GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלומי ירוחם: חשוב שכולנו נמצא בקמפיין משותף ובשפה משותפת ולחשוף זאת בכל מדיה אפשרית.
שלומי ירוחם: אני יודע שבשנה שעברה זה ירד לרשויות, אבל לא נעשה בזה שימוש רציני וזה גם לא ירד לשטח.
מיכל שיר סגמן: אנחנו כבר נשאל את השלטון המקומי האם הם אכן מכירים את האפליקציה ואם אפשר להשתמש בהם כפלטפורמה.
שלומי ירוחם: אשמח אם בחודש הקרוב נוכל לארגן דרך הרשויות, משרד התעסוקה, משרד החינוך ומשרד הכלכלה, זום או הרצאה לבני הנוער בנושא הזכויות שלהם כמועסקים.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה, שלומי.
מיכל שיר סגמן: הדר מהשלטון מקומי, שלום.
מיכל שיר סגמן: ראשית, מנהלת הוועדה תמי ברנע אמרה שבעבר דרך הארנונה שלחתם לעסקים מסרים.
מיכל שיר סגמן: האם אתם מודעים לאפליקציה הזו?
מיכל שיר סגמן: האם אפשר להשתמש בכם גם כפלטפורמה של הפצה?
הדר אליהו: תודה לכם ותודה על ההתחשבות שאני בזום ולא בכנסת.
הדר אליהו: תודה רבה על הדיון המאוד מאוד חשוב הזה.
הדר אליהו: מרכז השלטון המקומי סופר מחויב לנושא.
הדר אליהו: הוא לומד את הנושא, מכיר אותו לעומק, וכל החברים פה בוועדה הם באמת חברים ושותפים.
הדר אליהו: אנחנו מזה כמה שנים נמצאים בקשר עם משרד הכלכלה, זרוע העבודה, כמובן הנוער העובד והלומד ומשרד החינוך.
הדר אליהו: אוספים את כל המידע הרלוונטי ומעבירים אותו בצורה מסודרת במסמך ייעודי של מנכ"ל מרכז השלטון המקומי בגלל חשיבותו לכל ראשי הרשויות המקומיות, לרשויות האזוריות, וכמובן גם למנהלי מחלקות הנוער.
הדר אליהו: המידע לא נשלח רק כמידע יבש אלא גם עם הצעות קונקרטיות, ובין היתר, העלאת הפרסום הזה על גבי טפסי הארנונה.
הדר אליהו: אבל אנחנו מדברים על הצעות לשימוש בכל האמצעים התקשורתיים, המסורתיים והמודרניים, דיגיטליים, מקוונים, שעומדים לרשות הרשות המקומית, האתר, הפייסבוק, אמצעי תקשורת מול התלמידים, גם דרך מחלקות הנוער עם כל הפעילויות אחר הצוהריים.
הדר אליהו: אנחנו גם צריכים לזכור שלא כל בני נוער שמתגוררים ברשות מקומית מסוימת לומדים בתוך הרשות בה הם גרים מסיבות כאלו ואחרות.
הדר אליהו: יש כאלה שלומדים במסגרות חינוך מיוחד, במסגרות חינוך דתי, מסגרות פרטיות וכו'.
הדר אליהו: המחויבות היא כמובן לכלל בני הנוער ולא רק לאלה שבתוך מוסדות החינוך.
הדר אליהו: ההיבט השני של ההצעות שאנחנו נותנים מתייחס לאוכלוסיית ההורים.
הדר אליהו: מישהו התייחס לזה קודם, ואני חושבת שחשוב מאוד מאוד מאוד לחבר את ההורים לאחריות והמסירות המשותפת בשמירת הילדים.
הדר אליהו: לעיתים ההורים בכלל לא מודעים לעניין ולא יכולים לעזור לבן הנוער שלהם להגן על עצמו או לעזור להם להגן על בן הנוער.
הדר אליהו: זה לא חייב להיות במקום התערבותי אלא מעורבותי – זה היבט אחד וזה בהתייחס לעניין טפסי הארנונה.
