GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסתי אופק: תקן רשמי יחייב אותך גם אם לא יהיו תקנות שיפנו אליו
אלי אפללו: תאמיני לי שאני  יודע מה זה תקן רשמי וגם יצרתי כמה תקנים כאלה, אחד מהם הוא 489 ואחר זה 1549, שקשור למתקני משחקים לילדים
אלי אפללו:  תרשו לי, אני הראשון שהמצאתי תקנים למתקני משחקים כבר לפני 28 שנים
אלי אפללו:  אני מכיר את זה
אלי אפללו:  אז לא היה תקן רשמי למתקני משחקים, לא לנדנדות, לא לגלישה וכו'
אלי אפללו:       אני מבקש, בואו לא נברח מאחריות
אלי אפללו:  אתם יכולים להנחות את הרשויות לקבוע גדרות באותן בריכות שהן בריכות פרטיות בבתים פרטיים וגם בבריכות בבניינים גבוהים
אלי אפללו:  במגדלי יוקרה יש בריכה שמשרתת מאה משפחות וגם שם צריך שתהיה גדר, שיהיו אמצעים בטיחותיים
אלי אפללו:  לא משנה לי ממה הם יהיו עשויים, אבל צריך לתת את ההנחיות האלה
אלי אפללו:  אם נתתי הנחיה, זה לא אומר שאני בורח מאחריות, אלא להפך
אלי אפללו:  זה צריך להיות חלק מהיתר הבנייה וחלק מטופס האכלוס
אלי אפללו:  תרימו את הכפפה הזאת
אסתי אופק: המחלוקת היא אולי על הדרך, לא על הצורך
אלי אפללו: אתם מדברים עם מישהו שיש לו הרבה מאוד ניסיון
אלי אפללו:  הייתי יושב-ראש הוועדה לתכנון ובנייה בעיריית נתניה, הייתי במכון התקנים, ייצרתי מוצרים שחלקם מותאמים להרבה מאוד דברים שאנחנו מדברים עליהם, אז אנא מכם
אלי אפללו:  היה פה דיון לפני כשנה וגם לפני, ושום דבר לא קרה
אלי אפללו:  בינתיים נהרגו וטבעו עוד ילדים
אלי אפללו:  למה? אני מסכים עם חברת הכנסת טלי גוטליב שיש אחריות להורים, אבל אנחנו עדיין צריכים לעשות משהו
אלי אפללו:  למשל, מעקה מדרגות בווילה – לא יהיה מעקה למדרגות? אין דבר כזה שלא יהיה
אסתי אופק: והוא בנוי לפי מה? לפי תקן
אלי אפללו: בסדר
אלי אפללו:  ואם תהיה הנחיה, אז מה קרה? אני לא אחכה לתקן
אסתי אופק: הנחיות מרחביות קשה יותר לאכוף
אלי אפללו: כשמדברים על אכיפה, אני מבטיח לך שהרשות המקומית תדע לאכוף
אלי אפללו:  ברגע שיש היתר ומגיע אחר כך טופס האכלוס, עושים לא מעט בעיות אם אין את הנושא של המים, אין מעקה למדרגות וכו'
אלי אפללו:  כך גם בעניין הבריכה
אמנון רובינשטיין: אני רוצה להוסיף לעניין תחום התקינה
אמנון רובינשטיין:  נכון ציינה אסתי אופק, צריך לתת דרישות מפורטות לאביזר כזה או אחר שמתייחס לבריכה פרטית, חיצונית או ציבורית, במסגרת התקן
אמנון רובינשטיין:  הכנת תקן רשמי הוא לא תהליך ארוך, אנחנו עדיין נמצאים בטווח של תקן ישראלי שיהיה תקן מחייב
אמנון רובינשטיין:  אנחנו מצדנו יכולים ללוות את התהליך - - -
אלי אפללו: כמה זמן לוקח תקן ישראלי? לא משנה באיזה נושא
אמנון רובינשטיין: אני מדברת על הכנה של התקן
אלי אפללו: לא הכנה
אלי אפללו:  תקן פורמלי, תקן ישראלי רשמי – כמה זמן לוקח לו?
אמנון רובינשטיין: אנחנו לא הולכים עכשיו לתקן רשמי, הולכים לתקן מחייב
אלי אפללו: כמה זמן לוקח לתקן מחייב בתחום הבנייה?
אמנון רובינשטיין: אפשר להכין - - -
אלי אפללו: לא שאפשר
אלי אפללו:  עזבי אפשר, אני מדבר על ניסיון שלך
אמנון רובינשטיין: מספר חודשים
אלי אפללו: להכניס תקן מחייב לתחום הבנייה לוקח מספר חודשים?
