GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מתוקי: למשל, בני נוער עבדו כשליחים בסופר וכלל לא קיבלו שכר ולא קיבלו תלושי שכר, אלא רק טיפים.
אורי מתוקי: השופטת התקשתה לקבל את זה שהם עבדו כי בשעות שהם תיארו היו גם שעות לימודים: מה, עבדתם גם בזמן לימודים?
אורי מתוקי: כן.
אורי מתוקי: מי שזקוק לזה עושה זאת.
אורי מתוקי: נתון חשוב נוסף בהקשר הזה: לפי הסקר שלנו 7% אמרו שהם מסייעים לפרנסת הבית בעבודתם.
אורי מתוקי: 7% זה הרבה.
אורי מתוקי: לכאורה זה לא המון, אבל כשיורדים לעומק וכשאנחנו שואלים יותר מעמיקות אנחנו מבינים שגם מי שאמר שהוא משלם עם זה את רישיון הנהיגה שלו ואת היציאות שלו בעצם עוזר לפרנסת הבית.
אורי מתוקי: יש כאלה שאומרים: אני עובד בשביל שתהיה לי תחושת עצמאות וכסף כיס.
אורי מתוקי: אבל ככל שהמעמד הסוציו-אקונומי נמוך יותר יש יותר כאלה שאומרים: אם לא יהיה לי את זה, לא יהיה לי כסף לצאת עם החברים לטיול לאילת.
אורי מתוקי: במובן הזה אנחנו מזהים אחוז הרבה יותר גדול של עובדים כי הם זקוקים לזה, ואז הם כמובן גם הרבה יותר נכונים לשלם את המחיר ולהיפגע בלימודים ובעבודה וכד'.
מיכל שיר סגמן: האם אתה חושב שיש מקום בהגדרת חוק להגדיר את ההבדל בין ילד שצריך את זה כדי לרכוש לעצמו אייפון חדש ובין ילד שזקוק לזה ברמת המחיה?
מיכל שיר סגמן: האם החוק צריך להבחין בין שני טיפוסים של בני נוער שיוצאים לעבודה?
מיכל שיר סגמן: בין אלה שייפגעו גם בלימודים ובשנות השינה שלהם ויעבדו לבין אלה שההורים מחזירים אותם בשעה אחת עשרה מהעבודה?
מיכל שיר סגמן: אלו שני טיפוסים שונים.
אורי מתוקי: זה נכון.
אורי מתוקי: החקיקה כבר היום מטפלת בעניין הזה.
אורי מתוקי: היא קובעת את המותר והאסור.
אורי מתוקי: יש אולי תיקונים שנרצה לעשות, אבל כבר היום קיימת החקיקה.
מיכל שיר סגמן: החוק לא מבחין בין שניהם.
אורי מתוקי: הוא לא מבחין.
אורי מתוקי: אבל אני לא משוכנע שזה פתרון דווקא טוב כי מאוד קשה לדעת איפה בדיוק הוא נמצא.
אורי מתוקי: בדיוק בשביל זה יש חוקי מגן.
אורי מתוקי: ההיגיון שלהם יוצר איזשהו רף של שמירה על מי שהכי זקוק לזה.
אורי מתוקי: החקיקה קיימת, אבל הבעיה הגדולה ביותר שלנו היא האכיפה.
אורי מתוקי: אנחנו מטפלים בכ-6,000 פניות בשנה, ואנחנו יודעים שזו טיפה בים.
אורי מתוקי: יש כאן באמת צורך בפעולה אגרסיבית של אכיפה וגם פעולה של הסדרה באופן אחר.
אורי מתוקי: לדוגמה, הסכמים ענפיים וכד', דברים שאנחנו מנסים לקדם בעצמנו.
אורי מתוקי: אנחנו נמצאים ערב הקיץ ואגיד מילה על עבודת הקיץ, וגם כי זו כותרת הדיון.
אורי מתוקי: קודם כול, 50% מבני הנוער שעובדים, עובדים בקיץ.
אורי מתוקי: עוד כ-34% עובדים גם במהלך תקופת הלימודים.
אורי מתוקי: סליחה, 50% מבני הנוער בכלל, לא מאלה שעובדים.
אורי מתוקי: בתקופת הקיץ כמובן עובדים יותר.
אורי מתוקי: אנחנו מאוד מאוד ערניים לדבר הזה.
אורי מתוקי: בתקופת הקיץ אנחנו מגדילים את פעולתנו גם בפעילות ממש בשטח, במקומות עבודה.
אורי מתוקי: יש נוהג קבוע לרדת לאילת, שבה עובדים הרבה בני נוער, ולעשות שם ממש פעולת הסברה ולראות ולסייע.
אורי מתוקי: אנחנו גם רואים בדרך כלל בחודשי ספטמבר-אוקטובר גל פניות מאלה שעבדו בקיץ ולא קיבלו את כל הכסף ואת כל מה שמגיע להם וכו'.
אורי מתוקי: אנחנו גם עושים הרבה מאוד פעילות הסברה, כמו משרד החינוך והכלכלה, בבתי הספר, ירידי תעסוקה עם רשויות מקומיות וכד'.
אורי מתוקי: השנה אנחנו שמים דגש.
אורי מתוקי: אפרופו 15% שלא מוצאים עבודה, הבנו שחיפוש עבודה הוגנת הוא אחת נקודות התורפה והבטן הרכה של העניין הזה.