הדר אליהו: אנחנו לרוב עושים את זה במהלך חודש מאי, ואני מאמינה שזה יהיה ממש ממה בקרוב.
תמי ברנע: הדר, מרכז השלטון המקומי מעביר את הבקשה הזו לרשויות.
תמי ברנע: האם אתם יודעים האם הרשויות אכן מבצעות את זה?
הדר אליהו: אני אומרת בגילוי לב שאני לא מנטרת את עבודת הרשויות במקום הזה.
הדר אליהו: אני לא גוף רגולטורי של הרשויות המקומיות, אני גוף מייעץ, מנחה, מכוון.
הדר אליהו: לא אני אישית, אלא הגוף שאני עובדת בו.
הדר אליהו: אני יודעת להגיד שיש הרבה מאוד רשויות שעושות את זה.
הדר אליהו: יש רשויות שפחות.
הדר אליהו: אנחנו משתדלים גם במהלך השנה לצאת עם הדבר הזה שוב כי גם לקראת חופשת פסח, למשל, הרבה בני נוער יוצאים לעבודה.
הדר אליהו: אפליקציית "עבודה פלוס" היא מצוינת.
הדר אליהו: עם יד הלב, היו לי הרבה פגישות עבודה עם נציגי הנוער העובד והלומד כדי לעשות איזשהו שיקוף ולטייב את האפליקציה בעיני הרשויות המקומיות.
הדר אליהו: מבחינתי, מעבר להנגשת המידע לבן הנוער שמעוניין לצאת לעבודה, יש שם הנגשה מאוד מאוד חשובה לבעלי העסקים, כפי שאמר שלומי, ולגייס אותם אל המקום הזה.
הדר אליהו: זה חשוב.
הדר אליהו: התפיסה שלנו היתה לפנות אל ראשי הרשויות ולהגיד שיש להם פה הזדמנות להעצים את קהילת העסקים ואת בני הנוער שרוצים לעבוד ושהם מחויבים.
הדר אליהו: זו ההזדמנות.
הדר אליהו: הם צריכים לדעת שיש לבני הנוער זכויות וחובות.
הדר אליהו: אנחנו מאפשרים להם להעלות פה את הבקשה שלהם להעסקה.
הדר אליהו: באופן הזה הם זוכים גם לפרסום.
הדר אליהו: יש פה איזשהו win-win כללי, וגם העצמה חיובית של תחושת השייכות והסולידריות של מעסיקים ומועסקים מתוך הרשות המקומית.
מיכל שיר סגמן: ארגון בטרם, בבקשה.
עינת שגיא אלפסה: בוקר טוב.
עינת שגיא אלפסה: ראשית, אני מברכת על הדיון המאוד מאוד חשוב הזה.
עינת שגיא אלפסה: דיברנו פה הרבה על חוק זכויות הנוער ועל כל מיני דברים שהם מאוד מאוד חשובים לגבי שעות מנוחה, שכר והטרדות מיניות.
עינת שגיא אלפסה: אני רוצה להתמקד בנושא הבטיחות.
עינת שגיא אלפסה: בחוק זכויות הנוער יש הרבה מאוד הנחיות ברורות לגבי איך לתת לבן הנוער העובד בתחומי עיסוק שונים כלים לפעול בצורה הכי בטוחה שיש.
עינת שגיא אלפסה: מה מותר ומה אסור מבחינת משקלים שמותר להם לסחוב, דברים שמותר ואסור להם לעשות במטבח.
עינת שגיא אלפסה: אנחנו מכירים את הבעיה שבה לבני נוער הרבה פעמים מאוד מאוד חשוב לשמור על מקום העבודה ולהצטייר אחראים ובוגרים.
עינת שגיא אלפסה: אבל הם לא מכירים מספיק טוב את חוק בני הנוער, ואם המעסיק יבקש מהם משהו שהוא מעבר ליכולתם הם יהיו קצת יותר מדי להוטים לרצות, וכך הם מסכנים את בריאותם ואת מצבם הפיזי.