אמנון רובינשטיין: לתקנות
אמנון רובינשטיין:  ברגע שהוא יוזכר בתקנות, הוא יהפוך להיות מחייב
אסתי אופק: אם אנחנו נגיד בתקנות בדיוק איזה מנעול או איזה סגירה בדיוק ואחר כך מישהו יעשה מנעול אחר, הוא עבר על החוק
אסתי אופק:  אי אפשר לפרט ברזולוציה הזאת בתקנות
אלי אפללו: אני לא מדבר על רמת מנעול
אלי אפללו:  אם אני אומר סגירה אוטומטית, אזי לסגירה אוטומטית יש בוודאי אלף סוגי מנעולים
אלי אפללו:  אבל אם אני מדבר על גובה – אז גובה זה דבר מדויק
אלי אפללו:  אם מדברים על גדר – לא אכפת לי שזה יהיה מזכוכית או אלומיניום או ברזל יצוק
אלי אפללו:  זה לא מעניין אותי
אלי אפללו:  אני מדבר על מצב שיהיה גידור ולא סבכה וכד'
אסתי אופק: עכשיו אני יותר משתכנעת לקבל את הרעיון הקודם שלך של הנחיות מרחביות
צבי יהודה: גברתי, את הפנית לתקנות התכנון והבנייה, בקשה להיתר בניית בריכות שדורשות היתר בנייה
צבי יהודה:  בתקנות הסדרת מקומות רחצה ובטיחות בבריכות שחייה קיים תקן לבניית בריכות שחייה בעסק שדורש רישיון
צבי יהודה:  שם בתקנות יש הגדרה יחסית מפורטת, למשל גדר שגובהה 1
צבי יהודה: 1 מטר לפחות
אסתי אופק: זה ברישיון עסק
אלי אפללו: יפה, אז תיקחו את זה ותעבירו לבנייה הפרטית
אלי אפללו:  מה הבעיה?
ג אסתי אופק: גם בית פרטי שיש בו בריכה ואחר כך הוא הופך להיות אייר בי אנד בי, פתאום הוא עכשיו עסק ודרוש רישיון עסק
ג אסתי אופק:  בתים שהם פרטיים-פרטיים, זה מאוד קשה לאכיפה אם זה יהיה בהנחיות
אלי אפללו: אנשים חוצים באור אדום, אז מה, לא נעשה רמזורים? אם יש הנחיות שקשורות לנושא של רישוי עסק, אם זה בתי מלון, צימרים וכו', תבדקו אותן ותשליכו את זה לבנייה הפרטית
אלי אפללו:  זה כל הסיפור
אלי אפללו:  תנו את זה למהנדסי הערים, לוועדות המקומיות, לוועדות האזוריות של תכנון ובנייה, והם יכניסו את זה לתוך היתרי הבנייה
אלי אפללו:  זה הדבר הכי פשוט והכי קל לבקש מכם
אסתי אופק: אני אבחן את זה
אלי אפללו: מתי זה יהיה? לו"ז
אסתי אופק: אני לא יודעת להגיד לו"ז, אנחנו נבחן את זה
אלי אפללו: אם את לא יודעת להגיד לו"ז, אז אל תבואו לפה
אלי אפללו:  צר לי
אלי אפללו:  זה לקחת ולהעתיק ממקום למקום ולהתאים
אסתי אופק: זה לוקח מספר חודשים
אלי אפללו: באמת, אתם עושים צחוק מהוועדה
אסתי אופק: לא, ממש לא
אלי אפללו: אם לא הייתי בעניין הזה, יכול להיות שהייתי מקבל את זה
אלי אפללו:  אנחנו מדברים עכשיו על תחילת עונת הרחצה
אלי אפללו:  אם את מדברת על כמה חודשים, העונה כבר תסתיים, נגיע לעוד שנה, אני לא יודע מה יהיה אז, ואז עוד פעם אנחנו מורחים את הדברים האלה
אלי אפללו:   זה הדבר הכי פשוט לעשות והכי מעשי לעשות והכי נכון לעשות
אסתי אופק: בכל הכנות, אני לא יכולה להתחייב שזה יקרה תוך חודש
אלי אפללו: לא ביקשתי שתתחייבי כרגע, קחו את הזמן שלכם
אלי אפללו:  אתם יכולים להעביר לנו תוך חודש ואנחנו נבחן את זה
אלי אפללו:  אני לא הולך נגדכם, אני מוכן לשבת איתכם
אלי אפללו:  היועץ המשפטי מכיר את הנושא הזה ואתן יכולות להתייעץ איתנו
אלי אפללו:  אני מוכן להביא גם את מהנדס עיריית נתניה שהתייעצתי איתו
אלי אפללו:  אנשים לא תמיד יודעים וגם לא מבינים
אלי אפללו:  נניח שאני אדם פרטי ורוצה לעשות גדר, אם אין הנחיה באיזשהו מקום, מה אני אעשה? אני לא יודע
אלי אפללו:  לא הקמתי בריכה בזמן ההיתר ואני עושה משהו שהוא לא בהיתר - - -
אסתי אופק: מי שעושה שלא בהיתר, זה נגד החוק
אלי אפללו: לפעמים אדם רוצה לדעת אם קיימת הנחיה כלשהי, אז בואי ניתן לו את הכלים
אלי אפללו:  אני מבקש שתעבירו אלינו את זה תוך חודש
אלי אפללו:  אני מבקש ממנהלת הוועדה לרשום את זה
יוסף עטאונה: כבוד היושב-ראש, אני חושב שהדיון חשוב מאוד
יוסף עטאונה:  נכנסתי לדיון כשדיברו על בריכות קיימות, על תקינה ומה צריך להיות, אבל אני חושב שהשאלה המהותית דווקא בנושא של טביעה אינה היכן שיש בריכות קיימות, שם צריך לשמור על תקנות ותקינה ולעשות כל מה שצריך מבחינת הבטיחות
יוסף עטאונה:  חברי אחמד טיבי ביקש נתונים לגבי החלק של האוכלוסייה הערבית במקרי הטביעות
יוסף עטאונה:  לי אין פרטים, אבל אני בטוח שאחוז גדול מבין הטובעים הם מרקע סוציו-אקונומי נמוך