אורי מתוקי: הקמנו איזושהי אפליקציה שמטרתה למצוא עבודה, כשאנחנו יודעים שמי שנמצא באפליקציה לכל הפחות קרא את כל מה שמגיע והוא התחייב לזה.
אורי מתוקי: כמובן שאם הוא לא יעמוד בזה נוציא אותו מהאפליקציה.
אורי מתוקי: אנחנו באמת באיזושהי השקה ומתחילים.
מיכל שיר סגמן: מעבר לפיקוח השוטף, האם אלה שנמצאים באפליקציה נמצאים תחת בדיקה יותר הדוקה גם במהלך שעות העבודה?
אורי מתוקי: בשנה האחרונה היינו בפיילוט ומקומות העבודה שהיו היו מקומות שיש לנו הסכמים קיבוציים.
אורי מתוקי: מן הסתם אלו מקומות שאנחנו ברמה יותר גבוהה של היכרות.
אורי מתוקי: אנחנו עכשיו מאוד מרחיבים את זה.
אורי מתוקי: בוודאי, ונמצא כאן אחראי המעסיקים שלנו, הולכים למקומות העבודה, נפגשים.
אורי מתוקי: בהחלט בעניין הזה צריכים לתת דגש מאוד מאוד גדול בלצ'פר את המעסיקים הטובים, שנכונים לתת ולעשות, ואיפה שיש הסכמים קיבוציים וכד' כי אנחנו באמת רואים פער מאוד מאוד גדול.
אורי מתוקי: אני בא לוועדה הזו ותמיד שופך אש וגופרית על המעסיקים.
אורי מתוקי: חשוב להגיד שלא כל המעסיקים הם כאלה.
אורי מתוקי: אנחנו מאוד מאוד רוצים גם לחזק את אלה שאנחנו יודעים שהם עובדים טוב עם בני הנוער.
אורי מתוקי: צריך לזכור, למרות שזו עבודה ולמרות שזה שוק העבודה, חייבים להתייחס לבני הנוער קצת אחרת.
אורי מתוקי: בסוף זה לא חבר'ה מבוגרים אלא אלו חבר'ה צעירים שמראש נמצאים באיזושהי עמדת חולשה מכל הסיבות שמניתי, ואנחנו צריכים מאוד מאוד לחזק ולהעצים אותם במקום העבודה.
אורי מתוקי: עבודת נוער היא גם דבר טוב.
אורי מתוקי: כנער עבדתי וזה נתן לי עצמאות בתחושה של החזקת כסף.
אורי מתוקי: זה לא דבר רע, אנחנו לא בעד שיפסיקו לעבוד.
אורי מתוקי: אנחנו רוצים לשים את זה במסגרת יותר מפוקחת, יותר חממתית, יותר בשליטה, כי, לצערי, אנחנו נחשפים היום לאחוזים גבוהים מדי של פגיעה וניצול.
אורי מתוקי: אמרנו לחברים במשרד העבודה שבמקומות שנבדוק, נגלה שלפחות חלק מהדברים הם לא קיבלו.
מיכל שיר סגמן: משרד הכלכלה, האם יש לנו יכולת, ואם צריך גם את העזרה של הוועדה הזו מול האוצר בתגבור תקציבי, כדי להרחיב את פעולות הפיקוח?
קרין אהרוניאן רוזמרין: נכון לכרגע יש 75 מפקחים בכל מינהל הסדרה ואכיפה - פלילי ומינהלי.
קרין אהרוניאן רוזמרין: יש עוד תקנים מעטים, כ-20, שאין כרגע אנשים שממלאים אותם.
מיכל שיר סגמן: אבל השאלה היא עד כמה הם מודעים.
מיכל שיר סגמן: הם רואים ילד עובד ויכול להיות שהם בודקים דברים אחרים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: לא, לא.
קרין אהרוניאן רוזמרין: בכל ביקור בשטח המפקח בודק גם את בני הנוער.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אלו הנהלים של המפקחים שמגיעים לשטח.
קרין אהרוניאן רוזמרין: כל בן נוער שנמצא אצל המעסיק.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אנחנו לרוב עושים בדיקה מדגמית של 10% מהעובדים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: בני הנוער תמיד נבדקים, הם חלק מהמדגם.
קרין אהרוניאן רוזמרין: מבחינת תקנים – לאחרונה עוד קוצצו לנו תקנים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אם יש אפשרות, כפנייה מהוועדה, להגביר את התקנים זה מה שאנחנו רואים כמובן כמבורך.
קרין אהרוניאן רוזמרין: זה גם עלה במספר ועדות אחרות שנכחנו בהן.
קרין אהרוניאן רוזמרין: לא השתנה הרבה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: המצב הוא שעוד קוצצו לנו תקנים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: בעקבות כוח האדם המוגבל שיש לנו, אנחנו לא יכולים להגיע לכל המעסיקים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: יש לנו כמובן מיקוד אכיפה מגזרי מאוד מאוד ספציפי, וכמובן שבני הנוער הם אחד מהאוכלוסיות שמינהל ההסדרה והאכיפה רואה כחשוב מאוד, במיוחד לקראת חודשי הקיץ.
קרין אהרוניאן רוזמרין: עם זאת, אנחנו עושים הכול בהתאם לכוח האדם שלנו.
