GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מאיה אלעזר: אנחנו נשוחח איך נקיים את התקשורת בינינו.
מיכל שיר סגמן: הטלפון שלה נמצא אצלנו.
מיכל שיר סגמן: בסדר גמור, אז הוועדה תקשר ביניכם.
מיכל שיר סגמן: אנחנו ננסה שוב את יערה שילה, מומחית גיל הרך.
יערה שילה: קודם כל, תודה רבה.
יערה שילה: זה באמת דיון חשוב שהיה בו המון תשובות.
יערה שילה: אני חזרתי רק יום שני מגבול פולין.
יערה שילה: אני פה על הילדים, אמרת שיהיה חינוך זה מצוין, אבל מה קורה עם הילדים לידה עד שלוש?
יערה שילה: חוץ מטיפת חלב, מסגרות מתחת לשבעה ילדים הם לא במשרד החינוך.
יערה שילה: הילדים האלה די שקופים וחייבים לתת להם מענה.
יערה שילה: יש המון מתנדבים אבל הם לא מומחים ואני חושבת שצריך לתת על זה את הדעת, לא יודעת מי.
מיכל שיר סגמן: אמרו שחלק מהתופעות זה גם כשיש מסגרות, לצורך העניין, למשל, אם אני מסתכלת על משרד הקליטה, ששם הם כן נכנסים למערכות החינוך, שהאימהות, במיוחד בגילאים הצעירים יותר, לא ממהרות לשחרר.
יערה שילה: נכון.
יערה שילה: את הצעירים מאוד, אבל אלה שמעל שנתיים, הן כן מעוניינות במסגרות הרבה פעמים, אבל אין בכלל מענה, אין.
יערה שילה: מיכל, צריך לתת על זה את הדעת באופן כללי, מה עושים עם הילדים האלה.
יערה שילה: גם אם האימהות לא משחררות, אז איך נותנים להם מענים.
יערה שילה: זאת אומרת, יש המון סוגיה סביב זה של לידה עד שלוש.
יערה שילה: את יודעת, גם בישראל זה - - - קל וחומר במצב משברי.
יערה שילה: על עיקר הדברים כבר דיברו, ובאמת תודה לוועדה כי היא מאוד קריטית וחשובה.
אילן ברוש: יש מאתיים חמישים ושניים ילדים מגיל אפס עד שלוש שהם נמלטי מלחמה, שהם נמצאים בארץ.
מוריה רבינוביץ': שפנו אליכם למוקד, הם לא רק נמצאים בארץ.
אילן ברוש: נכון, נכון שפנו.
מיכל שיר סגמן: שפנו למוקד.
מיכל שיר סגמן: מאתיים חמישים ילדים זה הרבה.
אילן ברוש: מאתיים חמישים ושניים, כן.
מיכל שיר סגמן: זה הרבה.
אילן ברוש: לא מעט.
יערה שילה: אין מענים.
יערה שילה: אני יודעת שאין מענים, כי פנו אליי, מיכל.
יערה שילה: למשל, פנו אליי דוברי רוסית.
אילן ברוש: צריך לבדוק עם מעונות היום, אם יש איזו שהיא אפשרות להכניס אותם למעונות היום.
אילן ברוש: היום מעונות היום עברו ממשרד הרווחה למשרד החינוך.
מיכל שיר סגמן: מעונות היום לא קיבלו את המענים עוד לפני הגל הזה, הם רק עכשיו עוברים למשרד החינוך.
מיכל שיר סגמן: להגיד לך שיש להם יכולת קליטה, לאור כל הדיונים שעשיתי פה בחצי השנה האחרונה?
מיכל שיר סגמן: נו.
יערה שילה: אין להם, מיכל.
יערה שילה: צריכים לתת את הדעת - - -
מיכל שיר סגמן: תראי, כרגע בבתי המלון ובמסגרות השונות שבהן שוהים, המונח, אני כל הזמן באה לקרוא להם פליטים, אני מתנצלת, אז להבנתנו יש צוות וכוח אדם שנמצא במלונות ובתוך המרכזים.
מיכל שיר סגמן: השאלה היא באמת מה קורה הלאה, מעבר לשעשוע או הבייביסיטר המיידי שנותנים להם כרגע.
יערה שילה: בואו נזכור שהילדים האלה עברו שנתיים קורונה.
מיכל שיר סגמן: הקורונה כרגע היא הבעיה הכי קטנה שלהם.
יערה שילה: לא, אני אומרת הם כבר עברו את זה, אז הם מקבלים עוד זווית.
מיכל שיר סגמן: אנחנו נפנה את השאלה הזו למשרד החינוך, בסדר?
יערה שילה: אני לא בטוחה שזה משרד החינוך, זו הבעיה.
מיכל שיר סגמן: זה משרד החינוך, אנחנו נפנה גם למשרד הכלכלה תוך כדי המעבר.
יערה שילה: היועץ המשפטי אמר לי שאם זו לא מסגרת של שבעה ילדים, הוא לא יכול - - -, זו הייתה התשובה.
מיכל שיר סגמן: יש מאתיים חמישים ושניים ילדים, שנמצאים כרגע בין שבע לעשר רשויות גדולות, בואי נבדוק.
מיכל שיר סגמן: כרגע הבעיה המרכזית שלנו היא בעיקר הנתונים, לדעת איפה הם נמצאים.