יוסף עטאונה:  זה גם בחברה הערבית וגם בחברה החרדית
טלי גוטליב: אני רוצה לשאול אותך, כי זה בדמי
טלי גוטליב:  התזה שלי היא לא להעמיס על ההורים הוראות חוק, אבל כן להזכיר להם את האחריות שלהם
טלי גוטליב:  משפחות שיש להן בריכות פרטיות הן לא מרקע סוציו-אקונומי נמוך
יוסף עטאונה: אין משפחה במצב סוציו-אקונומי נמוך שיש לה בריכה
יוסף עטאונה:  אני אתייחס לחברה הבדואית בנגב ואני יכול להגיד לך שגם אין בריכות ציבוריות בתוך היישובים
יוסף עטאונה:  בנגב יש אוכלוסייה של 350,000 תושבים בדואים, 50% ויותר מתוכם הם ילדים, ואין להם בריכה
יוסף עטאונה:  רק ברהט ובחורה יש בריכות
יוסף עטאונה:  הייתי מנהל אגף חינוך בחורה והייתי אחד מהיוזמים להקמת בריכת שחייה לימודית, כי זה הפתרון
יוסף עטאונה:  צריך לחשוב ברמה יותר רחבה ולעודד רשויות להקים בריכות שחייה ולעודד לימוד שחייה
יוסף עטאונה:  פרויקט השחייה שקיים היום במשרד החינוך לא נותן מענה לאוכלוסיות האלה, בגלל העלויות והסבסוד הנמוך שלו
יוסף עטאונה:  ביישובים מאשכולות סוציו-אקונומי נמוך צריך להגדיל את הסבסוד של המדינה ללימודי שחייה
יוסף עטאונה:  זה מתבקש מאוד
אלי אפללו: למרות שלא היית קודם, דיברנו על זה
יוסף עטאונה: הזכרתי את הבריכה שהייתי שותף לפתיחתה בחורה, אני יכול לומר שהם מתקשים להפעיל אותה בחורה בגלל תקציבים
יוסף עטאונה:  כבוד היושב-ראש, זה המקום שאתה יכול להירתם בקטע הזה ולעזור
אחמד טיבי: תאונות שבהן ילדים נפגעים, 90% מההרוגים בתאונות כאלה הם בחברה הערבית – תאונות חצר, נפילות מגובה וכו'
אחמד טיבי:  אני מניח שגם בטביעות -  ולכן ביקשתי את הפילוח – מתוך 50 ילדים ומבוגרים ו-16 ילדים בשנה האחרונה, יש יותר ערבים, אולי יש יותר חרדים
אלי אפללו: עינת, אני מבקש שתתני לנו את הפירוט לפי מגזרים -  מגזר ערבי, מגזר חרדי וסך הכול - - -
עינת שגיא אלפסה: על כלל ההיפגעויות?
אלי אפללו: על כלל ההיפגעויות
אלי אפללו:  מתוך זה נוכל להסיק איפה בדיוק הבעיות ושם להתמקד
אלי אפללו:  אני מניח שזה מה שחבר הכנסת טיבי רוצה לעשות
עינת שגיא אלפסה: אני כבר יכולה להגיד שבדקנו גם בשנה שעברה וגם בחמש השנים האחרונות, בנושא טביעות זה נע בין 35 ל-37 ילדים ערבים מתחת לגיל 18
אחמד טיבי: זה מכלל ה-50
עינת שגיא אלפסה: זה עד גיל 18
אלי אפללו: אני מבקש שתעשו ניתוח על השנה שעברה
אחמד טיבי: אני רואה שבנייר החשוב ש"מים חיים" סיפקו לחברים כתוב שעלות מפגש עם מציל הוא 180,000 שקל בשנה
אחמד טיבי:  יכול להיות שמשרד החינוך לא יכול לתקצב 180,000 שקל בשנה? זה אבסורד
אחמד טיבי:  לכן צריך לעמוד על הדברים האלה, במיוחד באוכלוסיות שחשופות יותר
אלי אפללו: לפני שהגעת היו לי הערות והארות למשרד החינוך והצעתי להם גם רעיון לתת שוברים באותם מקומות שייתרו הסעות וכו'
אלי אפללו:  הם יבדקו את זה
טלי גוטליב: קיבלתי את הדוח מגברת עינת שגיא אלפסה
טלי גוטליב:  מתוך 16 מקרים איומים בשנה שעברה, שמונה ילדים הם בגילאי 0 עד 4 ועוד שלושה ילדים בגילאי 5 עד 9, מה שאומר שזה בתוך המסגרת ההורית
טלי גוטליב:  בעניין הזה אנחנו גם צריכים את החיתוך המגזרי
טלי גוטליב:  אגב, גם יתר המקרים – שימו לב לחתך הגיל והיכן זה מתרחש
טלי גוטליב:  זה לא קרה בבריכה שיש בה מציל ולא בחוף שיש בו מציל, הכול במקום שאפשר היה – עם קצת אחריות אישית ומשפחתית – למנוע
אחמד טיבי: כמה זה בבריכות פרטיות?  אצל הערבים אין כמעט בריכות פרטיות
עינת שגיא אלפסה: בחברה הערבית אנחנו רואים הרבה טביעות באמבטיה, בגיגית
אחמד טיבי: או בחופים לא מוסדרים או בכינרת
אלי אפללו: דקלה הראל, בבקשה
אלי אפללו:  פגשתי אותה בפורום רשויות החוף ולמעשה היוזמה לקיים את הדיון הזה היא גם שלה
דקלה הראל: תודה לחבר הכנסת אלי דלל,  מהרגע שנפגשנו נרתמת במלוא העוצמה לנושא
דקלה הראל:  למי שלא מכיר, אני כאן בגלל שאח שלי לפני שנה וחצי עלה לגנזי מרומים
דקלה הראל:  מן הסתם אני מגיעה לכאן עם עצבים מאוד חשופים
דקלה הראל:  בגלל שאנחנו בוועדה לזכויות הילד אני אומר שהאחיין שלי, הבן שלו, ניצל באותו מעמד
טלי גוטליב: איפה זה היה?
