמו שהגדירו את הנוהל, נשנים על סדרי הדין והבקשות שמוגשות, ולכן אין לנו, רק לגבי הנתונים האלה, לגבי כל הבקשות שיש להבטחת קשר
אלי אפללו: צר לי, לא הבנתי
אלי אפללו:  אני שואל שאלה מאוד פשוטה
עאידה תומא סלימאן: ככה זה בתי המשפט
עאידה תומא סלימאן:  בכל נושא שתשאל, אין להם יכולת להפיק נתונים
אלי אפללו: רגע, סליחה
אלי אפללו:  אם אני לא הבנתי, בטח יש פה הרבה שלא הבינו
גלי אביב: רק בכמה מילים
גלי אביב:  ההליך של סעד זמני יכול להיות לעוד דברים חוץ מהנושא של מוגנות הקשר
גלי אביב:  יש כל מיני דברים כמו עיכוב יציאה מהארץ
גלי אביב:  ההליך הזה, כשהם בודקים, רוצים לבדוק את ההליך של מוגנות, הם נתקלים בעוד בקשות לסעדים זמניים, לא רק מוגנות
גלי אביב:  אז אין להם יכולת, לא ממיינים את זה במערכת של בתי המשפט לפי סוגים
גלי אביב:  אז הם צריכים לבדוק בצורה ידנית
אלי אפללו: סליחה, חברים, אני רוצה להבין
אלי אפללו:  כשמישהו הגיש בקשה עכשיו לדיון דחוף
אלי אפללו:  עזבו את המילה ניכור, אני לא מדבר עכשיו על המילה ניכור
אלי אפללו:  הגישו בקשה לבעיה מסוימת, אחד ההורים הגיש בקשה
אלי אפללו:  לא יודע מה
אלי אפללו:  זה נרשם אצלכם
גלי אביב: אז יש לנו בקשה לסעד דחוף
גלי אביב:  זה יכול לכלול כל מיני דברים, גם הבטחת קשר, גם צו יציאה מהארץ, וכל מה שנמצא תחת ההגדרה של סעד דחוף לפי החוק להסדר ההתדיינות במשפחה
דבי ביטון: אז אתם צריכים להיכנס ולחפש ידנית
אלי אפללו: בתוך הסעד הזה, יש את הנושא של מוגנות ילדים?
גלי אביב: אם אני נכנסת ידנית, בקשה-בקשה, אני יכולה
אלי אפללו: עוד פעם ידנית, נו באמת
דבי ביטון: אבל אם זה מופנה לבית משפט לענייני משפחה, סביר להניח שהרקע הוא זה
אלי אפללו: את יודעת מה, נניח שאתם צריכים לשלוף ידנית, אז בואו תהיו קצת מעבר
אלי אפללו:  הלוא אנחנו מדברים עכשיו, על מצב של מוגנות הילדים
אלי אפללו:  אם אחד ההורים רוצה לצאת לחוץ לארץ, האמת שזה לא מעניין אותי, ומנעו ממנו את היציאה, בסדר, זה לא מעניין אותי
אלי אפללו:  אבל, אם חס וחלילה, לא יודע
אלי אפללו:  לא יודע אם זה כרגע בגלל הילד או לא, אבל ברגע שיש איזשהו משהו שקשור לנושא של הילד, וזה מובהק, צריך להיות איזשהו רישום מסוים
אלי אפללו:  כשאני רוצה היום להבין מה הבעייתיות בזכויות הילד בין אותם הורים, חשוב לי לדעת גם מה היקף הבעיה
אלי אפללו:  את זה אני לא יודע מכם
אלי אפללו:       לכן, מה שביקשתי קודם, מה שביקשתי, והנתונים הם אצלכם, אם יהיה אפשר לקבל נתונים כאלה, אז תגידו לי שזה לא יהיה תוך שבוע אלא שבועיים, זה גם בסדר
אלי אפללו:  חשוב שנדע בדיוק מה גודל הבעיה
אלי אפללו:  מי מגיש בדרך כלל? האם זה האבא או האמא? על מה מגישים גם? האם זה משהו שהוא קנטרני או משהו שהוא נכון? אלה דברים שחשוב לנו לדעת, כי כל הזמן, אין ספק, שבין בני הזוג, יש קושי, מה לעשות
אלי אפללו:  אבל, הילד צריך להיות מוגן וצריכים לדעת מה גודל התופעה כדי שבסופו של דבר נוכל להגן על הילדים האלה
אלי אפללו:  ומי שיכול להגן עליהם בסוף, זה בתי המשפט
חנית בכר: בגלל זה חזרתי ואמרתי אנחנו יצאנו למחקר מעמיק, אפשר שגלי באמת תרחיב ותסביר על הדברים שעשינו
חנית בכר:  בקרוב מאוד הוא יפורסם
אלי אפללו: מתי?