מיכל שיר סגמן: רגע, אנחנו עדיין מטפלים בהם, גם בקורת הגג.
מיכל שיר סגמן: אשרת השהייה שלהם כרגע נמצאת עד סוף מאי, אתה יודעת, יש שלבים בדבר הזה.
מיכל שיר סגמן: המלחמה הזו נפתחה לפני שלושה חודשים, פחות.
יערה שילה: אני לא רואה איך זה ייגמר.
מיכל שיר סגמן: אז, אנחנו ניתן על זה את הדעת, אנחנו נעביר את השאלה הזו למשרד החינוך.
מיכל שיר סגמן: זאת כן שאלה עתידית, לא נוכחית, היא עתידית מעניינית, על אחת כמה וכמה אם אנחנו באמת נראה גל נוסף ומספר הילדים האלה יגדל.
מיכל שיר סגמן: תודה שהעלית את הנושא.
מיכל שיר סגמן: ראשית, תודה לכל משרדי הממשלה שהגיעו והגיעו מוכנים.
מיכל שיר סגמן: אני חייבת לשבח, כי באמת בחצי השנה האחרונה נתקלתי בעיקר בחוסר תיאום בין משרדי הממשלה ושיח שתקוע, ובאמת נדיר לשמוע על שיתוף פעולה ופרגון בין משרדי כל כך גדול כפי ששמענו בדיון הזה.
מיכל שיר סגמן: שוב, משרד הקליטה, אני גם אשוחח עם השרה וגם חוסר ההגעה שלהם מוכנים ועם תשובות לדיון כל כך חשוב, כאשר אמונים אלפי ילדים בידיים שלהם, זה לא יעבור בשתיקה.
מיכל שיר סגמן: למשרד הקליטה, הוועדה מוחה על כך שנציג משרד הקליטה הגיע לא מוכן לדיון, למרות שהשאלות ומיקוד הדיון נשלח למשרד כבר לפני כחודש.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת עד היום בערב תשובות בכתב לכל השאלות שעלו בדיון.
מיכל שיר סגמן: למשרד הרווחה ולמשרד האוצר, הוועדה קוראת לתכנון ארוך טווח, צופה פני עתיד לטיפול באוכלוסיית הנמלטים שנמצאת בישראל מתוך ההנחה שהמצב באוקראינה לא יסתיים בקרוב.
מיכל שיר סגמן: הוועדה קוראת להחיל את טיפול מוקד צו השעה גם על השוהים בישראל על אשרת תייר, שנמצאים בישראל עוד לפני פרוץ המלחמה, ה-24 בפברואר 2022.
מיכל שיר סגמן: למשרד הפנים, הוועדה מבקשת לשקול בחיוב הארכת אשרות תייר לנמלטי המלחמה שנמצאים בישראל לשלושה חודשים, ולא הארכת חודש בחודשו ולקבל החלטות בהקדם, משום שכל המערכות תלויות בהחלטה זו.
מיכל שיר סגמן: למשרד החינוך, הוועדה מבקשת להקפיד על ביצוע החוק הקובע שאחרי שלושה חודשים ילדים נמלטי מלחמה ייכנסו למערכת החינוך.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת להמשיך בפעילויות בבתי המלון גם בזמן החופש הגדול.
מיכל שיר סגמן: למשרד הבריאות, הוועדה קוראת להחיל על הילדים הנמלטים הסדר ביטוח רפואי על ידי קופת חולים מאוחדת, כפי שמקבלים שאר ילדי אוכלוסיות הפליטים בישראל.
מיכל שיר סגמן: בדיקת משרד הבריאות להכשרת פסיכולוגים ופסיכיאטרים דוברי השפה לטיפול בילדים, זה לבדיקתכם.
מיכל שיר סגמן: למשרד המשפטים ולמשרד הפנים, הוועדה קובעת שאוכלוסיית התושבים החוזרים נופלים בין הכיסאות, ועל כן מבקשת להשוות זכאותם לזכאות העולים החדשים.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה שוב, לכל מי שטרח, הגיע, התכונן ובעיקר על עבודת הקודש שאתם עושים.
מיכל שיר סגמן: זו גאווה עבורנו כולנו.
מיכל שיר סגמן: אני שמחה לפתוח את הדיון המיוחד בוועדה לזכויות הילד, ביוזמתה של חברת הכנסת נעמה לזימי.
מיכל שיר סגמן: על סדר היום: עבודת בני הנוער בחודשי הקיץ, לציון יום מיוחד בנושא קידום מעמד העובד והעובדת וזכויות העובדים בישראל.
מיכל שיר סגמן: חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה.
נעמה לזימי: תודה רבה.
נעמה לזימי: יושבת-ראש הוועדה, מיכל שיר סגמן, תודה לך.
נעמה לזימי: אנחנו מיודדות כבר הרבה זמן, וסוף-סוף שיתוף פעולה ראשון שלנו.
נעמה לזימי: הגיע הזמן.
נעמה לזימי: אני גדלתי במגדל העמק, וגם אני עבדתי לא פעם בקיץ.
נעמה לזימי: עבדתי בשלל עבודות: הייתי קופאית בבריכה, בייביסיטר, וגם עבדתי בחנות.
