GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלי אפללו:  יש לנו פה מצגת של משרד הבריאות
יובל רווה: התוכנית הזאת התחילה כבר לפני יותר משנה וחצי
יובל רווה:  זו תוכנית באמת יוצאת דופן, שהיא שילוב של שלושה משרדים, אני אומנם מציג אותה
יובל רווה:  אבל, כן, גיבוש התוכנית והסעיפים של משרד הבריאות, הרווחה והחינוך
יובל רווה:  הרקע פחות משמעותי כי דנו פה בכל העלייה של הצרכים
אלי אפללו: חשוב לי לדעת מה הסטטוס שלה, מה המצב הנוכחי ומה צריך לעשות כדי לקדם את התוכנית הזאת
אלי אפללו:  אני רוצה את השורה התחתונה
אלי אפללו:  אם זה מקובל על שלושת המשרדים
אלי אפללו:  תן לי תמונת מצב, איפה זה נדון, האם יש החלטת ממשלה, אני רוצה להבין תכלס
יובל רווה: לפני בערך שנה הצגנו את התוכנית למנכ"לים והשרים ונשלחנו להציג אותה לאוצר
יובל רווה:  בישיבות מול אנשי האוצר נאמר לנו בסופו של דבר שאנחנו צריכים להשיג תקציבים נוספים, זאת אומרת שזה או לקחת מהתקציבים הנוכחיים של המשרדים, לא נקבל על זה תקציב נוסף, והעלות של התוכנית, כמו שנאמר כאן, היא מעט מעל מיליארד שקל
יובל רווה:  אלה לא תקציבים שהמשרדים יכולים לעמוד בהם בשוטף
עאידה תומא סלימאן: אני מנסה להבין את המשפט הזה
עאידה תומא סלימאן:  האוצר אמר להם תציגו תקציב - - -
נעם וילדר: תמשכו את השמיכה, זה מה שהוא אמר
אלי אפללו: מה שהאוצר אומר, לא חשוב אם זה נכון או לא, זה, חבר'ה, בתוך המשרדים שלכם תמצאו את התקציבים שיקדמו את זה
אלי אפללו:  בסדר, זה מה שאמר, אבל בואו נקשיב, יכול להיות שאנחנו צריכים לעשות משהו אחר כדי להביא את התקציבים
תאיר סרי לוי: תאיר סרי לוי, מאגף תקציבים במשרד הבריאות
תאיר סרי לוי:  רק אשמח לחדד את הנקודה בנוגע לתקציב
תאיר סרי לוי:  למעשה, התוכנית היא בעלות של כמיליארד שקלים לשלושת המשרדים, כשהתכנון היה להביא אותה לבשלות מלאה בתוך כחמש שנים, ורוב התקציבים שנדרשים כאן הם למעשה תקציבים לבסיס התקציב, כי באמת יש כאן הרבה עניין של כוח אדם מטפל
תאיר סרי לוי:  התוכנית הוצגה למשרד האוצר בשנה שעברה, לפני דיוני תקציב, ולא התקבל מקור תקציבי ייעודי לתוכנית ונאמר שנמתין לדיוני התקציב בשביל לממש אותה
תאיר סרי לוי:  לאחר מכן גם התפזרה הכנסת, הגענו לדיוני התקציב שאנחנו נמצאים בהם כיום
תאיר סרי לוי:  ולמעשה החלקים בתוכנית שכן הגיעו לכדי בשלות וכן בוצעו עד עכשיו הוצגו בתחילת הוועדה על ידי סגנית שר האוצר
אלי אפללו: האמת היא שהייתי עושה דבר פשוט
אלי אפללו:  הייתי אומר לשש שנים, ואז כל משרד תורם מחלקו
עדית סרגוסטי: זה מיליארד שקל לשנה
תאיר סרי לוי: כשמגיעים להבשלת התוכנית, צריכה להיות תוספת של מיליארד שקלים בבסיס התקציב של שלושת המשרדים, בשנה אחת
אלי אפללו: אז זה כבר סכום אחר לגמרי, כי כשאמרתי שזה מיליארד שקל לחמש שנים, זה נראה לי - - - בבקשה
יובל רווה: בעצם מה שעמד בבסיס התוכנית הוא הרעיון שכל רמה תורמת ותומכת ברמה שמעליה וברמה שמתחתיה
יובל רווה:  זאת אומרת, אם אנחנו לא נטפל בטיפול הנפשי בילדים במסגרת החינוך, מן הסתם יהיה עומס יותר גדול גם על החינוך, גם על הרווחה וגם על הבריאות
יובל רווה:  אם לא נטפל בהם בבריאות, וכן הלאה
יובל רווה:  ומדובר על כל רמה ברמות הטיפול, החל בילדים שעדיין לא סובלים משום הפרעה, ואנחנו מדברים על רמת המניעה, ועד למקרים הקשים ביותר שצריכים מענה אשפוזי
יובל רווה:       אז ברמה הראשונה, רמה של איתור ומניעה, מדובר על הרחבת מענים בעיקר בבתי הספר
יובל רווה:  גם מענה של יועצים ויועצות, גם מענה של פסיכולוגים ופסיכולוגיות חינוכיות, וזה ברמה שהילדים עדיין לא פגשו אף אחד ממערכת בריאות הנפש כי הם עדיין לא זקוקים לזה