דקלה הראל: בחוף מעין צבי ליד זכרון יעקב, חוף לא מוכרז
דקלה הראל:  מאות אנשים היו יחד איתם באותו חוף, אף אחד לא היה מודע לזה שזו בעיה שאין שם מציל
דקלה הראל:  אח שלי נכנס עם הבן שלו בן ה-10, אח שלי לא יצא והבן שלו כן יצא בחיים, נס משמים
דקלה הראל:  אני רוצה להגיד לך שאח שלי היה אחד האנשים הכי חרדים לילדים שלו, יותר מהאימהות הכי חרדות
טלי גוטליב: ברור
טלי גוטליב:  זה לא ממקום  שיפוטי
דקלה הראל: אני רוצה להסביר את ההבדל בין בריכות לבין ים
דקלה הראל:  הוא נכנס עם הבן שלו למים
דקלה הראל:  אנשים לא מבינים כמה הים מסוכן
דקלה הראל:  אני עצמי רחצתי אין-סוף בלי מציל
דקלה הראל:  אין מודעות
טלי גוטליב: אני לא
דקלה הראל: אין מודעות
דקלה הראל:  אם אח שלי היה חושב שיש סכנה לילד שלו, אין סיכוי שהוא היה נכנס לחוף בלי מציל
דקלה הראל:  אם הבן שלו היה לומד בבית הספר כמה זה מסוכן ואומר לאבא שלו, אח שלי היה כזה ענו והוא היה אומר לו בסדר, אני הולך איתך לחוף עם מציל
דקלה הראל:  אין מודעות להורים
דקלה הראל:  לגבי בריכות פרטיות יש דווקא יותר מודעות, כי אומרים שהילד לא יודע לשחות ונכנסים למים עם הילד
דקלה הראל:       יש לי הרבה נתונים, אך בגלל הזמן הקצר שנותר עד סוף הישיבה, אני אגש ישר לבקשות
דקלה הראל:  קודם כול, אני אגיד תודה לרותם זהבי, שנגשנו אליו לפני יותר משנה והתחלנו מסע במשרד החינוך, בשבועיים האחרונים משרד החינוך לקח על עצמו מערכי שיעור שבנינו מגן עד י"ב לכל מערכת החינוך, לכל שעות החינוך שאמורות להיות בעוד שבועיים-שלושה
דקלה הראל:  נראה לי שזו בשורה ענקית
דקלה הראל:  אין לי די להגיד לך תודה, רותם, על ההתגייסות הזאת
דקלה הראל:  עשינו גם מערכי שיעור לשיעורי ספורט
דקלה הראל:  הבקשה הראשונה שלי היא לבקש ממשרד החינוך להכניס את זה לחוזר מנכ"ל
דקלה הראל:  למעשה היום יש את מערכי השיעור, הולכים להציע אותם, אבל לא מחויב שמורים בבתי ספר, המחנכים, יעבירו את זה בפועל
אלי אפללו: רותם, זה אפשרי?
רותם זהבי: מערכי הדרכה ולימוד לא מכניסים לחוזרי מנכ"ל, אלא זה נמצא בתוך מאגר תוכניות הלימודים
טלי גוטליב: זה שיקול דעת של ההנהלות
אלי אפללו: לא משנה איך, העיקר שתכניסו את זה
דקלה הראל: תאונות הדרכים הן בחוזר מנכ"ל
דקלה הראל:  זה ניתן לשלוש שכבות גיל כל השנה וזה בחוזר מנכ"ל
דקלה הראל:  אנחנו נשמח שזה יוכנס
דקלה הראל:       דבר שני, מפגש עם מציל
דקלה הראל:  יש בארץ הרבה מצילים ואפשר דרך הרשות המקומית לתקצב אותם בשעות נוספות לפני עונת הרחצה
דקלה הראל:  עשינו חשבון לתקציב לכל כיתות ט' בארץ, זה בערך 80
דקלה הראל: 000 שקל
דקלה הראל:  זה משהו שמשרד הפנים ומשרד החינוך יכולים לאגם משאבים וכבר מחר בבוקר להקים את הפרויקט הזה
דקלה הראל:  אלי שוורצברגר מוכן לקחת עליו אחריות להוביל את המהלך הזה ונשמח שזה יקודם
דקלה הראל:  מדובר במציל שמגיע לכיתה ט' ומסביר על הנושא הזה
שקלים: למה דווקא רק כיתות ט'?