חנית בכר: הנוהל תקף עד 25 באפריל 2023
חנית בכר:  המטרה הייתה שהמחקר יסתיים עד התקופה הזו ואז הנשיאה תחליט
חנית בכר:  בגלל שהמחקר נמצא ממש בשלבים מתקדמים ממש לקראת הסוף, הנשיאה ככל הנראה תחליט להאריך את תקופת הנוהל בעוד כחודש
חנית בכר:  ובתקופה הזו יסיימו את המחקר
אלי אפללו: אז מתי אנחנו יכולים לקבל נתונים? ייקח עוד שבוע או שבועיים
אלי אפללו:  אז תוך כמה זמן נקבל את הנתונים?
גלי אביב: אז כמו שאמרתי
גלי אביב:  בעוד כחודש או חודשיים
אלי אפללו: אז יש לי בקשה, בסדר? אני זורם אתכם
אלי אפללו:  האם בתחילת מושב הבא של הכנסת, נוכל לקבל מכם נתונים? זה בדיוק חודש וחצי
אלי אפללו:  אנחנו מדברים על תחילת מאי
אלי אפללו:  אני זורם איתך
חנית בכר: אני אמרתי עוד חודש מה-25 באפריל
חנית בכר:  הנוהל תקף על 25 באפריל
חנית בכר:  המחקר צריך עוד תקופה של חודש בשביל לסיים
חנית בכר:  בזמן הזה, הנשיאה גם תאריך את הדיונים, להחליט מה התיקונים שנדרשים ואם להאריך או לא להאריך
נירה לאמעי רכלבסקי: הם אוספים חומר לא רק סטטיסטי
נירה לאמעי רכלבסקי:  אנחנו רוצים לדעת אם ההסדר הזה עובד ואם הוא עוזר
אלי אפללו: עד מתי את יכולה להעביר אליי את הנתונים? תני לי תאריך
חנית בכר: עד סוף מאי
אלי אפללו: עד סוף מאי, תודה רבה
אלי אפללו:  בואו נרשום את זה
אלי אפללו:  אני לא רוצה נתונים על מטוסים או על צרכנות
נירה לאמעי רכלבסקי: יש לכם פה גם הערה אם תוכלו לאסוף גם סטטיסטיקה
אלי אפללו: בסדר? אז אני מבקש עד סוף מאי, תעשו מאמץ
דבי ביטון: צריך לקחת בחשבון שזה לא רק בתי המשפט, גם בתי הדין הרבניים עסקים בזה
דבי ביטון:  זה חלק מההחלטות שלהם, אלה חלק מהתיקים שניגשים
דבי ביטון:  בחברה החרדית, אף על פי שיש צווים מבתי הדין הרבניים כן למנוע וכן להפגיש את ההורה עם האמא או עם האבא, זה לא קורה
דבי ביטון:  הם לא מכבדים את זה
דבי ביטון:  אז מה קורה, מה הסנקציות
דבי ביטון:  בזמני אני אתאר לאדוני
עאידה תומא סלימאן: בואו נזכור שיש גם בתי דין שרעיים ובתי דין צדדיים
אלי אפללו: דקה, אני שמח על מה שהערת כרגע
חנית בכר: חשוב רק להבהיר
חנית בכר:  אנחנו הנהלת בתי המשפט, אנחנו לא קשורים לבתי הדין הדתיים
עאידה תומא סלימאן: לא האשמנו אתכם בקשר לזה
אלי אפללו: דקה, הייתה פה הערה
אלי אפללו:  יש גם את בתי הדין , גם השרעי וגם הרבני
אלי אפללו:  מי אוסף מהם את הנתונים, אם בכלל? מי אוסף? לכם יש נתונים?