יובל רווה:       חשבנו להוסיף עו"סים לבתי הספר, חשבנו להוסיף מענים קהילתיים לשעות אחרי הצוהריים, צהרונים, מתנ"סים, הרחבת פעילות שלהם ברמה הזאת
יובל רווה:       רמה אחת מעל, שזאת הרמה של המענה הראשוני, התורים היום לטיפול מרפאתי בילדים שזקוקים לזה הם מעל חצי שנה, שנה, במערכת הציבורית
יובל רווה:  במערכת הפרטית כבר אין הרבה הבדל ביניהן
יובל רווה:  התוכנית הייתה אמורה להרחיב את המענה של המרפאות בעזרת מבחני תמיכה, לקצר תורים
יובל רווה:  זה מבחינת משרד הבריאות
יובל רווה:  מבחינת משרד החינוך לתגבר את הפסיכולוגים החינוכיים כדי שיהיה אפשר לקבל מענה גם בבתי הספר למקרים שהם פחות מורכבים מהמקרים שצריכים מרפאות
יובל רווה:  לתגבר זה להוסיף כוח אדם
יובל רווה:  אנחנו רוצים יותר, בסופו של דבר, אז אנחנו רוצים למשוך גם מהפרטי לציבורי, להחזיר אותם, וגם לייצר יותר פסיכולוגים חינוכיים
אלישבע לב-רן: אלישבע לב-רן, פסיכולוגית קלינית מפורום הארגונים למען הפסיכולוגיה הציבורית
אלישבע לב-רן:  אני מייצגת את השטח, וכמו שאמרה ד"ר חווה פרידמן, יש בריחת מוחות, יש הרבה פסיכולוגים, אנחנו העם היהודי
אלישבע לב-רן:  זה מקצוע
אלישבע לב-רן:  יש הרבה פסיכולוגים בקליניקה הפרטית שהיו שמחים לחזור לשירות הציבורי, אבל כל עוד השכר כל כך מעליב, אני תוהה
אלישבע לב-רן:  לכן שאלתי את ד"ר רווה איך אפשר לתמרץ את הפסיכולוגים
יובל רווה: בתוכנית הזאת התייחסנו לכוח אדם, אבל לכל מגזר יש הקשיים הייחודיים שלו, והדרך היחידה לדעתנו להביא אנשים למקצוע, אני פחות אתייחס לזה כאן, כי זו התוכנית
יובל רווה:      ברמה הזאת אנחנו מדברים גם על התערבויות של הרווחה
יובל רווה:  שוב, ברמת הילדים שזקוקים למענה מינימלי
יובל רווה:      מקרים מורכבים יותר, אנחנו מדברים על מרכזים להתערבות דחופה, שאלה מרכזים לילדים שממש ממש צריכים מענה חריף ומהיר ומיידי
יובל רווה:  החלק הזה, בימים אלו אנחנו מקימים אותו, עד יוני אמורים לקום תשעה מרכזים כאלה
יובל רווה:  זה מה שקורה בעצם
יובל רווה:  כשאנחנו לא מקבלים את התקציב כולו, אנחנו מנסים לגרד מהקצה ולהצליח לעשות מה שאנחנו יכולים
יובל רווה:  אז חשבנו שזה משהו מאוד חשוב, ולכן התחלנו ליישם את זה בכיוון הזה
יובל רווה:      מרכזים אינטגרטיביים דובר כאן, אלה מרכזים שמשלבים גם רווחה, גם בריאות וגם חינוך
יובל רווה:  לעזור לילדים נושרים מבתי ספר
יובל רווה:  זו מסגרת טיפולים שהילדים מגיעים אליה פעם בשבוע ואמורה להחזיק אותם ולהחזיר אותם
יובל רווה:  הם יצאו מהנתיב, להחזיר אותם לנתיב, להחזיר אותם לתפקוד מלא בבתי הספר
יובל רווה:  הילדים אמורים להימצא במרכז הזה במשך כשנה
יובל רווה:  נכון לעכשיו אנחנו מחכים לתקצוב של זה ולפתיחה של המרכזים האלה
יובל רווה:  אין איזה מרכז כזה שייפתח בקרוב
יובל רווה:  יש מודל כזה שפועל בצפת, אבל הוא מודל שפעל כבר קודם, בבית חולים זיו
יובל רווה:      בתים מאזנים זו מסגרת חלופת אשפוז בקהילה
יובל רווה:  אנחנו כתבנו את אמות המידה שהתפרסמו בסוף דצמבר של השנה שעברה
יובל רווה:  בימים האלה נפתחים הבתים הראשונים
יובל רווה:  גם כאן יש תקציבים תקציביים, כי הבתים האלה עולים לא מעט, והקופות לא בהכרח מוכנות לשאת בזה
אלי אפללו: משרד האוצר היה שותף לתוכנית? מבחינת הצרכים, הסכומים
יובל רווה: עשינו דיונים עם הנציגים הרפרנטים המתאימים של האוצר, כן, הם ידעו מזה ומכירים את זה
אלי אפללו: עוד מעט אני ארצה התייחסות של נציגי משרד האוצר
יובל רווה: במסגרת הגברת הפעילות המרפאתית דיברנו גם על צוותי ביקורי בית, על ילדים שמצד אחד לא יגיעו לעולם למרפאה כי הם לא יוצאים מהבית וצריך להגיע אליהם, מצד שני ילדים שצריכים להגיע לאשפוז, אבל המשפחות שלהם חזקות ואפשר לאשפז אותם בבית