דקלה הראל: זה עניין תקציבי, היינו צריכים לחלק את זה
דקלה הראל:       דבר נוסף, מעורבות חברתית
דקלה הראל:  יש את הפרויקט האוסטרלי – נציג שלו נמצא בזום – שקיים בכל העולם
דקלה הראל:  באוסטרליה יש 300,000 מתנדבים
דקלה הראל:  אנחנו רוצים לאפשר להם למעורבות חברתית, דיברנו כבר עם משרד החינוך ויש רצון
דקלה הראל:  נשמח להיעזר גם בכם כדי לקדם את הדבר הזה
דקלה הראל:  נול לייצר פול של תלמידים, 60 שעות בשנה, שיבואו להתנדב בחופי הרחצה
דקלה הראל:  אנחנו עובדים עכשיו מול צוות מוביל בשיתוף פורום רשויות החוף כדי לייצר פיילוטים של בני נוער מתנדבים בתוך חופי הרחצה, כדי להרחיב את שטחי הרחצה
דקלה הראל:  נשמח למעורבות גם של משרד הפנים, שיצטרפו לפגישות שלנו ושנוכל לתכנן ביחד
דקלה הראל:  בשנה שעברה יצא לי להיות בפגישה שהובילה חברת הכנסת מיכל שיר, אבל  עדיין לא זכינו להיפגש עם משרד הפנים כדי לתכלל דברים
דקלה הראל:  נשמח לעזרה גם פה, כדי לתכלל את זה בצורה מסודרת
דקלה הראל:       אני תומכת בבקשה להורדת גיל שיעורי השחייה לכיתה ב'
דקלה הראל:  אחת הסיבות שהאחיין שלי ניצל הייתה כי אח שלי לקח אותו לשיעורי שחייה
דקלה הראל:  אנחנו גדלנו בחו"ל ולמדנו שיעורי שחייה בבית הספר כבר בכיתה ב'
דקלה הראל:  הוא היה בידיים של אח שלי, הים קרע ביניהם והוא פשוט שחה
דקלה הראל:  אני חושבת שצריך להוריד את הגיל בו מתחילים שיעורי שחייה
דקלה הראל:  אולי אפשר לחשוב בצורה יצירתית, למשל נוער מתנדב שמגיע לעזור בבריכות, כדי להוריד את העלויות, שלא יצטרכו הרבה מלווים וכו'
דקלה הראל:       אני לא יודעת מי אמור לתקצב בניית בריכות, אני מניחה שלא משרד החינוך - - -
אלי אפללו: משרד הספורט וגם מפעל הפיס
דקלה הראל: דיברו כאן על החברה החרדית והחברה הערבית וכמה מעט בריכות יש
דקלה הראל:  למשל, בביתר עילית יש בריכה אחת, בקרית ספר בריכה אחת, ויש מקומות שהבריכה היא בבית פרטי שהם נותנים את הבריכה הפרטית לחברה כדי שיוכלו ללמוד
דקלה הראל:  החברה החרדית זקוקה להרבה עזרה במקום הזה של בניית בריכות שחייה ושיעורי שחייה
דקלה הראל:       אני רוצה לבקש עוד תקציב לבניית מערכי שיעור וסרטונים לחברה החרדית
דקלה הראל:  כל מערכי השיעור שבניתם מותאמים לכל המגזרים, אבל בסרטונים צריך שפה אחרת ולכן צריך עוד מעט תקציב להתאים
דקלה הראל:  אני מבקשת שנוכל להיעזר במשרד החינוך בעניין הזה
דקלה הראל:       משרד הפנים – צריך פרסום הרבה יותר מסיבי
דקלה הראל:  אני יודעת כמה זהבה ממשרד הבריאות עושה בכזאת מסירות, אני רוצה לבקש עוד ועוד ועוד
דקלה הראל:  בנינו הרבה חומרים, עשינו ג'ינגל עם מתנדבים, ואנחנו רוצים שמשרד הפנים ייקח את זה ויפיץ את הג'ינגל הזה ברדיו
דקלה הראל:  יש לנו חומר להרבה פרסומים קטנים בוואטסאפ שאפשר להפיץ באופן רחב
דקלה הראל:  תיקחו את זה מאיתנו, אנחנו נותנים את זה בחינם, באהבה וברצון
דקלה הראל:  בעלות של עשרות אלפי שקלים ואפשר להפיץ דברים יעילים מאוד
דקלה הראל:       הסברה בקהילה – יש לנו פרויקטים, גם אפשר להשתמש במשמר הצלה ימי – הפרויקט האוסטרלי – ברשויות עצמן יש מוקדים ספציפיים
דקלה הראל:  צריך לאגד עבודה משותפת של כלל הרשויות בשלטון המקומי, להקים פרויקטים קהילתיים
דקלה הראל:  החברה למתנ"סים אמרה שהיא מוכנה לעשות מצ'ינג וכל מה שמשרד הפנים יתקצב, הוא יתקצב אותו סכום
אלי אפללו: אני מסכים איתך מאוד
דקלה הראל: תעזרו לנו לקדם ועדה מסודרת, משותפת, כדי שנוריד את הדברים לשטח
דקלה הראל:  אני לא ארחיב על הפרטים, כי מיותר, אבל צריך משהו מגובש
אלי אפללו: אני אעשה איזשהו מפגש יחד איתך
אלי אפללו:  העלית למשל את הנושא של המדריכים ומתנדבים
אלי אפללו:  אני רוצה לומר לכם שיש פרויקט שנקרא "מדריכים בדרכים", פרויקט שיזמתי לפני מספר שנים עם עוד בחור בעיריית נתניה ובמסגרתו מלמדים ילדים שיודעים לרכב על אופניים והם הופכים להיות שגרירים שמלמדים את ילדי הכיתה שלהם