מיכל שיר סגמן: מה עם העלאת מודעות ההורים?
מיכל שיר סגמן: ההורים גם יכולים להוות כוח פיקוח וכוח מסייע ומקל.
מיכל שיר סגמן: הם יכולים ללכת לבית העסק מדי פעם ולבדוק.
מיכל שיר סגמן: הם יכולים לשאול את הילדים שלהם שאלות מה קורה בעבודה, איך היה להם היום.
מיכל שיר סגמן: כלומר, העלאת מודעות בקרב ההורים.
מיכל שיר סגמן: יש הרבה הורים שלא מודעים.
טובה בן ארי: אנחנו עשינו גם שידורים של אקדמיה ברשת עם מאיר ואחרים במשרד העבודה כדי לפזר את המידע גם לבתים בכלל, לאו דווקא לילדים באופן ישיר.
תמי ברנע: גם מרכז השלטון המקומי העביר בזמנו עלון באמצעות מעטפות ארנונה.
מיכל שיר סגמן: זו דווקא יוזמה מבורכת.
מיכל שיר סגמן: תיכף נשאל אותם ונראה אם הם רוצים לעשות את זה שוב או עושים את זה.
אורי מתוקי: אנחנו גם עשינו בעבר, ועושים עכשיו שוב, גם פנייה להורים, ככל שאנחנו יכולים, באמצעים שיש לנו.
אורי מתוקי: גם פה אנחנו רואים פער בין מקומות שבהם ההורים באמת מעורבים וישאלו לבין מקומות שההורים התייחסו לזה כתחביב ואז: אוקיי, קיבל כך או כך.
מיכל שיר סגמן: גם אם לא באים פיזית למקום לבדוק, אפשר לשאול את הילד: איך היה לך בעבודה?
מיכל שיר סגמן: האם מתייחסים אליך כראוי?
מיכל שיר סגמן: האם את מרגיש או מרגישה שקורה שם משהו לא תקין?
מיכל שיר סגמן: צריך לשאול.
מיכל שיר סגמן: אלו שאלות ששואלים בארוחת ערב או בקידוש בשישי.
צח בן יהודה: לגבי אוכלוסיות מוחלשות, בעיקר של משפחות עולים – האם אתם מערבים את ההורים שלהם גם בהנגשה לשונית של זכותונים כדי שיהיו מודעים לזכויות ויוכלו להיות הרבה יותר מעורבים, מתוך הנחה שהילדים כבר שולטים בעברית?
צח בן יהודה: כלומר, איזושהי הנגשה שפתית לשונית, גם לילדים וגם להורים, כדי שיהיו יותר מעורבים בזה.
אורי מתוקי: אנחנו עושים.
אורי מתוקי: דווקא לא לעולים, אלא בעיקר לאוכלוסייה דוברת ערבית.
אורי מתוקי: את זה אנחנו עושים ממש באופן מתוכנן וגדול.
אורי מתוקי: במקומות שהם רלוונטיים גם הנגשה קצת ברוסית ואפילו באמהרית.
אורי מתוקי: היום הם מדברים עברית.
אורי מתוקי: לגבי ההורים – זה בהחלט לא בעדיפות הראשונה.
אורי מתוקי: אנחנו הרבה יותר בקשר עם בני הנוער עצמם, וסוגיית השפה שם היא פחות מכשול.
אורי מתוקי: תודה.
מיכל שיר סגמן: יואב בכר, התאחדות המלונאות, בבקשה.
יואב בכר: אני מהתאחדות המלונות ואני אחראי על התחום של יחסי עבודה ומשאבי אנוש.
יואב בכר: אני גם נציג המגזר העסקי סביב השולחן פה.
יואב בכר: אני יודע ששי מתחום המסעדנות נמצא בזום.
יואב בכר: קודם כול, אני מכיר את הנושא כבר לאורך שנים די ארוכות.
יואב בכר: חוק עבודת נוער הוא משנת 1953.
יואב בכר: עד 2008 כמעט ולא היתה אכיפה.
יואב בכר: אני לא יודע אם היו אז בכלל מפקחים.
יואב בכר: ואם כן, מדובר בבודדים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: המודל בעבר היה אכיפה פלילית.
קרין אהרוניאן רוזמרין: רק ב-2012 זה נהיה מינהלי.
יואב בכר: נכון.
יואב בכר: בעקבות החוק להגברת אכיפה ב-2012, ואפילו קצת קודם, נוספו מפקחים והתחילה אכיפה, ואז גם מעסיקים רבים למדו את סעיפי החוק שהם לא כל כך הכירו קודם.
יואב בכר: אכן, התחילו אכיפות וקנסות והמודעות עלתה.
יואב בכר: מועצת הנוער התכנסה אז גם מספר פעמים.
יואב בכר: יש גוף כזה שאותו מרכז מינהל ההסדרה, הזרוע במשרד העבודה.
יואב בכר: אנחנו חברים בגוף הזה.
יואב בכר: לאורך השנים היו מספר דיונים, ואפילו מספר שינויי חקיקה קטנים מאוד, וקצת תקנות, ודברים שמאוד סייעו.
יואב בכר: לדוגמא, אמר פה חברי אורי לגבי עבודה בלילה.
יואב בכר: פעם החוק אמר עד עשר בלילה, ומעסיק שרצה הארכה שלח פקס לבקשת שלעובד מסוים זה יהיה עד אחת עשרה בלילה, וכך זה התנהל.