יובל רווה:  אלה דברים שאין היום
יובל רווה:  אנחנו מאוד מאוד רוצים לפתח את זה, כמובן שזה, שוב, עניין של תקציב
יובל רווה:      דבר נוסף, מתאמי טיפול
יובל רווה:  מצאנו שאחד מהקשיים הוא שהמשפחות ניצבות בלי ידע ולא יודעות לאן לפנות
יובל רווה:  אז חשבנו על מתאמי טיפול שישבו, בין אם ברווחה בין אם במסגרת מועצות מקומיות, ויכירו את המשפחות וידעו להכווין אותן לאן שצריך
יובל רווה:       ותגבור בפנימיות שונות, פנימיות חינוך
יובל רווה:  כיתות דרך הן למעשה כיתות חינוך מיוחד במסגרת משרד החינוך, צריך גם את זה להגביר
יובל רווה:  מה שמיוחד בכיתות חינוך מיוחד, בניגוד לכיתה רגילה, שילד מגיע לשם לתקופה מסוימת ואז חוזר למסגרת הרגילה
יובל רווה:  הצוות נשאר שם, אין כאלה מסגרות חוץ מבחינוך מיוחד, עד כמה שאני יודע
יובל רווה:       זה נותן סדר גודל לכמה הדברים האלה עולים
יובל רווה:  שוב, כמו שנאמר כאן, זה תקציב לשנה
יובל רווה:  אנחנו רוצים שזה יהיה בבסיס תקציב, וכל שנה אפשר יהיה לעשות את זה
אלי אפללו: שאלה נוספת
אלי אפללו:  האם כל המשרדים אישרו והסכימו על התוכנית?
יובל רווה: כן
אלי אפללו: עכשיו אני רוצה לשמוע את האוצר
אלי אפללו:  דניאל, שלום לך
דניאל פרידמן: דניאל פדון, רפרנט בריאות באגף תקציבים
דניאל פרידמן:  אני לא אחזור על כל מה שאמרה סגנית השר
דניאל פרידמן:  אנחנו חושבים שבתקציב הקודם וגם בתקציב הקרוב ניתנו תוספות משמעותיות לתחום בריאות הנפש
אלי אפללו: על חלק מהדברים שרשומים פה יש בעצם הסכמה ויש גם בבסיס התקציב שכרגע הציגה סגנית השרה? אין מיליארד שקל, ברור
אלי אפללו:  אבל כמה יש? כי אתה רפרנט, אתה יכול לומר שמתוך כל הסעיפים האלה, כמה כן ניתן?
דניאל פרידמן: אנחנו עוד בשלבים אחרונים של סגירת התקציב
דניאל פרידמן:  עשרות מיליונים ניתנו
אלי אפללו: אלה אחוזים בודדים מהמיליארד
דניאל פרידמן: אנחנו לא עסוקים במספר
דניאל פרידמן:  בסופו של דבר המטרה היא - - -
נעם וילדר: אבל זה בדיוק הסיפור
נעם וילדר:  זה לסדר את סדר העדיפויות
דניאל פרידמן: המטרה היא, בסוף, לתת מענה לאוכלוסייה הזאת וגם ליתר האוכלוסיות בתחום בריאות הנפש, וזה באמת משהו אנחנו פועלים לטובתו יחד עם יתר המשרדים
דניאל פרידמן:  בסופו של דבר, כל משרד הציג בעניין התקציב את התוכניות שלו ואת הדברים שהוא מבקש לקדם וקיבל תוספות
אלי אפללו: האם הייתם שותפים? לא הייתם שותפים, זאת אומרת, המספרים האלה לא מקובלים עליכם, לא נראים לכם, או מה? אתה רפרנט
אלי אפללו:  הרפרנט מכיר את הדברים הכי טוב
אלי אפללו:  תאמין לי שאני מכיר את זה מכיוון אחר, ממשרד התחבורה וכך הלאה
אלי אפללו:  רפרנט יודע הכי טוב
אלי אפללו:  אני שואל שאלה פשוטה
אלי אפללו:  נעשתה פה תוכנית
אלי אפללו:  ואם נעשתה, כנראה היא חשובה וראויה לפתור בעיות
אלי אפללו:  האם אתה כרפרנט, או בכלל משרד האוצר, מכיר במספרים האלה? אתם יכולים לבוא ולהגיד, שמע, אנחנו לא מכירים ואין לנו מספיק כסף, או שאנחנו לא מכירים ואפשר לעשות את הדברים בצורה אחרת
אלי אפללו:  אני שואל את השאלה מבחינת איש ונציג של המשרד שמכיר טוב את הנושא של בריאות הנפש, משרד הבריאות, כי אתה רפרנט של נושא הבריאות במשרד
דניאל פרידמן: קודם כול, יש פה בשולחן אנשים שמכירים טוב ממני את כל הנושאים, לכן אני לא אתיימר להכיר אותם הכי טוב
דניאל פרידמן:  דבר שני, המספרים פה מציגים הערכות עלות של המשרדים עצמם, לא הערכות עלות שלנו שאנחנו יודעים לחתום עליהן
אלי אפללו: אז למה שלא תבדקו ותראו האם באמת אלה הצרכים, אולי זה לא מיליארד, אולי זה מאה מיליון, ואז אפשר לפתור את הבעיה?