עינת שגיא אלפסה: זה משהו נוסף שמאוד מאוד להכיר בו ולדעת.
עינת שגיא אלפסה: האחריות פה היא גם על בני הנוער להכיר את הזכויות שלהם, וגם שהמעסיקים יכירו היטב.
עינת שגיא אלפסה: צריך לעשות אכיפה שם כפי שצריך.
עינת שגיא אלפסה: יש כמובן גם להעביר את המסרים להורים ושהם יידעו לתווך אותם להורים.
עינת שגיא אלפסה: בשנים האחרונות עבדנו בשיתוף פעולה עם קרן מנוף של הביטוח הלאומי להעלאת מודעות של בטיחות בני נוער בעבודה וזכויותיהם.
עינת שגיא אלפסה: הקמנו מיניסייט משותף שיש בו הרבה מאוד מידע.
עינת שגיא אלפסה: הוא גם מדבר בשפת בני הנוער.
עינת שגיא אלפסה: היה לנו גם קמפיין בטיק טוק בנושא הזה בשנה שעברה.
עינת שגיא אלפסה: המיניסייט הוא כמובן בעברית ובערבית.
עינת שגיא אלפסה: הוא מותאם תרבותית, לא רק מתורגם, עם הנחיות בטיחות לכל ענף וכלים כדי שיהיה להם הכי נגיש ונוח.
עינת שגיא אלפסה: אני שמחה לשמוע פה על אפליקציה נוספת, ואשמח להכיר אותה.
עינת שגיא אלפסה: אני מקווה ששילוב הידיים של כל הכוחות פה בישיבה יצליח להביא לשינוי ויגרום לבני הנוער לעבוד בצורה בטוחה, אחראית ואפקטיבית.
מיכל שיר סגמן: מועצת התלמידים, בבקשה.
תומר-לי נוימן: תודה רבה, יושבת-ראש הוועדה, על קיום הדיון החשוב הזה.
תומר-לי נוימן: אני נציגת מועצת התלמידים והנוער הארצית, תלמידת כיתה י"ב.
תומר-לי נוימן: אני רוצה להתחבר לדבריהם של אמיר וטובה.
תומר-לי נוימן: מועצות התלמידים והנוער מורכבות מארבעה גלגלים: מועצה בית ספרית, רשותית, מחוזית וארצית.
תומר-לי נוימן: פעלנו והובלנו בכל אחד מהגלגלים מספר דברים בנושא.
תומר-לי נוימן: אחד התפקידים המרכזיים שלנו כגוף המייצג והנבחר של התלמידים והתלמידות ובני הנוער הוא לשמור על זכויות של הנוער, ובין היתר, זכויות בעבודה.
תומר-לי נוימן: בגלגל הרשותי, המחוזי והארצי, יש ועדה משפטית ייחודית שמתעסקת, בין היתר, בנושא הזכויות.
תומר-לי נוימן: למשל, ברמה הארצית הובלנו גם עם טובה דברים שונים בשנים האחרונות.
תומר-לי נוימן: ברמת המדיניות, אנחנו מתעסקים בזכויות.
תומר-לי נוימן: למשל, המועצות הרשותיות מפרסמות לוחות דרושים ודרושות לנוער, דואגים לחשוף את העבודות הבטוחות יותר, דואגים להראות יריד של עבודות מותאמות לנוער.
מיכל שיר סגמן: האם את מכירה את אפליקציה "עבודה פלוס"?
תומר-לי נוימן: לא שמעת עליה.
תומר-לי נוימן: אני והמועצה שמענו על זרוע העבודה, ומשרד העבודה דאז.
תומר-לי נוימן: בתקופת הקורונה בשנה שעברה הובלנו, יחד עם טובה ועם מספר גורמים משם, סדרת הרצאות בזום בתוך המועצות המחוזיות, ומשם זה נפתח גם למועצות הרשותיות והבית ספריות.
תומר-לי נוימן: היו שם במשך שבועיים הרצאות ייעודיות שדיברו רק על זכויות נוער ועבודה.