אלי אפללו:  זה כמעט לא עולה כסף, זה עלה כמעט 50,000 שקל כל שנה, אבל כל שנה אלפי ילדים עברו את התהליך הזה
אלי אפללו:  מדהים לראות איך ילדים כאלה מתחילים מאפס ורוכבים על אופניים עם כל כללי הזהירות
אלי אפללו:  אפשר לעשות את זה גם בנושא השחייה ועוד
אלי אפללו:  יש לא מעט רעיונות
אלי אפללו:  אני חושב שכדאי ללמוד הרבה מדקלה, בשביל זה היא פה
אלי אפללו:  אנחנו ניזום שיתופי פעולה ונראה מה ניתן לעשות
משה טור פז: יש כאן כמה המלצות בתחום החינוך שבעיניי הן יחסית פשוטות למימוש
משה טור פז:  אני אתן רק שני הדגשים: 1
משה טור פז:  אני חושב שהרעיון להקדים את שיעורי השחייה מכיתה ה' לכיתה ב' או ג' הוא בוודאי רעיון נכון, צריך לשבת עליו ברצינות כי יש לו הרבה משמעויות
משה טור פז:  זה כיוון נכון
משה טור פז:  אני אומר ברמה האישית שבן של חבר טוב שלי טבע בכינרת בידיים של אבא שלו
משה טור פז:  זה ממחיש כמה זה אירוע יכול לקרות כמעט לכל אחד
משה טור פז:       2
משה טור פז:  הסיפור המגזרי – דגש למגזר החרדי והערבי, כי הם חשופים הרבה יותר לטביעות
משה טור פז:  כמעט שאין שיעורי שחייה לחרדים, בגלל שהרשתות – החינוך העצמאי והמעיין – לא משתפות פעולה
טלי גוטליב: צריך לשים לב שבפילוח של ה-16 מקרים בשנה שעברה – שוב, כל מקרה הוא נוראי – מדובר בגילאים של 0 עד 4
טלי גוטליב:  צריך לראות אם בכלל מדובר בחרדים
אלי אפללו: אנחנו נעשה את הפילוח ונראה
אלי אפללו:       תודה רבה לכולם
אלי אפללו:  אני מעריך מאוד שהגעתם
אלי אפללו:  אנחנו נוציא פרוטוקול ואני מבקש שכל אחד בתחום שלו יתייחס אליו
אלי אפללו:       תודה רבה, הישיבה נעולה
אלי אפללו: צוהריים טובים לכולם, אני פותח את הישיבה של הוועדה המיוחדת לזכויות הילד
אלי אפללו:  אני מקווה שתהיה ועדה קבועה
אלי אפללו:  נשתדל לעשות את זה באיזה שלב
אלי אפללו:      היום הנושא הוא דיווח על פי חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות, התשס"ח-2008
אלי אפללו:  משרד הרווחה והביטחון החברתי אמור להתחיל, בבקשה
חוה לוי: שלום לכולם
חוה לוי:  אני עובדת סוציאלית ראשית לפי חוק הנוער ואחראית מטעם משרד הרווחה על ההפעלה ועבודת המרכזים על פי חוק סיוע לקטינים נפגעי עבירות מין או אלימות, מה שאנחנו קוראים לו "מרכזי הגנה בית לין"
חוה לוי:      הגשנו דוח מטעמו של שר הרווחה לכנסת, ואני אציג את עיקרי הדברים
חוה לוי:  לא סוד הוא שמרכזי ההגנה עברו בשנים האחרונות משבר וקושי בהפעלה שלהם, ואנחנו מוצאים את עצמנו בשנה האחרונה בתהליך מאוד יפה של יציאה מהמשבר, של יכולת להחזיק את התפיסה המקצועית ולדייק אותה בצורה שתיתן שירותים לילדים נפגעי עבירות מין ואלימות
חוה לוי:       עשינו הרבה מאוד פעולות בהחזרת אמון הציבור במרכזים, אנשי המקצוע יותר מפנים למרכזים ואנשים פונים באופן ישיר
חוה לוי:  אנחנו רואים עלייה במספר הפניות
חוה לוי:  אנחנו גם מדייקים את השירות שאנחנו נותנים במרכזים, שחלק ממנו ניתן בהגעה פיזית למרכזים, וחלק ממנו על ידי זה שאנחנו מאפשרים לאנשים לקבל את השירות בטלפון, התערבות טלפונית באופן שאנשים יכולים לפנות, לבקש ולהתייעץ עם המרכז, לקבל מידע, וחלקם גם יגיעו
חוה לוי:  אלה שמגיעים לא נספרים על ידינו ככתובת להתייעצות, אבל יש את אלה שנשארים רק בהתייעצות טלפונית, ויכול להיות שבעתיד ירצו לחזור לקבל שירותים במרכז
חוה לוי:      אנחנו רואים עלייה בפניות בנושא של פגיעות מיניות, גם בנושא של פגיעות פיזיות
חוה לוי:  עדיין יותר בנות מגיעות בנושא של פגיעות מיניות ויותר בנים בנושא של פגיעות פיזיות
חוה לוי:       הרבה מאוד עבודה נעשית בשנה האחרונה בהבאת בני נוער אל תוך המרכזים
חוה לוי:  ראינו שאם מגיעים בגילאים של עד 14 ולא מעל גיל 14 למרכזים, נעשית פעולה עם כל הגורמים, גם גורמי חינוך ואחרים
אלי אפללו: את יכולה לתאר לי מה זה מרכז? אני רוצה להבין מה זה מרכז
חוה לוי: מרכזי הגנה הם מקום שאליו מגיע נפגע עבירת מין או אלימות, והוא פוגש במקום אחד את כל אנשי המקצוע
אלי אפללו: איך הוא מגיע לשם?