דניאל פרידמן: במסגרת דיוני התקציב הגענו יחד עם המשרדים להסכמות ולמענים שאנחנו חושבים שנותנים מענה טוב
אלי אפללו: אני בכוונה מקשה, דניאל
אלי אפללו:  כל משרד בתחומו ירצה לעשות את הדבר הכי טוב, אבל כשיש תוכנית, והתוכנית הזאת היא של שלושה משרדים, והיא תוכנית כוללת, אני חושב שצריכה להיות איזושהי התייחסות מצד משרד האוצר
אלי אפללו:  לומר, חבר'ה, התוכנית הזאת נראית לנו, לא נראית לנו, המספרים לא טובים, כן טובים
אלי אפללו:  ואחר כך נדע איך להתנהג
אלי אפללו:  כי בלי היכולת או בלי ההתייחסות שלכם זה כאילו לא עשינו שום דבר, וחבל בכלל שנעשתה עבודה שאין לה שום תוקף
דניאל פרידמן: בסופו של דבר, תקציב המדינה מחולק למשרדים, וכל משרד מנהל את התקציב שלו
אלי אפללו: כן, אבל דווקא פה, כשיש תוכנית לאומית של שלושה משרדים, זה צריך לתת משמעות הרבה יותר רחבה
דניאל פרידמן: אנחנו לא - - - בכלל בנושא, ואני גם חושב שהקדשנו הרבה שעות עבודה
אלי אפללו: זה לא משנה מה הקדשתם
אלי אפללו:  האם התוכנית הזאת נראית לכם? תתייחסו אליה בצורה של מספרים
אלי אפללו:  אני אוהב מספרים, גם משרד האוצר
אלי אפללו:  אתם צריכים להתייחס לתוכנית הזאת, האם היא נראית? היא ישימה? מה עלותה? ואחר כך התפקיד שלנו כפוליטיקאים, כשרים, סגני שרים, לפעול או לא לפעול
אלי אפללו:  אבל חשוב לי, כי אתה, כאיש מקצוע, אני פונה אליך כאיש מקצוע
אלי אפללו:  יש פה הרבה אנשי מקצוע
אלי אפללו:  כאיש מקצוע, האם התוכנית הזאת קיבלה התייחסות מבחינתכם?
דניאל פרידמן: התוכנית הזאת קיבלה התייחסות מבחינתנו בפורום הרלוונטי
אלי אפללו: מה זה פורום רלוונטי? האם המספר הזה של מיליארד הוא מוסכם עליכם?
דניאל פרידמן: אין פה מספר שאפשר להתייחס אליו כסופי
אלי אפללו: דניאל, באמת
אלי אפללו:  אנחנו לא יושבים פה עכשיו רק כדי לקבל סיפורים
אלי אפללו:  אני רוצה לדעת
אלי אפללו:  לא ביקשתי ממך עכשיו לתקצב את התוכנית
אלי אפללו:  אתה, כאיש מקצוע, תעבור על הסעיפים
אלי אפללו:  אתה לא חייב לתת לי תשובה עכשיו
אלי אפללו:  בעוד יום
אלי אפללו:  אין פה הרבה סעיפים
אלי אפללו:  תעבור על הסעיפים
אלי אפללו:  תגיד, האם הסעיפים האלה נכונים מבחינת משרד האוצר, האם המספרים האלה מבחינת התייחסות נראים הגיוניים, ולפי זה נדע
אלי אפללו:  יכול להיות שהם הגיוניים אבל אפשר ליישם אותם רק בעוד שנתיים, שלוש
אלי אפללו:  אבל אני רוצה לדעת התייחסות
אלי אפללו:  האם זו סתם תוכנית? האם היא שווה משהו להילחם עליה או לא? זה מה שאני מבקש ממך, לא יותר מזה
אלי אפללו:  אתה איש מקצוע
אלי אפללו:  אני לא מדבר עכשיו בכלל על מצב של יישום או חוסר יישום
אלי אפללו:  האם התוכנית שהוגשה על ידי שלושת המשרדים היא תוכנית ריאלית, נכונה, והמספרים האלה נכונים
אלי אפללו:  תבוא ותגיד לי שיש שם מספרים שהם לא נכונים, אני יכול להבין את זה
דניאל פרידמן: אז אני אגיד שגם למשרדים התייחסנו במסגרת עבודת המטה, והם יודעים את זה, וכל רפרנט דיבר עם המשרד הרלוונטי
אלי אפללו: לצערי אני לא מקבל תשובה
אלי אפללו:  אני חושב שהשאלה שלי היא פשוטה
אלי אפללו:  יש פה תוכנית שנעשה על ידי שלושה משרדים
אלי אפללו:  אתה, כרפרנט, צריך לומר האם התוכנית הזאת נכונה או לא נכונה, ואם המספרים הם נכונים או לא נכונים
אלי אפללו:  זה מה שאני מבקש
דניאל פרידמן: אני לא יודע לדרג את התוכנית ברמה המקצועית
דניאל פרידמן:  יש אנשי מקצוע במשרדים הרלוונטיים שיקבעו אם נכון מענה מסוים או מענה אחר
אלי אפללו: אבל משרד האוצר נכנס לפרטי הפרטים בכל דבר
אלי אפללו:  אם זה בתחבורה על כביש כזה או אחר, אומרים להם אם הוא צריך או לא צריך ועושים בדיקת כדאיות
אלי אפללו:  על כל כביש קטן, על כל מדרכה
אלי אפללו:  אז בבריאות לא יודעים?