יהודה גוטמן: נתונים כמה בקשות הוגשו, אין על זה מחקר
אלי אפללו: אז בוא נעזוב את המחקר לרגע
אלי אפללו:  יהודה גרוטמן, אני מבקש, בואו ניתן גם לכם חודשיים מהיום, מה שאני מבקש זה נתונים על כמה דיונים היו בנושאים שבהם היו דיונים בקשר לאותן זכויות של ילדים, עם מימוש, אותן נקודות שבהן היו החלטות כאלה לגבי הגירושים, והיו דיונים, ואם כן כמה כאלה היו?
יהודה גוטמן: אני לא בטוח שיש לנו את הנתונים האלה
אלי אפללו: אז תבדוק
יהודה גוטמן: אני אבדוק מה יש לנו
יהודה גוטמן:  יש לנו דו"ח שנתי שהוצאנו ולפני כשבוע, לגבי 2022, לגבי מגוון סוגי התיקים שנידונים
יהודה גוטמן:  אבל, כמו שהיא אמרה, היועצת המשפטית, יש בבקשות של יישוב סכסוך והבקשות הדחופות, יש מגוון נושאים באותו טופס או באותה בקשה
נירה לאמעי רכלבסקי: יש לכם אותה בעיה
יהודה גוטמן: זה משהו שצריך לעשות ידני
אלי אפללו: אוקיי, לגבי השרעי, יש מישהו שיכול לעזור בזה? לא בישיבה? אז מה שאני מבקש, תמי, לפנות ולקבל נתונים גם עליהם
אלי אפללו:  יש לנו עוד ממשרדי ממשלה או שאנחנו - - -
חנית בכר: רגע אדוני, אתה רוצה שד"ר גלי אביב תרחיב?
אלי אפללו: בבקשה, ד"ר גלי אביב
גלי אביב: טוב, רק רציתי להסבר קצת מה המחקר עושה
גלי אביב:  מה הוא בודק, ואיזה נתוני יהיו כשנוכל להגיש לכם את המחקר
גלי אביב:  אז בעצם, המחקר מתמקד בכמה היבטים
גלי אביב:  גם ביישום הנוהל
גלי אביב:  בסוף, אני רק רוצה לחזור שנייה לנוהל עצמו, מעבר לקביעת דיון תוך 14 ימים, יש שם גם סעיף שאומר אי קביעת דיון והיכולת להחליט החלטה אחרת
גלי אביב:  אז אנחנו בדקנו גם את זה
גלי אביב:  האם ניתנה החלטה אחרת במקום דיון
גלי אביב:  גם ראיינו שופטים, גם הבערנו שאלונים לשופטים
גלי אביב:  התמקדנו גם ביישום הנוהל וגם באפקטיביות הנוהל והשפעותיו
גלי אביב:  בעצם, לבקשת הוועדה הזאת מיום ה-10
גלי אביב: 01
גלי אביב: 2022 והמלצת פורום סגני הנשיאים אצלנו, הרחבנו את החלק שעוסק באפקטיביות הנוהל
גלי אביב:  הנשיאה אישרה הצעה קודמת, והרחבנו את המחקר ופנינו גם לגורמי חוץ
גלי אביב:  זאת אומרת, לא רק פנינו לשופטים אלא גם לעו"סים לסדרי דין
גלי אביב:  הועבר שאלון, וגם לעורכי דין, פנינו גם לעורכי דין המתעסקים בתחום המשפחה
גלי אביב:  בתוך המחקר, בעצם מה בדקנו, רצינו לבדוק את ממדי התופעה
גלי אביב:  בדיוק מה שאתה אומר, אין לנו יכולת לבדוק את ממדי התופעה
גלי אביב:       אני עוד שנייה אתאר לכמה תיקים נכנסנו, אבל נכנסנו למדגמים גדולים של תיקים גם לפני הנוהל וגם אחרי הנוהל כדי לבדוק את כמות התיקים שעוסקים בכלל בנושא של הבטחת קשר, וגם לבדוק את מגמת השינוי לפני ואחרי הנוהל
גלי אביב:  בדקנו את סוגי ההחלטות, גם לעניין ההחלטה הראשונה שהשופט נותן בבקשה וגם לעניין ההחלטה האופרטיבית הראשונה, כמו קביעת דיון, כמו בקשת תזכיר וכדומה
גלי אביב:  גם בדקנו עמידה בפרקי הזמן שקבועים הנוהל, וגם את הנושא של הדיווח התקופתי
גלי אביב:  מבחינת האפקטיביות של הנוהל, והשפעותיו, אז גם בדקנו איך הם משפיעים על אופן ניהול התיקים, על העבודה של השופטים, על הצדדים להליך, על הפעילות של הגורמים החיצוניים שמסייעים לטיפול, וגם בדקו את השפעת הנוהל על מועד קבלת הסעד על ידי בית המשפט, או דחייתו