נעמה לזימי: אני זוכרת שלפני עשרים שנה החברים שלי עבדו, גם במהלך השנה וגם בקיץ, בקייטרינג ובאולמות, ובזמנו הניצול של החלשים ביותר היה דבר שבשגרה וחלק מתנאי ההעסקה.
נעמה לזימי: כמו כן, אי תשלום, קריאה למישהו לעתודה ולשלוח אותו הביתה כאילו הוא לא עבד.
נעמה לזימי: אורי, ביום כיפור האחרון קראתי את הספר שלכם על הסופר דוש תוך כמה שעות.
נעמה לזימי: הספר בהחלט מכמת בתוכו את הסיפור של העסקה מנצלת של בני נוער.
נעמה לזימי: כיוון שהעוני והפערים מתרחבים היום, אני בטוחה, גם מבלי שיהיו לי נתונים, שהדרישה מצד מבני נוער לעבודה היא יותר גבוהה כי הם צריכים דמי כיס.
נעמה לזימי: ואני כבר לא מדברת על עזרה בבית.
נעמה לזימי: אם לא נעשה פיקוח אינטנסיבי בתחום הזה, ובכלל זה גם הבהרת זכויות וחובות למעסיקים ועניינים נוספים, ייווצר כר פתוח לניצולם של בני ובנות הנוער.
נעמה לזימי: זוהי אוכלוסייה פגיעה שלא מודעת לזכויות שלה.
נעמה לזימי: היא מאוד לחיצה, היא צריכה כסף זמין.
נעמה לזימי: היא לא חושבת עכשיו על הפנסיה שיש לה מזה, לא על זכויות סוציאליות ולא על ביטחון תעסוקתי אלא רק על הכסף המיידי שהיא צריכה, וזה מהווה פתח יותר גדול לניצול.
נעמה לזימי: אנחנו מאוד צריכות לעמוד פה על המשמר, במיוחד כי יש פגיעה בשעות עבודה ומנוחה, לא רק בתשלומים אלא בכלל בזכויות שנכתבו בדם.
נעמה לזימי: מנגנוני האכיפה והרגולציה של המדינה על שוק העבודה הם חלשים מאוד.
נעמה לזימי: הם מיובשים והם ללא מענים.
נעמה לזימי: אין מספיק פקחים ואין מספיק פעולות אכיפה.
נעמה לזימי: כמו תמיד, כאשר נותנים לשוק החופשי לנהל את עצמו ולהשתולל, האנשים הפגיעים והחלשים ביותר הם אלו שנרמסים ומנוצלים.
נעמה לזימי: החוקים להגנה על נוער עובד קיימים, וחשוב לומר זאת פה.
נעמה לזימי: יש חוקי הגנה לנוער.
נעמה לזימי: ידברו פה אנשים שיום-יום עוסקים בהעברת מידע לבני הנוער, ובכמה שיותר תיווך, גם למעסיק וגם להם, בעניין זכויותיהם, וזאת כדי למנוע ניצול.
נעמה לזימי: אבל בסופו של דבר עניין האכיפה פוגש אותנו פעם אחר פעם.
נעמה לזימי: אני פוגשת את זה ברפואה ובבנייה, ובכלל בניגוד למצב שבו עובד יכול להגיש תביעה על הפרת זכויות, לא נראה לי שנער יתבע את זכויותיו.
נעמה לזימי: לכן, יותר קל לנצל גם את בני ובנות הנוער.
נעמה לזימי: אנחנו מתקרבים לחופש הגדול ולחודשי הקיץ, ולכן הדיון מאוד רלוונטי.
נעמה לזימי: חשוב לקיים אותו.
נעמה לזימי: הוא אולי אפילו ידרוש דיון המשך.
נעמה לזימי: אני אשאר מעט בדיון הזה כי אני צריכה לצאת לדיון על מעמד הנהגים.
מיכל שיר סגמן: קארין ממשרד הכלכלה, תני לנו סקירה ותמונה על מה שקורה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אני מכהנת כראש מטה מינהל הסדרה ואכיפה, וגם כממונת גיוון תעסוקתי ומניעת גזענות של הזרוע.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אציין באופן כללי מה אנחנו עושים, וככל שתרצו שאפרט יותר בתחום מסוים ארחיב.
קרין אהרוניאן רוזמרין: נושא ההסברה הוא נספח ראשוני ומרכזי בזרוע העבודה, בין אם זה כתבות יזומות שאנחנו עושים בהתאם לתקופות בתקשורת.
קרין אהרוניאן רוזמרין: ראש המינהל גם מתראיין בנושא ונותן אינדיקציות ומידע על זכויות בני הנוער.
קרין אהרוניאן רוזמרין: בנוסף, אנחנו מקיימים הרצאות בבתי ספר לבני הנוער.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו מקיימים בשנה כמאה הרצאות, בממוצע, בשיתוף כמובן עם משרד החינוך.
קרין אהרוניאן רוזמרין: בקורונה זה היה בעיקר בזום, ועכשיו זה חזר להיות פיזית.
קרין אהרוניאן רוזמרין: המפקחים של המינהל מעבירים את ההרצאות בבתי הספר, וכך לבני הנוער יש כמובן הזדמנות לשאול אותם שאלות.
מיכל שיר סגמן: לכל בתי הספר?
קרין אהרוניאן רוזמרין: כן, בפריסה ארצית.