יואב בכר: היום מותר עד חצות, אבל בתנאי שהילד מקבל הסעה לביתו.
יואב בכר: זה דבר מצוין וכולנו הסכמנו לזה.
יואב בכר: ללא זאת, זה יותר גרוע.
יואב בכר: קרין אמרה שכל הנושאים של אכיפה היו פלילי ואז זה הוסדר.
יואב בכר: עדיין עבירות על חוק עבודת נוער הן יותר קשוחות מאשר עבירות רגילות של עובדים רגילים.
יואב בכר: שם יש יותר אפשרות של התראה ואזהרה.
יואב בכר: בעבודת נוער אין כאלה דברים.
יואב בכר: העסק צריך להיות מנוהל הרבה יותר קפדני.
יואב בכר: יש להקפיד על כך.
יואב בכר: אני בעד עבודת נוער, זה דבר מבורך.
יואב בכר: יש פה ארבעה גורמים שיוצאים נשכרים: הנוער, ההורים של הנוער, המעסיקים, המדינה.
יואב בכר: זה טוב לכולם.
יואב בכר: למשל, הפוטנציאל של עבודת נוער בענף המלונאות הוא סדר גודל של כ-3,000, וזה די הרבה.
יואב בכר: זה מספר יפה.
יואב בכר: 3,000 בני נוער יכולים לעבוד בבתי מלון בעבודות נוחות.
יואב בכר: לא בשמש ולא בחוץ ולא תחת כל מיני דברים שמפריעים פיזית.
יואב בכר: הם יכולים לעבוד בקייטנות של הילדים של האורחים ובתור נערי בריכה, במלצרות וכו'.
יואב בכר: הוא דיבר על חניכה.
יואב בכר: יש אצלנו, גם בבתי הספר של משרד החינוך וגם בבתי הספר של משרד הכלכלה, חניכים שלומדים קורסים במגדנאות ובטבחות, ומגיל 16 עד 18 הם בלימודים.
יואב בכר: הם מקבלים תעודת בגרות ותעודת בוגר קורס טבחות שלב 1, וזה מקצוע אדיר לחיים.
יואב בכר: חלקם הולכים לצבא וחוזרים אחרי הצבא וממשיכים לעבוד.
יואב בכר: כלומר, העסק פה עם פוטנציאל בלתי רגיל.
יואב בכר: אני רוצה להעלות על השולחן פה סוגיה שעדיין לא זזה ונשארה אותו הדבר מ-1953.
יואב בכר: שימו לב, חוק עבודת נוער הוא חוק נפרד מחוק שעות עבודה ומנוחה, ובחוק עבודת נוער באופן גורף אסור לנער או נערה לעבוד ביום המנוחה השבועי.
יואב בכר: על מנת להקל על הדיון אגיד כאילו עבודת נוער בשבת.
יואב בכר: כשאומרים: עבודת נוער בשבת, זה נשמע מייד נורא פוליטי ובעייתי.
יואב בכר: יש לאורך שנים מתנגדים, ואנחנו מכירים את זה.
יואב בכר: שימו לב, יש ענפים שיש להם היתר עבודה בשבת.
יואב בכר: לא מדובר בהרבה, אבל עיקר העבודה בענפים אלו הוא בסופי שבוע.
יואב בכר: נניח והוא רוצה לקחת נער לעבודה נהדרת בבריכה, הוא לא ייקח אותו רק לשלושה ימים באמצע השבוע, כשהוא צריך אותם דווקא בסוף השבוע.
יואב בכר: נוצרת כאן בעיה כי זה מוריד חלק מהפוטנציאל של העובדים בקבלה לעבודה.
יואב בכר: זה מאוד מאוד חבל כי זה ענף שטוב ונוח לעבוד בו.
יואב בכר: אני חושב שגם עמיתיי פה מהנוער העובד יעידו שבתי המלון ידועים בתור מעסיקים הוגנים, עם תלושי שכר, מסודרים.
יואב בכר: קודם כול, זה ענף עם הסכם קיבוצי, שהוא הסכם יותר טוב מאשר החוק.
יואב בכר: אין אצלנו משחקים.
יואב בכר: אבל אנחנו נפגעים מזה שאסור להעסיק בני נוער בשבת.
יואב בכר: תשאלו את החברים והחברות שלכם.
יואב בכר: כולם יגידו לכם שהם לא ידעו שאסור לעבוד בשבת, ושהילדים שלהם עבדו בשבת פה ושם.
יואב בכר: כלומר, המוני נערים ונערות עוברים על החוק.
יואב בכר: לא הם עוברים על החוק, המעסיקים שלהם עוברים על החוק.
מיכל שיר סגמן: האם אנחנו יודעים כמה בני נוער כן עובדים בשבת?
מיכל שיר סגמן: האם יש לנו נתון?
אורי מתוקי: לבני נוער אסור לעבוד בשבת.
אורי מתוקי: אנחנו יודעים שהם עובדים.
אורי מתוקי: אין לנו נתון קונקרטי.
אורי מתוקי: תיכף נברר אם יש לנו את זה בסקר.
מיכל שיר סגמן: זה נתון ששווה בדיקה.
יואב בכר: אני לא יודע אם הם יכולים לבדוק את זה כי זה הרי לא חוקי.