גלי אביב:  זאת אומרת, מה הייתה הבקשה ומתי התקבל הסעד
גלי אביב:       את כל הדברים האלה אנחנו בדיוק מנתחים עכשיו, ולמרות שהנוהל לא מתייחס באופן ספציפי לתופעת הניכור ההורי, גם שם ניסינו לתת איזושהי תמונת מצב או איזשהו ביטוי לתופעה
גלי אביב:  כמו שאמרתי, העברנו שאלונים לכל האוכלוסיות האלה
גלי אביב:  מבחינת השופטים, שכרגע יש 63 שופטי משפחה שבגדול כולם מטפלים בבקשות שמגיעות אליהם
גלי אביב:  זה נכון שבתל אביב אפשר להעביר את הבקשה לשופט מוקד
אלי אפללו: תראי, הטענה היא שיש איזושהי סחבת
אלי אפללו:  את זה אני רוצה לדעת
אלי אפללו:  האם באמת קיימת סחבת? שיכול להיות שנובעת מחוסר שופטים, או נובעת מהרבה מאוד דברים
אלי אפללו:  אלה דברים שאנחנו צריכים לדעת, כי לפי זה אני אוכל לדעת מה לעשות ואיל אני אוכל לפעול
אלי אפללו:  אם חסרים שופטים, אני אבקש מחר ממשרד המפשטים לנסות לראות ולדאוג שיהיו יותר שופטים
גלי אביב: אז אני מסכימה איתך ולכן, בין היתר, אנחנו בודקים לא רק אחרי הנוהל, אלא גם לפני הנוהל, כדי לראות אם יש שינוי, ולראות גם מה היה לפני הנוהל
גלי אביב:  בסוף, הנוהל נועד לתת מענה כמו שהוגדר, מענה ראשוני ממוקד, יעיל, כשמוגשת בקשה, להתחיל להניע את התהליך הזה
גלי אביב:  אז אני אומרת, ומה שאמרתי, שלמרות שהוא בא לבדוק את תחילת התאריך, אנחנו אפילו בדקנו את תאריך מתן הסעד, לכאורה את סוף התהליך, כי רצינו להרחיב ולתת עוד תמונה
אלי אפללו: תודה, ד"ר אביב
סימון דוידסון: כמה זמן אתם עורכים את המחקר הזה?
אלי אפללו: דבי, את ביקשת, בבקשה
דבי ביטון: תודה אדוני
דבי ביטון:  הנושא הכאוב הזה, אני מאוד מאוד מקווה, שבממשלה הזאת חוץ מלהתעסק בהכל, יינתנו פתרונות, כי חבל לי
דבי ביטון:  זה נושא שאני מלווה לאורך שנים
דבי ביטון:  פגשתי הורים
דבי ביטון:  בסוף, הילדים שהם לא קשורים לכלום, למעט המאבק בין ההורים שמנצלים את הילד, ובעצם הילד נגרר לסיטואציה שהוא לא צריך להיגרר אליה, כי אבא ואבא, ואגב, זה מה שהייתי אומרת כשהייתי מייצגת הורה
דבי ביטון:  הורה שהרגשתי שהוא מנכר, אמרתי לו שאני לא מוכנה לייצג אותו
דבי ביטון:  היה לי גם דיון בבית הדין הרבני שאני הוצאתי, אני ביקשתי להוציא את הילד מהדיון, כי הביאו אותו לעדות, ודאגתי שהוא יתחבק עם האבא, כי האמא קצת ניפחה לו את הראש ואני בכלל ייצגתי את האמא
דבי ביטון:  אדוני, הרגישות שקורת שם היא בעייתית, ואנחנו חייבים לשמור על הנפש של הילדים
דבי ביטון:  כל הורה שהיה אצלי, אמרתי לו "בחוץ תגיד לו אבא שלך מלך, אם את רוצה לחשוב עליו משהו לא ליד הילד"
דבי ביטון:  לא שיחות, אני אסרתי עליהם אפילו בשיחות טלפון, שלא ישמעו ושהילד יבין שההורים שלו הם הדבר הכי טוב, על מנת שבסוף, זה יהיה בסדר שהילד הולך לאמא או לאבא
דבי ביטון:  בסוף זה גם סוג של הקלה להורים כשמדובר בזה
דבי ביטון:      מה שכן, אדוני, אני רוצה להגיד
דבי ביטון:  משהו שקצת חורה לי, אדוני גם מכיר
דבי ביטון:  יש זווית אחרת בנושא של ניכור