דניאל פרידמן: מבחינת הישימות אנחנו חושבים שיש אתגרים מאוד משמעותיים
אלי אפללו: לא ישימות
אלי אפללו:  אם אתה אומר שאתה לא יכול לענות, אין בעיה, אנחנו נפנה לשר, לסגנית השר או למנכ"ל
אלי אפללו:  השאלה היא פשוטה
אלי אפללו:  יש פה תוכנית
אלי אפללו:  האם התוכנית הזאת נכונה או לא נכונה, והאם המספרים נכונים
אלי אפללו:  תבדקו אותם
אלי אפללו:  הלוא אתם בודקים כל דבר
קריאה: סליחה, כבוד היושב-ראש, אולי זה לא מספיק חשוב
קריאה:  כי כל כך הרבה אתה משקיע מאמץ בלנסות להבין שאלה נורא פשוטה, אם המספר נכון או לא
קריאה:  ואין לזה תשובה כי כנראה זה לא מספיק חשוב
נעם וילדר: משרד האוצר אומר שהוא לא יוסיף תקציב תוספתי
אלי אפללו: לא אמרתי אם משרד האומר יוסיף או לא
אלי אפללו:  אני רוצה לדעת האם זה מיליארד או חצי מיליארד או מאה מיליון, והאם הסעיפים שנקבעו על ידי שלושת המשרדים נכונים ואם בכלל שווה להילחם עליהם
דניאל פרידמן: כבוד היושב-ראש, אני אגיד שוב
דניאל פרידמן:  אין דבר כזה נכון או לא נכון
דניאל פרידמן:  אם העלות היא העלות, אנחנו יכולים להעביר התייחסות לגבי כל רכיב והאם העלות שלו היא אכן מה שאנחנו מעריכים כעלות
דניאל פרידמן:  אני חושב שבתוכנית שהוצגה יש קשיי ישימות של כוח אדם מאוד מאוד משמעותיים
דניאל פרידמן:  אין בנמצא כוח האדם הזה, אני חושב שבמסגרת התקציב הקודם וגם הקרוב מצאנו סעיפים, יחד עם המשרדים, שכן אפשר כבר לקדם וכבר לתת במסגרתם מענה, כוללים תוספות תקציביות משמעותיות של עשרות מיליוני שקלים, ואנחנו מקווים להמשיך לעבוד
אלי אפללו: אותי לא מעניין כרגע מאיפה מגיע התקציב, ואתה אומר לי שהתקציב נמצא במשרדים
אלי אפללו:  אתה כרפרנט צריך לתת לי תשובה האם התוכנית הזאת היא תוכנית ישימה שיש בה מספרים נכונים
אלי אפללו:  עזוב את הישימות, האם הצרכים שרשומים בתוכנית הם נכונים
אלי אפללו:  אני מבקש ממך כרגע, היום יום שני
אלי אפללו:  עד סוף השבוע תן לנו אומדן, האם הסעיפים שנמצאים פה, לא משנה איפה הם נמצאים, הם יכולים להיות במשרד האוצר, במשרד הרווחה, בחינוך, האם הסעיפים שנמצאים פה הם סעיפים נכונים, ראויים ומה העלות או האומדן שלהם
סיגל סידליק אלון: סיגל סידליק אלון, אני הפסיכולוגית הארצית בכללית
סיגל סידליק אלון:  אני רוצה רגע להתייחס מהצד שלנו, כקופה שלוקחת חלק גם במבחני התמיכה, גם של בתי החולים ומרכזי המשבר, גם בקהילה, קיצור תורים וכו', ולהגיד שיש מצב שעד שתוכניות מסוימות יגיעו לכדי הבשלה יש כרגע מצב חירום
סיגל סידליק אלון:  הדבר הראשון שאני רוצה להגיד אחרי שהעלו פה את עניין אורך התורים הוא שהאנשים שהכי מוטרדים ולא ישנים בלילה מאורכי התור הם המטפלים שלנו בתוך הקופה בבריאות הנפש
סיגל סידליק אלון:  הפסיכולוג והפסיכיאטר שרואים את תור ההמתנה, שמטפלים בילד הנוכחי ויודעים כמה מחכים בתור, הם בעיקר לא ישנים בלילה
סיגל סידליק אלון:  הרבה יותר מכל הדיוני שאנחנו מדברים עליהם
סיגל סידליק אלון:       אני לא מתחברה בהורים, וכמובן שהנושא הוא רגיש
סיגל סידליק אלון:  אני מתכוונת שזה לא רק עניין של מי שמחפש פתרונות ותוכניות, אלא גם המטפלים עצמם עסוקים בזה
סיגל סידליק אלון:  ואני רוצה להפריד לרגע בין העובדה, למשל, בנתונים שלנו, שבין 2020 לשנת 2022 יש עלייה של 46% בצריכת תרופות נוגדות חרדה ודיכאון בקרב קטינים
סיגל סידליק אלון:  אני מדברת על תרופות שנרכשו ונצרכו
סיגל סידליק אלון:  בתוך המענים שיש אנחנו רואים עלייה בשנתיים האלה של כ-8% בכמות המטופלים שאנחנו מקבלים לטיפול