טובה בן ארי: אני אפרט בנושא הזה כי זו תוכנית שלי.
קרין אהרוניאן רוזמרין: זה בפריסה ארצית וגם המפקחים שלנו נמצאים בפריסה ארצית.
קרין אהרוניאן רוזמרין: בנוסף, מגיעים אלינו באופן קבוע במהלך כל השנה, וכמובן שיותר בתקופת הקיץ, תלונות, ובאופן ספציפי מהסתדרות הנוער העובד והלומד.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו עובדים איתם באופן צמוד והם גם מעבירים אלינו תלונות על הפרות, חשד להפרות, אצל מעסיקים שונים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: לפני חודשים בודדים כעשרים מנהלי המינהל הבכירים השתתפו בסיור של הנוער העובד והלומד.
קרין אהרוניאן רוזמרין: הם חשפו אותנו למרכזים ולתכנים, כמו מועדון השליחים שלהם, ויש בינינו לבינם שיתוף פעולה באופן שוטף.
קרין אהרוניאן רוזמרין: בנוסף, יש לנו אפליקציה לבני נוער בשם "בני נוער עובדים", ובה מפורטים זכויות בני הנוער.
קרין אהרוניאן רוזמרין: היא זמינה לבני הנוער ודרכם הם יכולים לקבל גישה קלה לזכויות המגיעות להם.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אתמקד במבצעים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: לקראת הקיץ, באופן ספציפי, אנחנו מגבירים את האכיפה במסעדות ובאולמות אירועים בפריסה ארצית.
קרין אהרוניאן רוזמרין: ספציפית כמובן מול בני הנוער בתחומים האלה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: שוב, במהלך כל השנה אנחנו גם בודקים את בני הנוער אצל כל מעסיק אליו אנחנו מגיעים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: זרוע העבודה התקשרה לאחרונה עם חברת ניו-מד החדשה שמסייעת לזרוע בכל הקשור לרשתות החברתיות כמו: טיק טוק, אינסטגרם, פייסבוק וכד', אליהן יכולים בני הנוער לגשת יחסית בקלות.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו מקווים, גם באמצעות הפלטפורמות האלה, להגביר את הפרסומים לבני הנוער.
מיכל שיר סגמן: טובה ממשרד החינוך, בבקשה.
טובה בן ארי: בשנים האחרונות אנחנו עובדים עם זרוע העבודה במשרד הכלכלה בצורה צמודה.
טובה בן ארי: אנחנו פיזרנו מדי שנתיים-שלוש כרזות שקוראות לתלמידים העובדים לפנות למשרד העבודה ואלינו בכל מצוקה.
טובה בן ארי: בתחילת נובמבר אנחנו שולחים לכל בתי הספר קול קורא שאומר שאנחנו נותנים הרצאות, סדנאות, לתלמידים ולתנועות הנוער בנושא זכויות וחובות בעבודה לבני נוער.
טובה בן ארי: הזכות של בית הספר היא לבחור בזה או לא לבחור בזה.
טובה בן ארי: אנחנו לא יכולים לכפות.
טובה בן ארי: אנחנו גם עובדים עם מועצות התלמידים.
טובה בן ארי: כמובן שהיו סדנאות לכל מועצות התלמידים בכל מחוז בנפרד, וכל מועצה בכל מחוז לקחה את זה אל בתי הספר הקרובים לה.
טובה בן ארי: יש לי פה נתונים ואני יכולה לשלוח לך הכול באופן מרוכז.
טובה בן ארי: בשנה האחרונה, הנוכחית, עם האומיקרון והכול, 126 בתי ספר נרשמו, 740 כיתות חוו את זה.
טובה בן ארי: הם בתהליך גם היום.
טובה בן ארי: עד אמצע-סוף יוני.
טובה בן ארי: 20% מבתי הספר היו דוברי ערבית, 80% דוברי עברית.
טובה בן ארי: חשוב לדעת שאנחנו מנגישים את כל הסדנאות האלה בשתי השפות למגזרים השונים, במטרה שכל בני הנוער יידעו את מרב הזכויות שיש להם כשהם יוצאים לשוק העבודה ולעיתים נתונים לניצול.
מיכל שיר סגמן: 126 בתי ספר.
מיכל שיר סגמן: זה מדהים, וההנגשה היא מדהימה.
טובה בן ארי: אנחנו יכולים להזמין אותך לאחת ההרצאות.
מיכל שיר סגמן: אשמח.
מיכל שיר סגמן: השאלה היא איך אנחנו מגיעים לשאר בני הנוער.
מיכל שיר סגמן: בדרך כלל אם לא מצליחים להגיע לבתי הספר הם פשוט נמצאים ברשתות.
טובה בן ארי: יש לנו גם כמה סרטי הסברה, לא הרבה, שהפיק משרד החינוך כדי לבדוק את האימפקט.
טובה בן ארי: אנחנו יוצרים, מחכים לתגובות, ומתקדמים הלאה.
טובה בן ארי: כל תקופת הסגר קצת שיבשה, אבל עכשיו אנחנו חוזרים לתלם.
טובה בן ארי: אם כן, יש לנו גם סרטי הסברה וגם כרזות.
עלי סלאלחה: מה חלקה של ההסברה בבתי הספר שנמצאים בפריפריה ובבתי הספר של בני המיעוטים?