יואב בכר: איך אפשר לבדוק משהו לא חוקי?
מיכל שיר סגמן: אפשר לבדוק לפי התלונות.
יואב בכר: הנוער לא יתלונן על זה, אין לו סיבה.
יואב בכר: הוא רוצה את זה.
קריאה: הרבה מהם עובדים בשבת כי זה היום שבו הם יכולים לעבוד.
יואב בכר: נכון, וזה לא חוקי.
יואב בכר: בואו נעשה את זה חוקי.
מיכל שיר סגמן: האם ניתן לבדוק כמה עובדים, וכן, מי היה רוצה?
קרין אהרוניאן רוזמרין: תוך כדי הדיון אני מתכתבת עם תחום פניות אצלנו, ואני אגיד אם היא מכירה תלונות שעלו ביחס לזה.
יואב בכר: שימו לב, אין סיבה שהנוער יתלונן על זה כי הנוער שעובד מבסוט מזה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מנסים כן להגיע לנתון.
קרין אהרוניאן רוזמרין: עם זאת, אבדוק אם יש איזשהו נתון ביחס לזה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אני מסכימה איתך.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אם הם יעבדו הם לא ירצו להתלונן כי זו בחירה שלהם.
מריה רבינוביץ: יכול להיות שהורים מתלוננים.
יואב בכר: גם ההורים לא מתלוננים.
יואב בכר: אני יודע שקשה מאוד להעביר את זה.
יואב בכר: אני כן מבקש שהוועדה תשים את זה על סדר היום.
יואב בכר: בשלב מסוים רצוי מאוד שנקדם את הסוגיה הזו.
יואב בכר: אני לא חושב שזה נכון שכל כך הרבה מעסיקים שעוברים על החוק מרוויחים מזה.
יואב בכר: הרבה בני נוער במשחק.
יואב בכר: מעסיקים הגונים, שלא רוצים לעבור על החוק, לא עושים את זה.
יואב בכר: הם מפסידים עובדים.
יואב בכר: תבינו, המחסור בעובדים הוא כל כך גדול.
יואב בכר: אנחנו מאבדים נער כזה ואחר כך אנחנו הולכים לצעוק שאנחנו רוצים עובדים זרים.
יואב בכר: האוצר מתנגד לעובדים זרים, וגם משרד העבודה והזרוע מחפשים פתרונות בקרב עובדים ישראלים.
יואב בכר: צריך להבין שזו סוגיה חשובה.
מיכל שיר סגמן: אני מבינה אותך ואת הרציונל.
מיכל שיר סגמן: בואו נתחיל לבדוק את הנושא הזה.
יואב בכר: על הכיפק.
יואב בכר: תודה רבה.
אורי מתוקי: חשוב לי להגיד שאנחנו מתנגדים לזה.
אורי מתוקי: הסיבה לכך קשורה למה שאמרתי בהתחלה.
אורי מתוקי: אולי יש בזה ממד פטרנליסטי אבל לפעמים זה התפקיד שלנו.
אורי מתוקי: נכון להיום, אי אפשר לחייב בני נוער לעבוד בשבת.
אורי מתוקי: אני חושש מאוד, ויואב מכיר היטב את החששות שלי ושל קודמיי בתפקיד כי זה באמת עמדתנו העקבית, שזה ייצור מצב של אוכלוסייה מסוימת בקרב בני הנוער שזקוקה מאוד לכסף ועובדת כמעט כל שישי ושבת.
מיכל שיר סגמן: יש בני נוער שעושים בייביסיטר ביום שישי.
אורי מתוקי: עולם בייביסיטר הוא מורכב.
אורי מתוקי: זה לגמרי עבודה.
אורי מתוקי: שוב, אני מאוד מאוד חושש מהיווצרות מצב שבו יש בני נוער שיושבים לארוחת שבת ולקידוש עם משפחתם ויש בני נוער שלא ושהחלוקה תהיה לפי המצב הסוציו-אקונומי.
אורי מתוקי: וגם בשבת.
אורי מתוקי: בסופו של דבר, הם לומדים כל השבוע, הם משלבים גם עבודה.
אורי מתוקי: יצירת מצב שבו הם עובדים כל סופי השבוע, ואני מדבר בעיקר על החלשים שבהם, שנדרשים יותר, הם פשוט ישלמו פה מחיר כבד, ולכן זו היתה עמדתנו בעבר.
יואב בכר: אם התנאים יהיו כאלה שכן אפשר יהיה לקדם את הסוגיה הזו, אני מבטיח שיחד עם אורי וגורמים נוספים אפשר יהיה להגיע להבנות.
יואב בכר: אני לא מדבר על כלל המשק אלא רק על מקומות עם היתר.
יואב בכר: אני גם בטוח שאפשר להגיע לפשרה ולהסכמות שזה יהיה רק בחופשות ובגילאים מסוימים.
יואב בכר: אני לא אומר שהכול יהיה גורף.
יואב בכר: תודה.
מיכל שיר סגמן: שי ברמן, התאחדות המסעדנות, בבקשה.
שי ברמן: תודה רבה, גברתי יושבת-הראש, על הדיון.
שי ברמן: ציירו פה איזושהי תמונה מאוד קודרת, ואני חייב להגיד שמה שאני רואה בשטח, ומה שאנחנו מכירים בשטח, אנחנו רואים את זה בפרספקטיבה אחרת לגמרת.