דבי ביטון:  לפעמים ילד מגיע מהצד השני, מהורה מסוים, בין אם זו האמא ובין אם זה האבא
דבי ביטון:  ההורה המסוים שקיבל את הילד חזרה זיהה מכה או משהו לא תקין
דבי ביטון:  ברגע שהוא הולך להגיש תלונה, באופן מפתיע, זה הופך ניכור
דבי ביטון:  יש מקרה, אדוני, של אמא שזיהתה פגיעות מיניות
דבי ביטון:  היא הביאה חוות דעת ולקחו לה את הילד
דבי ביטון:  לקחו לה כי אמרו שהיא מנכרת
דבי ביטון:  זו החלטה של בית משפט בקריית גת
דבי ביטון:  החלטה מקוממת
דבי ביטון:  אני ראיתי את המסמכים, ראיתי את הניירת
דבי ביטון:  האם הורה, לא ברור שהוא יגן
דבי ביטון:  יכול להיות שהיא אמרה את זה לא נכון
דבי ביטון:  למה את אותו ילד, שהאמא זיהתה אצלו משהו, למה הוא לא הולך לאיזה אבחון, אבחונים של נפגעים או פסיכולוג או פסיכיאטר שיוציא משהו
דבי ביטון:       הדבר הזה חייב להיבדק, אדוני, כי בסוף, לפעמים, גם משמורת עוברת כי האמא או האבא הופכים להיות מנכרים
דבי ביטון:  זה יכול לקרות בכל מקום
דבי ביטון:  לא משנה
דבי ביטון:  ברגע שהורה מזהה משהו אצל הילד
דבי ביטון:  אולי פחדים, אולי משהו קרה, או שהוא אומר שהוא לא יכול לדבר עם ההורה
דבי ביטון:  יש ילד שאמר לאמא "אני לא יכול לדבר איתך כי אבא לא מסכים", אז הם לא ידברו בטלפון, הוא יתקשר מחברים
דבי ביטון:  אדוני, זה לא שפוי
דבי ביטון:  הדברים האלה צריכים להיבדק ובאמת צריך לקחת את זה יותר ברצינות
דבי ביטון:  מה שלא נעשה היום, אנחנו נקבל דור בעייתי
דבי ביטון:  ילדים שבורים
דבי ביטון:  שזה גם יעבור בתורשה, כי בסוף, בתפיסה שלו זה בסדר
דבי ביטון:  ולכן, אדוני, אני חושבת שהממצאים, אגב, בית הדין הרבני, כפי שאמרתי, אחת הבעיות, במיוחד, לצערי, אני פגשתי את זה בחברה החרדית, שלא אחת ניתנו צווים, אבל באופן מפתיע הילדים לא רואים
דבי ביטון:  יש לי פה אמא עם חמישה ילדים, שלא ראתה אותם ארבע שנים
דבי ביטון:  ילדים קטנים
דבי ביטון:  כי אבא לא מסכים אף על פי שיש לו צו
דבי ביטון:  זה לא נורמלי
דבי ביטון:  צריך סנקציה שם, שגם בבתי הדין הרבניים, שגם אם האמא יצאה להיות חילונית או משהו, אין בעיה, יש אפשרות לבקש שכשהילדים נמצאים איתה, לשמור על החינוך שלהם, אבל למנוע מהם וממנה לגמרי, זה מטורף
אלי אפללו: הצטרף אלינו גם חבר הכנסת סימון מושיאשוילי
אלי אפללו:  חברת הכנסת, עאידה תומא סלימאן, בבקשה
עאידה תומא סלימאן: תודה רבה כבוד יושב הראש
עאידה תומא סלימאן:  קודם כל חשוב לי לציין שאני מהאנשים שמאמינים שיחסים טובים עם שני ההורים זו לא רק זכות של הילד, אלא צורך
עאידה תומא סלימאן:  צורך בסיסי כדי שיגדל, הילד או הילדה, באווירה נכונה
עאידה תומא סלימאן:  אני מאוד מקווה שבאמת כל המערכות שלנו, יוכלו לפעול כדי להבטיח את הדבר הזה, תוך שמירה בעיקר על המוגנות של הילדים
עאידה תומא סלימאן:  אני זוכרת שלפני ארבע או חמש שנים, הייתה הצעת חוק בכנסת של חברת הכנסת לשעבר, רויטל סויד
עאידה תומא סלימאן:  ואני הייתי היחידה שהתנגדה
עאידה תומא סלימאן:  כולם חשבו שאני משוגעת אם אני מתנגדת לחוק כזה, והמטרה שלי הייתה כדי להבטיח שהצעת חוק שמחייבת וכופה על הילד, בלי שום בדיקה אמיתית של למה הילדים האלה מסרבים להיות בקשר עם אחד ההורים, לא אכפת לי מי זה, אם זה הגבר או האישה, בשבילי זה דבר מסוכן