טובה בן ארי: גם למיעוטים וגם לפריפריה מגיעים מפקחי משרד העבודה ללא הבדל.
טובה בן ארי: זה תלוי בהרשמה של מנהלי בתי הספר או הרכזים החברתיים.
טובה בן ארי: מגיעים לכל מקום.
טובה בן ארי: גם בזום וגם פיזית.
עלי סלאלחה: עשרים שנה הייתי מנהל בית ספר ולא חוויתי את החוויה הזו.
טובה בן ארי: אני מתנצלת.
טובה בן ארי: אני מוכנה לקחת אותך להתנסות.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת עלי סלאלחה היה בעברו מנהל בית ספר והוא מאוד מעורב בכל התהליכים.
מיכל שיר סגמן: כמנהל בית ספר, האם חווית את זה?
מיכל שיר סגמן: האם עסקתם בזה?
מיכל שיר סגמן: האם קיבלתם איזשהו פידבק?
מיכל שיר סגמן: זה היה לפני כמה שנים, זה היה עוד לפני התוכנית של טובה.
עלי סלאלחה: האמת, לא.
עלי סלאלחה: אף אחד לא מגיע לפריפריות.
עלי סלאלחה: כמעט ולא מגיעים לפריפריה היהודית, הערבית והדרוזית.
טובה בן ארי: כי מנהלי בתי הספר לא מזמינים את התוכנית.
טובה בן ארי: ברגע שהם יזמינו את התוכנית הזו, הם יקבלו אותה.
טובה בן ארי: אין כחל ושרק.
טובה בן ארי: זה מגיע כהודעה מהמשרד למנהל.
עלי סלאלחה: הוא צריך להפיץ דרך המחוז, דרך משרד החינוך, איזה תוכניות יש לו.
עלי סלאלחה: ברגע שהתוכניות האלה מגיעות לאוזני המנהל דרך חוזר ודברים כאלה, חובתו להביא את זה למיילים של מחלקת החינוך במועצה, למחנכים, ובסופו של יום הילדים האלו יזכו לקבל את מה שאתם מספקים.
טובה בן ארי: עשינו את זה בשני ערוצים: דרך מנהלי בתי הספר ודרך מועצות תלמידים, והם חוברים יחד למערכת החינוך.
עלי סלאלחה: אני רוצה להסב את תשומת ליבך לכך שיש בפריפריה בתי ספר לא יהודים, שאליהם האינפורמציה לא מגיעה בשעת אמת.
טובה בן ארי: זה מגיע בנובמבר לכולם.
עלי סלאלחה: בואי נדבר על העתיד.
עלי סלאלחה: יש להביא זאת לידיעת כל הגורמים.
עלי סלאלחה: למשל, יש ממונה על החינוך הדרוזי בצפון ויש ממונה על החינוך הערבי.
עלי סלאלחה: תביאו את זה אליהם והם ידאגו שהמסר הזה יעבור למנהלי ולבתי הספר.
טובה בן ארי: תודה שאתה מעיר לי.
טובה בן ארי: אעקוב אחרי זה ברמה האישית.
טובה בן ארי: בנובמבר משרד החינוך שולח מיילים והודעות לכל מנהלי בתי הספר.
טובה בן ארי: זה לא שאני שולחת מהמייל שלי.
טובה בן ארי: יש מערכת דיוורור מיוחדת.
טובה בן ארי: זה מגיע באותו זמן לכולם.
טובה בן ארי: זה מגיע לכל מערכת החינוך תוך שלושה ימים.
עלי סלאלחה: כמובן שהתעסוקה בפריפריה, בכפרים הערבים והדרוזים, כמעט ולא קיימת, אבל בכל זאת יש בני נוער שרוצים לעבוד בחופשת הקיץ ולהרוויח כמה גרושים.
עלי סלאלחה: אנחנו צריכים לתת להם הזדמנות.
טובה בן ארי: בוודאי.
טובה בן ארי: יש גם בני נוער שעובדים במשך השנה, וזה גם לגיטימי.
טובה בן ארי: יחד עם זרוע העבודה הופצו כרזות מהממות, שעוצבו על ידי זרוע העבודה, לכל בתי הספר בשתי השפות.
טובה בן ארי: אני מוכנה לשלוח לכם את הכרזות.
טובה בן ארי: לא רציתי להלאות אתכם.
טובה בן ארי: יש לי פה גם קישור, ואני מוכנה לשלוח גם לחבר הכנסת בערבית וגם לכבודה בעברית.
טובה בן ארי: אולי היא תרצו לפנות.
טובה בן ארי: כל המידע הזה נמצא גם בפורטל הפדגוגי של משרד החינוך, עם כל הזכויות, עם חומרי עבודה וחומרי למידה ומצגות והנגשה של האפליקציה שלכם, ושיעורי חינוך לבתי הספר בהם אנחנו מלמדים את הילדים לדרוש את הזכויות שלהם.
טובה בן ארי: אם תרצי, יש לנו את זה מרוכז, וגם שנים אחורה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: יש לנו הרבה מאוד מפקחים ערבים במינהל דוברי ערבית.
קרין אהרוניאן רוזמרין: לכן, יותר קל ונכון, וזה מה שאנחנו גם עושים בפועל.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אני כן מקבלת את ההערה שאולי אפשר לבחון איך אפשר לחשוף יותר אנשים לתוכנית.