סיגל סידליק אלון:       אני תכף אתייחס לעניין הלאומי, אני רוצה להגיד שבינתיים אנחנו כן עושים פעולות, ואני חושבת שכולנו צריכים לעשות פעולות של פתרונות בתנאי מחסות כוח אדם
סיגל סידליק אלון:  כי כמו שצוין פה, גם כשכל אחד מכם מנסה למצוא תור לפסיכיאטר או לפסיכולוג ילדים באופן פרטי, הוא גם יחכה ארבעה חודשים במקרה הטוב
סיגל סידליק אלון:      ולכן אנחנו גם עושים פעולות להגברה והרחבה של טיפולים קבוצתיים והכשרת מטפלים שיש לנו, לתת יותר מענים של טיפול קבוצתי
סיגל סידליק אלון:  אנחנו גם עושים הכשרות רחבות למענה בגיל הרך מגיל אפס, זה הוזכר פה קודם, ולתת מענה ולטפל בילדים בבריאות הנפש מגיל אפס ומגיל שלוש ומגיל חמש, כדי שלא נגיע לאותם המקרים
סיגל סידליק אלון:       גם הכשרות בפרישה ארצית, כולל בפריפריה, כולל באילת וכולל בבית שאן, של קבוצות DBT לבני נוער, שזו גישת טיפול שהמטרה שלה לתת מענים ארוכים, ושוב, להשתדל לעשות כמה שאפשר טיפול מיטבי בתנאי מחסור כוח אדם
סיגל סידליק אלון:  וגם פתחנו תוכנית שנקראת התערבות במשבר לקטינים, שזה אומר שילדים יכולים לקבל מענה של עד שמונה פגישות בזום, או אם הם צריכים הם מגיעים למרפאה
סיגל סידליק אלון:  אני שמחה להגיד שכבר ב-2022 כ-600 ילדים קיבלו מענה, וכבר נתנו לי את הנתונים של ינואר–פברואר, 90 ילדים בחודש כבר קיבלו מענה במסגרת הזאת
סיגל סידליק אלון:  זה אומר שהם מקבלים מענה של טיפול התערבות במשבר מהירה, לפני שזה הופך להיות פסיכופתולוגיה חמורה, בתוך כשבועיים
סיגל סידליק אלון:       אז זו הדרך שלנו לעקוף ולתת מענה במקביל למחסור
סיגל סידליק אלון:  אני רק מבקשת, הנושא של תגמול ותמרוץ של התמחות בפסיכיאטריית ילדים, והגדלת תקציב מתמחים בפסיכולוגיה הם קריטיים
סיגל סידליק אלון:  אנחנו לא קיבלנו תקציבים כפי שדובר פה, עלייה כזאת של תקציבים
סיגל סידליק אלון:  וככל שנוכל להכשיר יותר פסיכולוגים, יותר פסיכיאטרים, נוכל לפתור בטווח הארוך
סיגל סידליק אלון:       חברת הכנסת תומא סלימאן לא נמצאת כאן, אבל יש תוכנית של מענה של השלמה של שנה לפסיכולוגים שלמדו בחו"ל ומקבלים פה השלמה של שנה, ואנחנו מקבלים אותם לפרקטיקום כדי להכשיר אותם פה בישראל לקראת התמחות בפסיכולוגיה
אלי אפללו: תודה רבה, סיגל
אלי אפללו:  אנחנו נשמע עוד חמישה, שישה אנשים, לפי הסדר שנרשמו
אלי אפללו:  ד"ר עמית שלו
עמית הלוי: שלום, אני נציג האיגוד לפסיכיאטריית ילדים, חבר ועד ורופא פסיכיאטר ילדים מהדסה עין-כרם
עמית הלוי:  הודגש פה, אבל חשוב לי להדגיש עוד פעם את המשבר הקולוסאלי שאנחנו נמצאים בו כרגע
עמית הלוי:  ילדים מגיעים לחדר המיון בהדסה ובכל הארץ אחרי ניסיונות אובדניים
עמית הלוי:  אנחנו מדברים על עלייה דרסטית בניסיונות אובדניים
עמית הלוי:  אין לנו לאן לשלוח אותם
עמית הלוי:  יש הורים שמנסים לרשום ילד לתור בתוך מרפאה פסיכיאטרית, ואומרים להם, אין בעיה, תירשמו, הינה הטפסים, התור כרגע עומד על שמונה חודשים
עמית הלוי:  מה אתם חושבים שההורה עושה? הוא פשוט לא נרשם
עמית הלוי:  הוא מחפש את הפסיכיאטר הפרטי, שכמובן גם הוא עם תור המתנה ולא יכול לתת מענה
עמית הלוי:  זה לא שהוא אביר על סוס שמציל
עמית הלוי:      אנחנו מאוד מברכים את התוכניות שהוצגו כאן
עמית הלוי:  כל מיני דברים נאמרו: בתים מאזנים, תוכנית לטיפול אינטגרטיבי של רווחה, חינוך ובריאות
עמית הלוי:  מאוד מאוד מאמינים בשילוב של המשרדים האלה
עמית הלוי:  לגבי התקציב של מיליארד שדובר פה קודם על ידי חברת הכנסת, שאמרה מה זה מיליארד? בשביל בריאות הנפש חשוב לנו להדגיש שזה לא בריאות הנפש