עאידה תומא סלימאן:  כי כולנו יודעים שילדים עוברים גם אלימות וגם התעללויות בתוך הבית, וצריכים להיות מאוד זהירים בלכפות קשר בלי התערבות אמיתית של אנשי מקצוע, שיבדקו את העניין ויטפלו בו, לפני שעושים את הקשר
עאידה תומא סלימאן:      אנחנו רוצים קשר שמטפח, ולא קשר שפוגע בילד
עאידה תומא סלימאן:  הנושא הזה הגיע לכנסת כבר כמה פעמים, והיו מסקנות, ואנחנו צריכים לבדוק עם הרשויות, קודם כל שימלאו אחרי ההמלצות של וועדות הכנסת הקודמות, כולל הוועדה הזו
עאידה תומא סלימאן:  הוועדה הזו המליצה גם על פיקוח, אז מי המומחה שבודק את הנושא של הקשר, האם הוא מומחה ניטרלי, או מומחה מצד אחד ההורים שהוא חזק מבחינה כלכלית
עאידה תומא סלימאן:  את זה צריכים לדעת
עאידה תומא סלימאן:  הומלץ על שימוש במודל של מרכזי גשר כמו שהיה באשדוד, שהוכיח את ההצלחה שלו
עאידה תומא סלימאן:  האם פיתחתם משהו דומה או שאנחנו עדיין?
נירה לאמעי רכלבסקי: האם המומחה הוא גם מאבחן וגם מטפל?
עאידה תומא סלימאן: כן, אם המומחה הוא גם מאבחן וגם מטפל, יש ניגוד עניינים, וצריך לפצל בין שתי הפונקציות האלה
עאידה תומא סלימאן:  מרכזי גשר, האם פיתחתם עוד, לפחות, מרכז אחד בשנה וחצי האחרונות, שהוא דומה למודל של מרכז גשר שהוכיח את עצמו באשדוד? אני בטוחה שלא
עאידה תומא סלימאן:  אז יש דברים כאלה, שצריך לבדוק אותם עד העומק
עאידה תומא סלימאן:  אני מצטערת, אבל משרד החינוך, אני לא אפתח שוב את המחסור ביועצות ואת המחסור ביועצות בבתי הספר הערביים
עאידה תומא סלימאן:  אי אפשר לעבור על זה בקט, שהילדים הערבים בכל השיח הזה, לא נראים, שקופים
עאידה תומא סלימאן:  בסופו של דבר, יש בתי דין אחרים שהיו צריכים לשבת פה ולתת דיווח על מה קורה עם הילדים
עאידה תומא סלימאן:  אני, הלשכה שלי קורסת מטלפונים של אימהות ואבות שמתקשרים בנושא הזה
אלי אפללו: תומא, תודה רבה, אמרת דברים חשובים מאוד
אלי אפללו:  חבר הכנסת, סימון דוידסון, בבקשה
סימון דוידסון: טוב, תודה רבה אדוני יושב ראש
סימון דוידסון:  דיברנו על זה שאנחנו מנתניה, אז אני אמשיל לכם מה זה ילד שנמצא במצב כזה, ודרך אגב, אני הייתי אחד כזה, ככה גדלתי מה לעשות
סימון דוידסון:  אני אמשיל את זה
סימון דוידסון:  אבא מדהים ואמא מדהימה, הבעיה שביניהם זה הפך להיות מלחמה אחת גדולה ואני אמשיל לך כאחד שמאוד את הים
סימון דוידסון:  כשאתה גדל למשפחה נורמטיבית, הם הורים נפלאים, אתה נמצא בחוף הים כשהדגל לבן
סימון דוידסון:  זה אומר שהים שטוח, ואתה יכול לשחות, אתה יכול להנות מהים
סימון דוידסון:  כשמתחיל בלגן, וההורים מתחילים בהתנגשויות שלהם, והם לקראת גירושים, אתה כבר נכנס לדגל אדום, כשהים כבר מסוכן, ואתה פשוט צריך לצלות מתחת לגלים ואתה צריך לעבור בין הזרמים, ולפעמים, כשיש גל אתה נכנס מתחת לגל, אז פעם הגל זה אבא ופעם אחת הגל זה אמא
סימון דוידסון:  אתה כל הזמן מנטרל
סימון דוידסון:  כשההורים מתגרשים, ואז נכנס גם בית המשפט, אתה בים שחור
סימון דוידסון:  בים שחור, זה ים אסור לרחצה לילד