חוה לוי: הוא יכול להגיע לשם בפנייה עצמית שלו, של ההורים שלו, של איש מקצוע שנחשף לדבר שהוא עבר, של שירותי הרווחה, בעצם כל גורם יכול להיות גורם מפנה או מלווה
חוה לוי:  כשהוא מגיע למרכז, לפני שהוא הגיע למרכז, נעשתה פנייה, נעשה תיאום, נעשתה איזה בדיקה איך נכון לטפל בהגעה שלו
חוה לוי:  וכשהוא מגיע, הוא יכול לפגוש אנשי מקצוע מתחומים שונים
חוה לוי:  במרכזי ההגנה יושב שוטר, יושב חוקר ילדים, יושב עובד סוציאלי לפי חוק הנוער, יש פרקליט שמלווה את מרכזי ההגנה
אלי אפללו: אני מבין שיש שמונה מרכזים כאלה
חוה לוי: נכון
חוה לוי:  על פי חוק אנחנו צריכים להקים שמונה מרכזים
אלי אפללו: האם כל המרכזים קיימים ומאוישים?
חוה לוי: כן
חוה לוי:  כל המרכזים קיימים
אלי אפללו: איפה הם נמצאים?
חוה לוי: המרכז הצפוני נמצא בצפת, הדרומי נמצא בבאר שבע, המרכז הוותיק נמצא בירושלים
חוה לוי:  המרכז הראשון שהוקם בישראל לפני 21 שנה הוא בירושלים
חוה לוי:  יש ברמת גן, בנתניה, בנצרת, באשקלון, בחיפה
חוה לוי:  ניסינו לעשות פריסה על פי מחקרים שנעשו בזמן הקמת המרכזים, כדי לראות איך אנחנו מדייקים איפה יוקמו המרכזים
חוה לוי:      בכל אחד מהמרכזים נמצאים אנשים שתפקידם לעשות את הבירור הראשוני ואת מתן הסיוע הראשוני
אלי אפללו: זאת השאלה הבאה שלי
אלי אפללו:  יש שמונה כאלה
אלי אפללו:  האם זה לא מעט? אם אני לוקח למשל עיר כמו הרצליה, או עיר כמו חדרה, הם נאלצים להגיע או לנתניה או לתל אביב
חוה לוי: לרמת גן
אלי אפללו: רמת גן או משהו בסגנון הזה
חוה לוי: ההגדרה הייתה של שמונה מרכזים, ומשרד הרווחה באמת שואל עכשיו את השאלה איך אפשר ועד כמה אפשר להרחיב את המרכזים לעוד מקומות
חוה לוי:  על שולחן העבודה שלנו הבחינה - - -
אלי אפללו: מה העלות של מרכז כזה?
חוה לוי: כמיליון שקל
אלי אפללו: שזה שכר העבודה?
חוה לוי: כמיליון שקל שקשור בהתקשרות
חוה לוי:  לא כולל שכר העבודה, כי רוב העובדים במרכזים הם עובדי מדינה, הם עובדי רשות מקומית כשמדובר בעו"סים לחוק הנוער, שזה לא נכלל בתוך ההפעלה
חוה לוי:  ההפעלה נעשית על ידי עמותה שזוכה במכרז, שהיא כוללת גם את המנהל שעובד במרכז, גם את המבנה
חוה לוי:  יש עוד דברים
אלי אפללו: היה נכון אולי מעבר לשמונה המרכזים האלה להפעיל גם מוקד או מרכז קטן יותר או מרכז משני שיהיה פתוח לעוד קהלים שאולי נמנעים מלהגיע?
חוה לוי: קודם כול, זאת שאלה מאוד טובה
חוה לוי:  למשל אני יכולה להגיד לך שבמרכז בירושלים, כשהוא קם, ראינו שהחברה הערבית לא מגיעה, ויש כאן חברה ערבית מאוד גדולה, אז משרד הרווחה לפני ארבע שנים בנה יחידה ספציפית לחברה הערבית במרכז ההגנה הקיים
חוה לוי:      עכשיו אנחנו רוצים לעשות את אותו הדבר בבאר שבע לטובת החברה הבדואית
חוה לוי:  אנחנו רוצים לבנות מרכז קטן - - -
אלי אפללו: יש לכם תוכנית כזאת?