עמית הלוי:  אם אנחנו משקיעים בבריאות הנפש, אנחנו משקיעים בחברה
עמית הלוי:  אנחנו משקיעים בבני נוער שיהפכו למבוגרים פרודוקטיביים, מתפקדים, בריאים יותר גם גופנית
עמית הלוי:  יש קשר ישיר בין בריאות הנפש לבין בריאות גופנית
עמית הלוי:  כלומר, מדובר פה בחיסכון אמיתי בטווח הארוך
עמית הלוי:      מה שחשוב לי להביא כמסר שלנו, של האיגוד, אנחנו חייבים להשקיע בכוח האדם בכל הרבדים הפסיכולוגיים, הפסיכיאטריים של הילד וכו'
עמית הלוי:  ההשקעה בכוח אדם צריכה להיות תוך תמרוץ והכרזה על הפסיכיאטריה של הילד כמקצוע במצוקה
עמית הלוי:  בעבר אנשים הגיעו
עמית הלוי:  היום אנשים לא רוצים לבוא
עמית הלוי:  נפתחו עכשיו מרכזים להתערבות במשבר, אנחנו עובדים עליהם ביתר שאת ובמרץ
עמית הלוי:  קשה מאוד לאייש אותם
עמית הלוי:  יש הכסף, הוא עבר לבתי החולים כבר באמת, כמו שאמרה סגנית השר
עמית הלוי:  אין לנו האנשים
עמית הלוי:  אז אנחנו מחפשים אותם בנרות ומוצאים, אבל זה מאוד קשה, וחייבים לתמרץ
עמית הלוי:  אז בין אם זה לתמרץ פריפריה, ששם יש המון תקנים לא מאוישים, אין מי שיבוא לשם
עמית הלוי:       לתמרץ את המקצוע כמקצוע, זה דבר נוסף מאוד מאוד חשוב
עמית הלוי:  ובשלב האקוטי שאנחנו נמצאים בו יש גם תורי המתנה לאשפוזים
עמית הלוי:  כלומר, יש מצב ששוכב אצלנו במחלקת ילדים הדסה נער אחרי ניסיון אובדני קשה, שאין לנו איפה לאשפז אותו, אין לי לאן לשלוח אותו, טלפונים לכל מנהלי המחלקות בארץ
עמית הלוי:  אז אנחנו צריכים להגדיל את מספר המיטות
עמית הלוי:  איפה? קודם כול בבתי חולים כלליים, שאליהם גם המאושפזים רוצים להגיע
עמית הלוי:  הורים לא רוצים את הילד שלהם בבית חולים פסיכיאטרי
עמית הלוי:  בהר הרבה פעמים, אבל הם כן רוצים בתל השומר, בהדסה, באיכילוב וכו'
אלי אפללו:  ד"ר עדית סרגוסטי
עדית סרגוסטי: עדית סרגוסטי מארגון "בזכות"
עדית סרגוסטי:  קודם כול, תודה על הדיון המאוד חשוב הזה, ויחד עם זה המאוד מתסכל, מכיוון שזה נושא שאנחנו מלווים אותו כבר שנים על שנים על שנים
עדית סרגוסטי:  ולאורך השנים האלה אנחנו רואים את החסרים האלה רק הולכים וגדלים, הולכים ומתרחבים, ואת המצוקות הקשות מאוד שילדים נאלצים להתמודד איתן, בלי לקבל את המענה המתאים
עדית סרגוסטי:       לפני שנה וחצי קרה נס שלא קרה לאורך שנים
עדית סרגוסטי:  ישבו יחד משרדי החינוך, הרווחה והבריאות וחשבו מה צריך להיות המענה, עם חשיבה אינטגרטיבית, שהיא הכרחית וקריטית
עדית סרגוסטי:  כי ילד לא מתחלק לצד חינוכי, צד רווחתי וצד בריאותי
עדית סרגוסטי:  וזו הגדולה של התוכנית הזאת
עדית סרגוסטי:  החשיבה האינטגרטיבית בין שלושת המשרדים בהסתכלות, כמו שתיארו כאן גם יובל וגם חווה, על כל המכלול של הצרכים, החל במניעה, שזה קריטי, כדי שהילדים לא יגיעו בסופו של דבר להדסה ושם לא יהיה איפה לאשפז אותם
עדית סרגוסטי:  חייבים חייבים להשקיע במקומות האלה
עדית סרגוסטי:      לצערי הרב, ישבה כאן חברת הכנסת סגנית השר מיכל וולדיגר ותיארה את הדברים שהם עושים
עדית סרגוסטי:  לצערי הרב, אנחנו לא רואים שום בשורה בתקציב הקרוב ביחס למענים האלה
עדית סרגוסטי:  כל המענים שהיא תיארה הם מענים שניתנו כבר בתקציב בשנה שעברה
עדית סרגוסטי:  משרד הבריאות פרסם מבחני תמיכה שכוללים קיצור תורים, שכוללים בתים מאזנים, שכוללים את כל הדברים שהיא מנתה, היו במבחני התמיכה שמשרד הבריאות פרסם כבר לפני שנה
עדית סרגוסטי:  התקצוב שניתן למבחני התמיכה האלה היה 90,000,000 שקל גם לילדים ונוער וגם לבגירים
עדית סרגוסטי:  כלומר, החלק של ילדים ונוער בתוך זה הוא חלק זעום