קרין אהרוניאן רוזמרין: זו הערה חיובית מאוד שכדאי לאמץ.
טובה בן ארי: בשנה הבאה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אפשר לחשוב על עוד כיוונים לפרסום.
קרין אהרוניאן רוזמרין: מהבחינה של המינהל ומה שהוא מספק, יש הרבה מאוד מפקחים גם דוברי ערבית, ובהתאם ההרצאות פונות גם לאוכלוסיות האלה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: המפקחים הערבים גם רוצים לפנות לאוכלוסייה שלהם ולדבר אליה, וזה גם מה שקורה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: הגברת הפרסום היא דבר חיובי.
מיכל שיר סגמן: אדוני, בבקשה.
אמיר רימון: אני מדריך ארצי למנהיגות נוער במינהל חברה ונוער.
אמיר רימון: מינהל חברה ונוער הוא המינהל במשרד החינוך שאחראי על החינוך הבלתי פורמלי ועל החינוך החברתי בתוך בתי הספר.
אמיר רימון: לקראת תוכניות של הכנה לחופש גדול, שעוברות לרכזים החברתיים ולמחנכים, מינהל חברה ונוער מפיק שיעורי חינוך שגם נוגעים בזכויות בני נוער בעבודה, כך שכל מחנך ומחנכת יקבל את הכלים להעביר בשיעורי המחנך כהכנה לחופש הגדול את התלמידים שלו.
אמיר רימון: טובה גם נגעה במועצות התלמידים.
אמיר רימון: מועצות התלמידים והנוער זה למעשה שלושה גלגלים: יש מועצה ארצית שכולנו מכירים, אבל יש גם מועצות מחוזיות, מועצות רשותיות, מועצות בתי ספריות.
אמיר רימון: בכל גלגל ובכל אספקט יש נגיעה בסיפור הזה.
אמיר רימון: בשיתוף עם תנועת הנוער העובד והלומד ומנהלי מחלקות נוער ברשויות המקומיות, יש הפקה של ירידי תעסוקה משמעותיים.
אמיר רימון: כל שנה בין 10 ל-15 רשויות, בעיקר יהודיות גדולות, כי זה המסה המשמעותית של בני הנוער העובדים, יחד עם תנועת הנוער העובד והלומד, החבר'ה של מועצות התלמידים, בעיקר העירוניות, ממש עושים הסברה.
אמיר רימון: יש מקום שהמעסיקים פוגשים אותם ומכווינים אותם למקומות עבודה מקומיים, וגם הסברה משמעותית של הזכויות שמגיעות.
אמיר רימון: יש גם שיעורי חברה.
אמיר רימון: כמובן שתנועת הנוער העובד והלומד היא תנועה משמעותית שנוגעת בסיפור הזה ונתמכת על ידי מינהל חברה ונוער.
אמיר רימון: יש ממש סעיף בתוך התקנה שנוגע לכל עולם זכויות בני נוער בעבודה, והם פועלים איתנו ממש בשותפות משמעותית בתחום הזה, וגם כגורם ייעוצי בהבערת החומרים אלינו ובהפצתם.
מיכל שיר סגמן: האם אנחנו יודעים כמה בני נוער עובדים?
מיכל שיר סגמן: האם יש איזשהו נתון כזה?
אורי מתוקי: 580,000 משתתפים בשוק העבודה, על פי סקר שעשינו ב-2019, כשהכוונה היא גם כאלה שמחפשים עבודה ולא מוצאים.
מיכל שיר סגמן: 580,000 בני נוער מחפשים עבודה או עובדים?
אורי מתוקי: לא, סליחה.
אורי מתוקי: 68% מ-580,000, שזה כלל בני הנוער.
אורי מתוקי: סליחה, טעות שלי.
אורי מתוקי: 68% מהם מחפשים עבודה, ועוד 53% מהם יעבדו בפועל.
אורי מתוקי: תיכף אתייחס לזה גם בדבריי כי זה מן הסתם משפיע מאוד על איך נראית עבודת הנוער.
עלי סלאלחה: איפה זה יותר?
אורי מתוקי: אני יושב-ראש האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות הנוער העובד והלומד.
אורי מתוקי: תיכף אענה לך, חבר הכנסת.
מיכל שיר סגמן: אני המומה מהנתון הזה.
אורי מתוקי: הסתדרות הנוער העובד והלומד היא החלק בהסתדרות שהוא הארגון היציג לבני נוער בישראל.
אורי מתוקי: אנחנו מטפלים בפניות.
מיכל שיר סגמן: האם אתה מדבר על חודשי הקיץ או על אלה שעובדים כל השנה?
אורי מתוקי: כללי, בכל השנה.
אורי מתוקי: תיכף אסקור את כל הנתונים.
אורי מתוקי: חשוב לי להגיד שבעבר היתה, לפחות כך אומרים לי, חלוקה יותר מובהקת של: נערים עובדים, נערים לומדים.
אורי מתוקי: נערים עובדים היו בעיקר במערכת של החניכות של בתי הספר המקצועיים.
אורי מתוקי: ההפרדה הזו לא קיימת היום כבר בפועל.
אורי מתוקי: אחוז גדול מבני הנוער גם עובדים וגם לומדים.
אורי מתוקי: הדבר הזה שינה מאוד את שוק העבודה לבני הנוער.