שי ברמן: אנחנו רואים בני נוער, לעיתים בסיכון, שמגיעים אלינו ופתאום מגלים איזשהו קסם.
שי ברמן: בתעשיית המסעדות יש איזשהו קסם ויש כאלה שפשוט נמשכים לזה, ויש כאלה שלא.
שי ברמן: אנחנו רואים איך זה פתאום מביא להם ביטחון עצמי והם פתאום מתפרנסים.
שי ברמן: מדובר הרבה פעמים בחבר'ה צעירים שלא הצליחו בשום מקום אחר, ופתאום במטבחים, ואצלנו בעסקים, הם מוצאים את הייעוד שלהם.
שי ברמן: אנחנו רואים גם בני נוער מאוכלוסיות סוציו-אקונומיות יותר חזקות, שמגיעים לעבוד אצלנו כי הם רוצים לקנות אייפון לבד ולא להסתמך על ההורים, ואני חושב שזה בסדר גמור.
שי ברמן: עכשיו למציאות העגומה, לצערי הרב, של עבודת בני נוער.
שי ברמן: גברתי היושבת-ראש, אומר חברי מתוקי מההסתדרות שיש 15% אבטלה בקרב בני נוער.
שי ברמן: לדעתי, זה הרבה יותר.
שי ברמן: זה נובע אך ורק מזה שהיום, לפחות בתחום שלנו, במסעדות, לא רוצים להעסיק בני נוער על רקע זה שהיום בתעשיית המסעדות חסרים 15,000 עובדים.
שי ברמן: אני חושב שגם במלונות זה כך.
שי ברמן: אולי במספרים אחרים.
שי ברמן: יש לנו מצוקת כוח האדם, ובכלל במשק.
מיכל שיר סגמן: אם יש לך בעיה של כוח אדם אז תיקח גם בני נוער.
שי ברמן: הבעיה היא שחוקי עבודת הנוער היום, ובייחוד העניין הזה שהזכיר חברי יואב לפני זה של עבודה בשבת.
שי ברמן: צריך להבין שהביזנס שלנו הוא בסופי שבוע.
שי ברמן: אומרים לבני נוער שהם לא יכולים לעבוד בשבת.
שי ברמן: המשפט: לשפוך את התינוק עם המים הוא כל כך מתאים פה כי אנחנו מדברים פה על בני נוער וגם משום שמחמיצים פה את הדבר העיקרי.
שי ברמן: הגישה הפטרונית הזו של ההסתדרות, שאני לא מצליח להבין אותה, שמונעים מחבר'ה בני 16 – 17, ויואב הזכיר חלק מהסייגים שאנחנו מוכנים להם, של לבוא ולתת להם אפשרות להתפרנס ולעבוד בסופי שבוע, בטח בחודשי הקיץ שהם השיא שלנו.
שי ברמן: זה לא ברור וזה גורם נזק לבני הנוער.
שי ברמן: זה לא עושה איתם חסד, אלא בדיוק ההיפך.
שי ברמן: שנית, הענישה הדרקונית בכל מה שקשור לעבודת נוער.
שי ברמן: אני רוצה לומר על רקע הנתונים שההסתדרות הביאה לפה, שרוב גורף של ההפרות זה לא הפרות שלא שילמו שכר.
שי ברמן: ברור לגמרי.
שי ברמן: אני בטח לא אגן פה על מעסיק שלא שילם שכר לעובדים או אפילו שהעסיק אותו בהתלמדות ולא שילם לו.
שי ברמן: מבחינתנו, אני חושב שזו תופעה שכמעט ולא קיימת כבר היום.
מיכל שיר סגמן: הסקר שנעשה הראה בדיוק הפוך.
שי ברמן: הנתונים של ההסתדרות לא נכונים.
שי ברמן: אני אומר לך בוודאות שהם מקבלים שכר, לפחות אצלנו במסעדות.
שי ברמן: אני לא יודע.
שי ברמן: אולי יש מקרים בודדים, ואני בטח לא מגן על זה.
מיכל שיר סגמן: משרד הכלכלה, הנתונים שקיימים אצלכם מאמתים או מפריכים את זה?
קרין אהרוניאן רוזמרין: לא.
קרין אהרוניאן רוזמרין: יש מקרים של הפרות.
קרין אהרוניאן רוזמרין: גם של חוק שכר מינימום שלא נותנים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אם אתם רוצים נתונים מדויקים, אציין היקפים של תלונות שהגיעו אלינו.
קרין אהרוניאן רוזמרין: יש לנו נתונים של הפרות, ומעסיקים שקיבלו גם התראות, וגם מעסיקים שקיבלו עיצומים כספיים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: יש הפרות ויש מעסיקים מפרים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: כמו שאמרה הסתדרות הנוער העובד והלומד, יש מעסיקים נורמטיביים, יש מעסיקים שמשלמים לבני הנוער את כל הזכויות, אבל לצערנו יש עדיין כאלה שלא.
מיכל שיר סגמן: עוד לא דיברנו על מפלגות בתקופת בחירות.
שי ברמן: רוב ההפרות, אצלנו לפחות, הן הפרות על עניינים פרוצדורליים, ואני חלילה לא מזלזל בזה.