עדית סרגוסטי:  היא ציינה עוד מעט מענים במערכת החינוך, אני לא זוכרת את הסכומים
עדית סרגוסטי:  אני אשמח לשמוע מדניאל פירוט
דניאל פרידמן: בתוך מבחן התמיכה כפי שפורסם בשנת 2022 יש ניקוד שניתן לכל סוג של שירות, וחלק מהניקוד ניתן גם לילדים
דניאל פרידמן:  אין חלוקה מראש
דניאל פרידמן:  קופות החולים מקבלות תגמול ותמרוץ בגין טיפולים ב - - -
עדית סרגוסטי: הסיפור של תורי ההמתנה הוא קטסטרופה
עדית סרגוסטי:  המצב רק הולך ומחמיר, ודובר כאן על מחסור בכוח אדם
עדית סרגוסטי:  נוצא מעגל קסמים
עדית סרגוסטי:  ברגע שיש תור המתנה ארוך בשירות הציבורי, אנשים פונים לשירות הפרטי, ואז גם אנשי המקצוע הולכים לשירות הפרטי, קשה מאוד אחר כך להחזיר אותם
עדית סרגוסטי:  והעלות של זה רק הולכת וגדלה
עדית סרגוסטי:  אז אנחנו חייבים חייבים, אנחנו על גבול המתחננים בפניך שתעשה מעשה בדבר הזה
עדית סרגוסטי:  חייבים לתקצב את התוכנית הזו מחר
מיטל שפירא: שלום, עו"ד מיטל שפירא, הלובי למלחמה באלימות מינית
מיטל שפירא:  אני ממש אקצר
מיטל שפירא:  אני אדבר רק על מיטות אשפוז פסיכיאטרי לילדים וילדות נפגעי תקיפה מינית
מיטל שפירא:  אנחנו יודעים שאחד מתוך חמישה ילדים וילדות נפגע מינית, שזה אומר בערך שישה מכל כיתה, רובם בכלל לא מאותרים, אבל חלקם מגיעים לאשפוז פסיכיאטרי
מיטל שפירא:  במדינת ישראל אין אשפוז פסיכיאטרי מותאם לילדים נפגעי תקיפה מינית
מיטל שפירא:  יש כזה לבוגרים, לא מספיק אבל יש
מיטל שפירא:  ילד שנפגע מינית ונדרש לאשפוז, אין לו טיפול מותאם
מיטל שפירא:  לא משנה מה, לא משנה איפה, גם לא שנתיים המתנה
מיטל שפירא:      אז אנחנו לפני שנה פנינו למשרד הבריאות להתריע על ההפליה הזאת
מיטל שפירא:  ביקשנו מענה כמה פעמים, ולא קיבלנו
מיטל שפירא:  נפגשנו עם משרד הבריאות בעניין
מיטל שפירא:  עדיין לא קיבלנו תשובה תכלס מה עומד לקרות
מיטל שפירא:  היו חילופי גברא, היו קצת שינויים בבריאות הנפש, ואז אמרו לנו שאין כוח אדם מקצועי למענה לפנייה שלנו
מיטל שפירא:  בעצם אמרו שבמשרד הבריאות אין כרגע גורם שהוא אחראי על בריאות הנפש שיכול לענות לנו למה ומה עומדים לעשות עם החוסר הזה
מיטל שפירא:  פנינו ארבע פעמים, הודענו על מיצוי הליכים לפני הליכה לבג"ץ
אלי אפללו: יובל, זה נכון? אין מענה
אלי אפללו:  זה דבר חמור
יובל רווה: הדברים כמובן יותר מורכבים מזה
יובל רווה:  המערכת יודעת לטפל גם בילדים נפגעי תקיפה מינית
אריה מונק: יש מרכזים בקהילה
אריה מונק:  יש מרכזים בקהילה, אבל לא באשפוז
מיטל שפירא: אני מאוד אשמח לקבל תשובה, אנחנו פשוט כבר שנה דופקים על הדלתות
מיטל שפירא:  נשמח מאוד לקבל תשובה לעניין הזה
מיטל שפירא:  תשובה מורכבת, פשוטה, אנחנו בתוך זה
אריה מונק: יש מענה גדול מאוד, שהוא מענה בקהילה, עם תורי המתנה ארוכים יותר משנה
אריה מונק:  אני מפעיל 18 מרכזים כאלה
מיטל שפירא: אנחנו הודענו למשרד הבריאות לפני שבוע על מיצוי הליכים לקראת הליכה לבג"ץ, הם ביקשו עוד שבוע
מיטל שפירא:  השבוע הזה הסתיים היום
מיטל שפירא:  נגמר השבוע, עוד לא קיבלנו שום התייחסות קונקרטית במהלך כל השנה הזאת
מיטל שפירא:  אז אנחנו כן מעדכנות שאנחנו מתכננות לפנות לבג"ץ ועדיין נשמח מאוד לתשובה למה ילדים וילדות בעצם מופלים
אלי אפללו: תודה רבה, אני חושב שהעלית נקודה מאוד נכונה
אלי אפללו:  ממש בקצרה, ד"ר עירית אורין
עירית אורין: אני פסיכיאטרית ילדים מהמאוחדת
עירית אורין:  כבר לפני שמונה שנים התחילה הרפורמה בבריאות הנפש, שמה שהיה אמור לקרות במהלכה זה ששירותי בריאות הנפש יעברו מבתי החולים לתוך הקהילה