אורי מתוקי: אני גר ליד כרמיאל.
אורי מתוקי: פעם אספתי את ביתי מחוג במתנ"ס, ושאלתי אותה האם היא רוצה לאכול משהו.
אורי מתוקי: היא נתנה לי מונולוג ארוך כי היא התלבטה בין המבורגר לפיצה ודברים אחרים.
אורי מתוקי: אמרתי לה שכשהייתי בגילה, בכל כרמיאל היו שתי פלאפליות.
אורי מתוקי: זה גם סיפור שוק עבודת הנוער.
אורי מתוקי: לפני 30 – 40 כמעט ולא היו ענפי המזון המהיר בהיקפים שאנחנו מכירים אותם.
אורי מתוקי: מקדונלדס הגיע לארץ ב-93'.
אורי מתוקי: אנחנו מדברים על מהלך שקורה ב-30 השנים האחרונות במהירות הולכת וגדלה שבו בני הנוער באמת עובדים.
אורי מתוקי: חשוב לי להגיד שיש איזושהי תפיסה שרואה בעבודת בני נוער קצת תחביב ושטוב שהם יעסיקו עצמם במשהו ושלא ילכו לרחוב.
אורי מתוקי: עולם העבודה הוא לא תחביב והוא לא תחליף למה שבני נוער צריכים לעשות.
אורי מתוקי: עולם העבודה מתנהל על פי הקודים של עולם העבודה כפי שאנחנו מכירים אותם מעולם המבוגרים.
אורי מתוקי: בסך הכול, יש חוק אחד, חוק עבודת הנוער, שמשרד הכלכלה אמון עליו.
אורי מתוקי: הוא יוצר איזושהי הפרדה והגנה מסוימת על בני הנוער העובדים.
אורי מתוקי: כפי שאמרתי, 68% מבני הנוער משתתפים.
אורי מתוקי: אנחנו עושים כל כמה שנים סקר ועוקבים אחרי העניין הזה, וזה נתון עקבי.
אורי מתוקי: 68% מבני הנוער אומרים: חיפשתי עבודה השנה, ו-53% אומרים: מצאתי עבודה ועבדתי בפועל.
אורי מתוקי: זאת אומרת, אנחנו מדברים על 15% אבטלה.
אורי מתוקי: 15% אבטלה זה לא בדיוק כמו מבוגרים כי לפעמים הם הלכו וחיפשו ולא הסתדר להם.
אורי מתוקי: אני קצת מסייג את זה.
אורי מתוקי: אבל אנחנו עדיין רואים שוק שמתנהג כמו שוק באבטלה.
אורי מתוקי: למשל, עובד בפיצרייה שכונתית יודע שאם הוא יתחיל להתווכח על משהו עם הבוס אז תוך שתי שניות הוא בחוץ ובמקומו יהיה מישהו אחר.
אורי מתוקי: לא תהיה בעיה למצוא אחר.
אורי מתוקי: אדוני חבר הכנסת, עולם עבודת הנוער קיים בכל המגזרים ובכל החברות.
אורי מתוקי: בשנים האחרונות הרחבנו מאוד את פעילותנו, גם בחברה הערבית, גם בחברה הדרוזית, וגם דרך הנוער העובד, שהיא תנועה שפועלת בכל המגזרים.
אורי מתוקי: אנחנו רואים מצב מאוד דומה.
אורי מתוקי: כמובן שיש יותר נטייה מסוימת.
אורי מתוקי: לצורך העניין, הוועדה הזו טיפלה לפני כמה שנים במניעת עבודת בני נוער באתרי בנייה, וזה רק ערבים.
אורי מתוקי: לא ראינו עבודה באתרי בנייה של יהודים, וגם כמעט ולא דרוזים.
אורי מתוקי: זה משהו שמאוד אפיין את החברה הערבית.
אורי מתוקי: מה שקובע איזה עבודה עובדים, רמת הניצול, רמת הפגיעה, זה דירוג קודם כול סוציו-אקונומי.
אורי מתוקי: ככל שהוא נמוך יותר, אנחנו נזהה גם יותר עובדים וגם יותר פגיעות.
אורי מתוקי: כמו כן, סטטוס עלייה לארץ.
אורי מתוקי: עולים חדשים נפגעים יותר.
אורי מתוקי: וכן, פריפריה מול מרכז כי ביישוב בפריפריה יש פחות עבודה.
אורי מתוקי: וכמובן ההבדל בין חברה היהודית לערבית והדרוזית.
אורי מתוקי: כלומר, כל הדברים האלה קיימים בשוק עבודת הנוער.
אורי מתוקי: כמה נתונים חשובים: 17% מבני הנוער אמרו בסקר שעשינו שהם חשו לא בטוחים או מוטרדים במקום העבודה.
אורי מתוקי: זה נתון מאוד גבוה.
אורי מתוקי: לדוגמא, בני נוער עבדו בפיצרייה בבת ים, נדמה לי.
אורי מתוקי: את הפיצרייה הקים בחור שזה עתה השתחרר מגבעתי.
אורי מתוקי: הוא היה סמל מחלקה בגבעתי, וכך הוא ניהל את עובדיו.
אורי מתוקי: כשהם עשו פאקים, הורידו אותם לשכיבות סמיכה במקום העבודה.