שי ברמן: אבל יש הבדל בין לא לשלם שכר לעובד לבין לא להגיש לו טופס הודעה לעובד.
שי ברמן: זו הפרה אחרת לגמרי.
שי ברמן: רף הענישה במקרים האלה אצלנו מרתיע מאוד מעסיקים מלהעסיק אנשים.
שי ברמן: הנושא של עבודה בשבת הוא אקוטי.
שי ברמן: הוא מיותר, הוא גורם נזק לבני הנוער.
שי ברמן: אני יודע שיש מהלך לשנות אותו.
שי ברמן: אני מאוד מקווה שההסתדרות תשלב ידיים יחד עם הוועדה הזו וגורמים נוספים כדי לעשות סוף לפארסה הזו.
שי ברמן: תודה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: זה לא מדויק.
קרין אהרוניאן רוזמרין: לא מדובר רק בהפרות מסמוך, יש בידינו נתונים גם על הפרות יותר רוחביות, כמו חוק שכר מינימום שלא משולם לנערים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: שוב, יש מעסיקים נורמטיביים, יש מעסיקים שנותנים את כל הזכויות, אבל יש גם כאלו שלא, וחשוב לציין את זה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: ביקשת ממני לברר.
קרין אהרוניאן רוזמרין: פניתי למנהלת תחום פניות אצלנו.
קרין אהרוניאן רוזמרין: היא לא מכירה, ממה שעולה לה לראש, היא כמובן תבדוק לעומק ונגיש לוועדה כל מה שתרצו, תלונות של בני נוער.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אבל יכול להיות שההורים עצמם פנו על זה שהנערים עבדו בשבת.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אולי נוכל לספק אינדיקציה כזו לאחר מכן לוועדה.
מיכל שיר סגמן: זה נתון מעניין.
מיכל שיר סגמן: באיזה ענפים יש הכי הרבה הפרות?
קרין אהרוניאן רוזמרין: אין לי פה נתונים ספציפיים על חלוקה לענפים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: הרוב זה כן תחומים של מסעדות ואולמות אירועים כי לרוב שם בני הנוער עובדים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: שוב, אין לי נתונים מדויקים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אם תרצו לקבל ענפים, אוכל.
מיכל שיר סגמן: אם אפשר, מאיפה בעיקר מגיעות התלונות.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אין בעיה לספק פילוח ענפים.
מיכל שיר סגמן: הוועדה תשמח.
יואב בכר: זה יעניין גם אותנו.
יואב בכר: אם אפשר לשלוח לנו.
אורי מתוקי: אני יכול לתת פילוח לפי מה שמגיע אלינו.
אורי מתוקי: קודם כול, בערך 20% זה ענפי המזון למיניהם.
אורי מתוקי: זאת אומרת, מזון מהיר, מסעדות וכד'.
אורי מתוקי: עוד כ-10% זה אולמות אירועים.
אורי מתוקי: השאר מתפזר בתחומים השונים.
אורי מתוקי: אלו הענפים המרכזיים בהם עובדים ושבהם יש גם תלונות.
אורי מתוקי: חשוב לי לדבר על ההבדל.
אורי מתוקי: התאחדות המלונות היא באמת גוף שיש בו הסכם ויש בו גם התייחסות רצינית להסכם ולשמירה על זכויות העובדים.
אורי מתוקי: יש לי קושי עם זה.
אורי מתוקי: קשה לי יותר לשלוח לשם בני נוער בגלל הסוגיה.
אורי מתוקי: דווקא ענף המסעדות הוא בדיוק הבעיה ממנה אני חושש.
אורי מתוקי: כלומר, זה ענף שאין בו הסדרה.
אורי מתוקי: זה ענף שבו כל מסעדה מתנהלת בפני עצמה להתאחדויות ולארגוני המסעדנים.
אורי מתוקי: אני מעריך את הכוונות ואת הרצון שלהם, אבל אין להם אחיזה כמו שיש במלונות, ולכן החשש מלהתחיל להיכנס לשאלה האם חוק אחד של עבודה הוא טוב וחוק עבודה אחר הוא לא טוב, ומה בעייתי ומה לא בעייתי.
אורי מתוקי: זו הבחנה בעייתית.
עדי נעמת: אני מודה על הדיון.
עדי נעמת: אני מתנצלת על הזום.
עדי נעמת: רק הבוקר אחת מהעובדות בשל מחלה לא היתה יכולה להשתתף.
עדי נעמת: קודם כול, האמנה בדבר זכויות הילד מכירה בזכותם של ילדים ונוער להשתלב בעולם העבודה, אך באופן מותאם.
עדי נעמת: היא חייבת להיות מוגנת, בטוחה, ברווחה פיזית, וכמובן נפשית.
עדי נעמת: מדינת ישראל, כמו בתחומים אחרים, מתפתחת בחקיקה.
עדי נעמת: אנחנו גם יודעים שיש הצעות חוק שהונחו שקשורות לעבודות נוער.
עדי נעמת: אבל קודם כול יש חקיקה קיימת, כמו שנאמר פה.
עדי נעמת: היא לא נאכפת כנדרש למרות שיש אלפי הפרות כל שנה, וכנראה בפועל אפילו יותר.
עדי נעמת: אנחנו עדיין רואים שהעיצומים הכספיים שמוטלים הם מאוד נמוכים, וגם כתבי האישום.