חוה לוי: יש לנו תוכנית עבודה כזאת
חוה לוי:  זה כתוב לדעתי בדוח שהגשנו
חוה לוי:  יש לנו גם תוכנית לבחון איך אנחנו מקימים שלוחה באילת, כי אילת די מרוחקת
חוה לוי:  הרצליה ונתניה וחדרה ונתניה זה יחסית קרוב, והם מיועדים לנתניה
חוה לוי:  ניסינו ביחד עם משטרת ישראל לבנות מי יופנה לאן, על מנת שאנחנו נייצר נגישות
חוה לוי:  הנגישות מביאה בחשבון עוד כמה דברים, למשל אם ואדי ערה שייכת מבחינת המשטרה יותר לאזור חיפה, אנחנו רוצים דווקא לייעד אותם לנצרת, על מנת שתהיה לנו הנגשה שפתית
חוה לוי:  אנחנו מאוד עובדים כל הזמן, ומדייקים את עצמנו בכל פעם מחדש
חוה לוי:  זה לא משהו שקבענו ויישאר אותו הדבר
אלי אפללו: מה הבעיות המרכזיות של המרכזים האלה?
חוה לוי: אני אדבר על אתגרים, ובכל שנה אנחנו עם אתגרים חדשים, ואנחנו מאוד עסוקים בזה
חוה לוי:  כוח-אדם באופן כללי בשירות הציבורי הוא אתגר מאוד גדול, ואנחנו כל הזמן נלחמים על זה שעובדים שנכנסים גם יישארו
חוה לוי:  בכלל התמודדות עם זה שעובדים שבכל יום מתעסקים עם טראומות של ילדים ולשמר אותם ולדאוג לזה שהם לא יפתחו טראומטיזציה משנית זה אתגר מאוד גדול
חוה לוי:  לכן משרד הרווחה מממן לכל האנשים שעובדים במרכז, גם אם הם באים ממשטרת ישראל או ממקום אחר, הדרכות גם פרטניות וגם קבוצתיות, על מנת לעבד את החוויה המורכבת מאוד של העבודה
חוה לוי:  כוח-האדם הוא אחד מהאתגרים היותר גדולים שיש לנו במרכזים
חוה לוי:      הבאה של בני הנוער למרכזים זאת סוגיה שאנחנו מאוד עסוקים בה, כולל שאלות שהתלבטנו בינינו האם הכלים שאנחנו עובדים איתם הם איפה שנמצאים בני הנוער
חוה לוי:  הם לא מרימים טלפון ומדברים, אז אולי אנחנו צריכים לייצר כלים חדשניים יותר, אז אנחנו בוחנים גם את העניין הזה
חוה לוי:      דיברנו קודם על היכולת להרחיב את המרכזים באופן גיאוגרפי שהם יתאימו לעוד מקומות
חוה לוי:  גם בתוכנית העבודה של משרד הרווחה של התקן, תקן רווחה, אנחנו שואלים את עצמנו איך אנחנו מרחיבים ליותר
אלי אפללו: האם יש פעילות יזומה שלכם?
חוה לוי: כל הזמן
אלי אפללו: האם את יכולה לתאר פעילות יזומה?
חוה לוי: למשל חשיפות לאנשי מקצוע
חוה לוי:  אנשים יודעים שאם קרה משהו, אם הם קיבלו מידע, הדרך הרגילה היא להרים טלפון למשטרה או להגיע למשטרה
חוה לוי:  ואנחנו מנסים כל הזמן להטות למקום שיש בו את המעטפת היותר רחבה של אנשי מקצוע
חוה לוי:  חלק ניכר מהעבודה של המרכזים, של מנהלי המרכזים ושל הצוותים בתוך המרכזים, זה להרחיב את הידע המקצועי בדבר הזה
חוה לוי:  עבודה לא פשוטה יש לנו בקהילות סגורות שפחות מדברות פגיעות, בטח פגיעות מיניות, איך אנחנו עוזרים להם להגיע למרכזים
חוה לוי:  בחלק מהמקומות אנחנו רואים כבר הטיה לכיוון השני, למשל המרכז בירושלים
חוה לוי:  כשאתה מסתכל על הנתונים הספציפיים של המרכז הזה, אפשר לחשוב שאין בכלל חילונים בעיר הזאת, כי כשני שלישים מהפונים למרכז ההגנה הם מהחברה החרדית, שזה נורא יפה
חוה לוי:  עבדנו מאוד קשה כדי שזה יקרה, זה לא מובן מאליו
חוה לוי:  הרבה עבודה עם ועדות רבנים ועם אנשי דת בעניין הזה
חוה לוי:      אני רואה את חברת הכנסת תומא נכנסת, לפני שהיא תגיד אני כבר אגיד את זה: אנחנו משתדלים להפנות את החברה הערבית למרכזים
חוה לוי:  נעשתה הרבה מאוד עבודה, בעיקר במרכז בנצרת, לצאת בפרסומים, גם ברשתות החברתיות, במקומות שבהם נמצאים בני הנוער, על מנת שהם יגיעו, אפילו באופן עצמאי
חוה לוי:      אנחנו מנסים להגיע לכל מקום, איפה שאנחנו מזהים את הצורך, ולראות איך אנחנו מטפלים בזה כדי להרחיב
חוה לוי:  עדיין יש אתגרים מאוד גדולים
חוה לוי:  זה שהשקענו מאוד עם המרכז בנצרת, על מנת להביא את החברה הערבית למרכז, זה לא אומר שהם הגיעו
חוה לוי:  אנחנו רואים את הפערים גם בהיקף הפעילות של המרכזים בהקשר הזה, ואנחנו ממשיכים