אורי מתוקי: אולי הם גם זכו בהכנה לצבא במקביל לעבודה.
אורי מתוקי: אנחנו יודעים שביחסי עבודה יש תמיד יתרון לצד שמעסיק.
אורי מתוקי: כל החקיקה והפסיקה מבוססת על זה.
אורי מתוקי: הדבר הזה מתעצם פי כמה וכמה כשאנחנו מדברים על בני נוער.
מיכל שיר סגמן: הטרדות מיניות.
אורי מתוקי: אנחנו נחשפים גם להטרדות מיניות.
אורי מתוקי: אני לא יודע אם יותר כי יש יותר או כי התחילו להגיע אלינו.
אורי מתוקי: אנחנו מתחילים לטפל יותר באירועים כאלה.
אורי מתוקי: ממש היום יש דיון בבית דין בנושא תביעה מאוד גדולה.
אורי מתוקי: הרוב על תשלום.
אורי מתוקי: אחוזים מאוד מאוד גדולים מתארים שהם לא קיבלו את שכרם כמו שצריך.
אורי מתוקי: אגב, הם לא יודעים מה הזכויות הסוציאליות.
אורי מתוקי: הם יודעים מהו שכר המינימום כי הם עושים גוגל והם מוצאים, אבל הם לא מבינים שמגיע להם הבראה, חופשה, שכר התלמדות, וכל מיני דברים כאלה.
אורי מתוקי: יש נטייה כזו שלוקחים עובד לשלושה ימים.
מיכל שיר סגמן: אני זוכרת זאת מתקופתי, לפני שלושים שנה.
אורי מתוקי: לשמחתנו, בעבודה מאוד גדולה, גם בתביעות שאנחנו הגשנו לבתי הדין, גם עבודה של משרד הכלכלה וזרוע העבודה.
מיכל שיר סגמן: זה לא צריך להיות גם אצל מבוגרים.
אורי מתוקי: בוודאי.
אורי מתוקי: אצל מבוגרים זה פחות קיים בקרב בני הנוער זה ממש תופעה: תבוא תלמד את המקצוע, ואחרי שלושה ימים, לאחר שהכשרנו אותך להפוך את המבורגר.
מיכל שיר סגמן: שלושה ימים זה עוד בסדר.
מיכל שיר סגמן: יש כאלה שעושים זאת חודש, וחודש זה קצת יותר מדי.
אורי מתוקי: אנחנו מזהים המון המון בעיות של עבודה כזו.
אורי מתוקי: עוד נקודה מאוד מאוד משמעותית היא עבודה בלילה.
אורי מתוקי: בני נוער לא אמורים לעבוד לאחר השעה אחת-עשרה.
אורי מתוקי: עכשיו יש שתים-עשרה בחופשים, ואני לא יודע איפה הסטטוס של זה היום.
אורי מתוקי: הבעיה שלנו היא שהרבה פעמים הם עובדים מעבר לשעות האלה, ובעיקר כשכבר אין תחבורה ציבורית.
אורי מתוקי: 20% מבני הנוער עובדים באולמות אירועים, למשל.
אורי מתוקי: אולמות האירועים נמצאים בדרך כלל או באזור תעשייה או בכל מיני מרחבים כפריים חקלאיים, ואין מהם תחבורה.
אורי מתוקי: התקשרו אלינו הורים ואמרו שהילד עובד ושהם צריכים אחר כך להביא אותו.
אורי מתוקי: זה גם מנוגד לחוק.
אורי מתוקי: גם פה נדרשת אכיפה משמעותית של הסוגיה הזו.
אורי מתוקי: אנחנו מזהים כאן בעיה.
מיכל שיר סגמן: מה עם בני נוער בעלי מוגבלויות?
אורי מתוקי: לגבי בני נוער בעלי מוגבלויות - בשנים האחרונות גם ההסתדרות מאוד את הנושא הזה על סדר יומה, ואנחנו ניסינו לקדם.
אורי מתוקי: אין כמעט מקומות.
אורי מתוקי: היות ומקומות העבודה בהם בני הנוער עובדים הם בעיקר מזון מהיר, אולמות אירועים, הם פחות מותאמים לעניין הזה, עשינו איזשהו מהלך, גם עם פיצה האט ובורגרראנץ', שיש לנו איתם הסכמים קיבוציים, וכן הצלחנו קצת.
אורי מתוקי: זה לא פשוט.
אורי מתוקי: אנחנו בהחלט מנסים לקדם את העניין הזה.
אורי מתוקי: היום בני נוער בעלי מוגבלויות כמעט ולא עובדים.
אורי מתוקי: זה באחוזים נמוכים, לפחות לפי הנתונים שבידנו.
מיכל שיר סגמן: ואלה שעובדים עלולים להיות חשופים יותר לפגיעה.
מיכל שיר סגמן: תלוי כמובן במוגבלות.
אורי מתוקי: חד משמעית.
אורי מתוקי: עוד כמה נתונים: 42% מבני הנוער מדווחים בסקר שעשינו כי הלימודים שלהם נפגעו בגלל העבודה, וזה אולי למשרד החינוך.
אורי מתוקי: שוב, לא מדובר באיזשהו זמן תעסוקה פנוי.
אורי מתוקי: מי שבאמת זקוק לעבודה, יעבוד גם אם זה יהיה על חשבון לימודים.