סימון דוידסון:  ולמה הוא אסור לרחצה? כי בעצם הזרמים האלה, הם בעצם עורך הדין של האבא ועורך הדין של האמא
סימון דוידסון:  להביא ילד לבית משפט, ולבוא ולשאול אותו במי הוא בוחר או לאיזה צד הוא הולך
סימון דוידסון:      אתם לא מבינים איזו טראומה זו לכל החיים
סימון דוידסון:  זה דבר שאי אפשר להסביר אותו
סימון דוידסון:  הים השחור הזה, בסוף צריך להגיע למערכות שלנו, למשרד החינוך שלצערי הרב, אני נמצא בוועדת החינוך המון ואני דן בדברים האלה, יש מצוקה אדירה בכל הנושא הזה של יועצות
סימון דוידסון:  הדבר הזה משליך אחרי זה גם למחנכות ומחנכים, ומשליך על זה שאין באמת יד מושטת לילדים כי לא רואים אותם
סימון דוידסון:  כשיועצת צרכיה לעבוד בשניים או שלושה בתי ספר, עם אחריות על 800 תלמידים, איך הוא תוכל להגיע לילד הזה
סימון דוידסון:  אין לה אפשרות גם אם תהיה סופר-וומן, היא לא יכולה להגיע
סימון דוידסון:  גם ברווחה אני שומע על תןכניות ותוכניות ותוכניות, אבל אני לא רואה ביצוע בסו
סימון דוידסון:  אני שומע, לא רק בוועדה הזו, בהרבה מאוד וועדות חבריי היקרים, על הרבה מאוד מחקרים, מחקרים, מחקרים
סימון דוידסון:       אנחנו אלופי עולם במחקרים, אבל בסוף המחקר צריך להגיע לביצוע
סימון דוידסון:  צריך לראות בסוף את אותו ילד או אותה ילדה שנמצאת בים השחור, במצוקה, ואין מי שיושיט לה יד או יושיט לו יד, כדי להוציא מזה
סימון דוידסון:  כי ההורים נמצאים בטירוף ביניהם, ושוכחים את הילד שנמצא בתוך הים הסוער
סימון דוידסון:  אז אנחנו פה בוועדה הזאת, ואני בטוח שחברי, אלי דלל, שהתמזל מזלכם שהוא נמצא בתור יושב הראש של הוועדה, צריכים להיות היד המושטת לאותו ילד בים השחור
אלי אפללו: תודה, חבר הכנסת, סימון דוידסון
אלי אפללו:  הגדרת את זה כל כך יפה ועם דימוי שלא נשכח אותו
אלי אפללו:  מרכז השלטון המקומי, הבנתי שהוא בזום, בבקשה, תמי ברששת
תמי ברששת: צהרים טובים ותודה רבה
תמי ברששת:  אנחנו נדבר על התופעה בכלל במחלקות
תמי ברששת:  מרכז גשר שנמצא באשדוד זה מרכז מאוד ייחודי, והלוואי ויהיו כאלה מרכזים בכל הארץ
תמי ברששת:  בדרך כלל, המשפחות האלה מטופלות על ידי סדרי דין, והמון ניסיונות נעשים ללא הצלחה
תמי ברששת:  נמצאת איתי לאה כהן, שהיא פקידת סעד בסדרי דין, ומכירה את התופעה מאוד חזק, והיא תתן אור על התופעה
לאה כהן: שלום, אני רק יכולה להגיד שכפקידת סעד לסדרי דין שנים ארוכות, תופעה שמאוד מאוד קשה לטפל בה, אני לא תמיד יכולה להגיד מה התחיל ומה יצר, או לזהות ששם תהיה התופעה הזו, אבל כשזה קורה וזה מול ענינו לפעמים קורה, קשה מאוד להוציא את המשפחות ואת הילדים, ולהיות היד המושטת בים השחור, שזה גם דימוי שבאמת רשמתי אותו לעצמי
לאה כהן:  יש לנו תוכניות טיפוליות, יש לנו מרכזים שמתמחים בקונפליקט גבוה, יש לנו מרכזים שמתמחים בניכור הורי
לאה כהן:  יש הצלחות, לפעמים, אבל גם יש הרבה מקרים שאנחנו לא מצליחים לסייע
לאה כהן:  התופעה היא הקצה של הקושי שלנו
לאה כהן:  גם של פקידי סעד לסדרי דין וגם כאנשי טיפול
לאה כהן:  איך למנוע להגיע לסיטואציה הזו - - -
אלי אפללו: מאיפה אתם מקבלים את המידע?