עדי נעמת: צריך פה אכיפה יותר הדוקה ורצינית.
עדי נעמת: אכיפה שמעבירה מסר למי שמפר זכויות ילדים שיש מי שעוקב אחריו.
עדי נעמת: בלי התראה אין שום סיבה שזה לא ימשיך.
מיכל שיר סגמן: לקחנו את זה לתשומת ליבנו.
מיכל שיר סגמן: אנחנו גם נלחץ מבחינת הוועדה בנושא זה.
עדי נעמת: כל דיני העבודה באופן כללי מכירים בפערי הכוחות המובנים בין מעסיק למועסק, וקל וחומר כשמדובר בבני ובבנות נוער.
עדי נעמת: לכן, עוד יותר חשוב שהחוקים הקיימים ייאכפו.
עדי נעמת: לאחרונה היו דיונים סביב פגיעות מיניות בעולם העבודה, ובדומה גם בעולם הספורט, בעניין של ילדים ונוער.
עדי נעמת: בעקבות זאת אנחנו מקדמים איזשהו פיילוט עם משרד הספורט לתחום המוגנות.
עדי נעמת: בין היתר, הוא כולל מינוי ממונה של מוגנות לילדים בכל איגוד ואגודת ספורט שאחראים על יצירת אקלים מיטבי ובטוח.
עדי נעמת: אנחנו חושבים שזה פיילוט חשוב ונכון גם לתכלל בתחום התעסוקה לנוער, שהוא עדיין באיזשהו מקום תחום פרוץ.
עדי נעמת: יכול להיות שצריך למנות רפרנטים ייעודיים לפניות של ילדים ונוער, שנותנים ממש הכשרות למעסיקים, מפיצים מידע נגיש וידידותי לנוער.
עדי נעמת: אנחנו בפתחו של החופש הגדול.
עדי נעמת: כמה מבנות ומבני הנוער שהשתלבו בעולם העבודה יודעים באמת מה הזכויות שלהם ויודעים למי לפנות?
עדי נעמת: שמחתי לשמוע בדיון על המאמצים שכן נעשים, ועדיין יש צורך לשלב ידיים נוספות ולהפיץ את מוקדי המידע וההתייעצות, להגביר את המודעות ולפעול לקידום החקיקה.
מיכל שיר סגמן: האם יש למועצה איזשהן אופציות או הצעות שהיא יכולה להגיש למשרד החינוך ולמשרד הכלכלה?
עדי נעמת: כן, אנחנו נוכל להגיש.
מיכל שיר סגמן: אני מציעה שתגישו ושתשבו יחד ותחשבו.
מיכל שיר סגמן: אני שמעתי פה דלת פתוחה לכל הצעה.
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שתזכו לשיתוף פעולה מלא ממשרדי הממשלה בהיבט הזה.
מיכל שיר סגמן: ואם יש בעיה, תגידי לי.
מיכל שיר סגמן: שלומי ירוחם מהנהגת ההורים, בבקשה.
שלומי ירוחם: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לחברי הוועדה.
שלומי ירוחם: ראשית, אני מברך על הדיון החשוב, במיוחד לאור התקופה הלא פשוטה שאנחנו עוברים במשך שנתיים.
שלומי ירוחם: העסקת בני נוער בכל שנה, ובמיוחד בתקופת הקורונה, היא משמעותית, במיוחד כאשר רוב המשפחות איבדו את מקום עבודתם וכשבני הנוער נותנים תוספת כוח רצינית למשפחות.
שלומי ירוחם: הפחד מניצול בני הנוער מצריך אותנו לעשות סדר בדברים מבחינת אכיפה והסברה.
שלומי ירוחם: לפני כמה חודשים קיבלנו פנייה מהנוער העובד והלומד לבדוק את האפליקציה שלהם שהם פיתחו עבור העסקת בני נוער.
שלומי ירוחם: האפליקציה נקראת "עבודה פלוס", והיא מעולה.
שלומי ירוחם: לאחר בחינה, האפליקציה באמת נותנת מענה כולל ברמה המערכתית וההסברתית.
שלומי ירוחם: היא נותנת להם במה לגבי החובות והזכויות והעבודה שמוצעת לבני נוער.
שלומי ירוחם: מעבר לכך, יש גם פלטפורמה מעולה לבעלי העסקים שיכולים להציע את מרכולתם, ובין היתר, בעניין זכויות והחובות של בני הנוער.
שלומי ירוחם: ההמלצה שלנו כהנהגת הורים היא להכין תוכנית שבה הרשויות ישמישו מידע לבני נוער לגבי הזכויות והחובות.
שלומי ירוחם: אפשר גם להוציא פלייר שמסביר ונותן מידע לבני נוער בתעודות שלהם, וכך זה יגיע לכולם בצורה מהירה וכך הם יוכלו לעשות בזה שימוש נכון.
שלומי ירוחם: יש להכניס את תוכנית לימוד פיננסי בשנה הבאה כדי שבני נוער יקבלו יידע והבנה בתהליך שיהיה להם שימושי בחייהם.
שלומי ירוחם: צריך לפעול ביתר שאת בנושא אכיפה מול בעלי העסקים שלכאורה עשויים לנצל את התקופה הזו כדי לפגוע בזכויות שלהם.
שלומי ירוחם: אני קורא מכאן לוועדה לאמץ את האפליקציה של תנועת הנוער והעובד.