לאה כהן: פונים אלינו
לאה כהן:  אנחנו פקידי סעד
אלי אפללו: מי פונה? מנהל הרווחה? ההורים?
לאה כהן: אנחנו מגישים תזכירים לבית המשפט, ואנחנו רואים תוך כדי הגשת התזכירים, איך התהליך קורה, של הניכור ההורי, קשיים בקשר, אך שלא נקרא לזה
לאה כהן:  אנחנו, בדרך כלל תוך כדי זה קורה, תוך כדי הגשת התזכירים שלנו
לאה כהן:  לפעמים כבר מגיעים אלינו במצבים שהילדים כבר הגיעו לתזכיר הראשון, שהם כבר לא רוצים לראות את אחד ההורים
לאה כהן:  אבל, הרבה פעמים זה קורה תוך כדי, שאנחנו מתערבים, שבית משפט מתערב
אלי אפללו: אבל אתם השלטון המקומי, נכון?
תמי ברששת: אנחנו מייצגות כאן את המחלקות
אלי אפללו: יפה, בדיוק
אלי אפללו:  אז השאלה היא, האם השלטון המקומי, כשהוא מקבל את המידע דרך בתי המשפט, האם לא נכון שהוא יקבל גם את המידע דרך מנהל החינוך ברשויות, או מנהל הרווחה ברשויות? אתם נעזרים בהם?
תמי ברששת: סליחה, כבוד יושב הראש, אנחנו הרווחה
תמי ברששת:  אנחנו בדרך כלל עובדים בשיתוף פעולה עם החינוך
תמי ברששת:  כאשר מדובר בילד במערכת החינוך, בדרך כלל אנחנו יושבים איתם ומדברים
תמי ברששת:  אנחנו או שהם מדווחים לנו על דבר כזה, או שאנחנו מדווחים להם
תמי ברששת:  בדרך כלל זה נעשה בשיתוף פעולה
אלי אפללו: אוקיי, תודה רבה
אלי אפללו:  נמצא פה השופט לשעבר, פיליפ מרכוס, בזום, שלום
פיליפ מרכוס: כן אני מודה ליושב הראש שהזמין אותי
פיליפ מרכוס:  השתתפתי בדיונים קודמים של הוועדה המכובדת הזאת, בנושא של מה שנקרא, הניכור ההורי
פיליפ מרכוס:  אני רוצה להתייחס ב-4 או 5 נקודות
פיליפ מרכוס:  ראשית כל, השם
פיליפ מרכוס:  השם "ניכור הורי", הפך להיות בעייתי בכל מדינות העולם
פיליפ מרכוס:  צריכים לכנות את העניין הזה בצורה של התעללות נפשית או רגשית בילד על ידי הורה
פיליפ מרכוס:  צריכים לזהות את התופעה הזאת כהתעללות נפשית ורגשית בילד, על ידי הורה או על ידי מישהו אחר
פיליפ מרכוס:  בכך אנחנו לא מאשימים את הילד, שהוא סירת קשר, אנחנו נותנים התראה עם נקודת הכובד על מניעת התעללות בילד
פיליפ מרכוס:  זו הנקודה הראשונה