תומר-לי נוימן: נחשפנו אז לאפליקציה שנקראת, לדעתי, "בני נוער עובדים".
תומר-לי נוימן: אחר כך גם ישבנו והיה לנו תהליך בוועדה המשפטית הארצית ועברנו על כל הדברים.
תומר-לי נוימן: הם שאלו אותנו האם יש לנו הצעות.
תומר-לי נוימן: אספנו הצעות מכל המחוזות ומכל האנשים שנחשפו לאפליקציה במטרה לשפר אותה למען הנוער.
תומר-לי נוימן: ראיתי עכשיו את האפליקציה עליהם אתם מדברים, לא ראיתי אותה לפני.
תומר-לי נוימן: בנוסף, אנחנו מפיצים חומרים דרך מועצת התלמידים והנוער.
תומר-לי נוימן: דרך המועצות אנחנו יורדים לשטח בצורה רציפה ביותר ובתפוצה כללית.
תומר-לי נוימן: אנחנו מעבירים הכשרות איך לטפל באלה שפונים ואל מי מעבירים את זה.
תומר-לי נוימן: כאמור, יש ירידי נוער בקיץ של עבודה במועצות הרשותיות, וזאת לאחר שהמועצה בודקת את התאמת המקום לנוער, מוודאת שלא משלמים מתחת לשכר המינימום או מעסיקים בשעות בניגוד לחוק.
תומר-לי נוימן: בנוסף, אנחנו כמו ערוץ פניות בנושא זכויות נוער.
תומר-לי נוימן: מופנות למועצה הארצית שאלות ופניות.
תומר-לי נוימן: אנחנו נותנים מענה לשאלות בהתאם להכשרה שעברנו.
מיכל שיר סגמן: נאמר לי שהיה פעם מוקד שלכם.
קריאה: יש אתר ויש מוקד טלפוני.
תמי ברנע: מוקד: יש לי שאלה או זכויות.
תומר-לי נוימן: היה למועצה בנושא זכויות באופן כללי.
מיכל שיר סגמן: האם את מדברת על זה?
תומר-לי נוימן: לא.
תומר-לי נוימן: אנחנו מקבלים דרך נציגי המועצות הרשותיות והמחוזיות ומשם לארציות, המון המון פניות.
תומר-לי נוימן: למשל, בוועדה המשפטית אנחנו מקבלים באופן שוטף פניות כמו: האם מותר לעשות זאת וזאת בעבודה?
תומר-לי נוימן: מה עושים אם קרה כך וכך?
תומר-לי נוימן: אנחנו עברנו הכשרות בנושא על מנת שנוכל לטפל בזה.
תומר-לי נוימן: אנחנו מעבירים את זה לגורמים הרלוונטיים ולאנשי המקצוע המתאימים.
תומר-לי נוימן: אין מוקד רשמי ומסודר.
תומר-לי נוימן: זה גם רעיון שיכול לקדם.
תומר-לי נוימן: אנחנו יכולים גם להוביל אותו ולחדש את זה.
תומר-לי נוימן: במקרים מסוימים אנחנו מפנים את זה לאנשי המקצוע המתאימים לפנייה.
תומר-לי נוימן: אני רוצה להעלות בעיה נוספת, ולקרוא לגורמים הרלוונטיים לטפל בנושא הזה.
תומר-לי נוימן: שלחתי הודעה לחברים שלי במועצה הארצית ושאלתי אותם האם יש להם עניינים חשובים שהם רוצים להעלות.
תומר-לי נוימן: קיבלתי המון המון הודעות בנושא הזה.
תומר-לי נוימן: יש המון המון מעסיקים שמנצלים את העובדה שיש המון בני נוער, בעיקר בקיץ, שרוצים לעבוד בעבודה שהם מציעים, כשאותם מעסיקים נותנים שכר מינימום, ואפילו פחות.
תומר-לי נוימן: זהו סכום כסף שלא מכבד את הקושי בעבודה, בעיקר בקייטנות.
תומר-לי נוימן: במקרה של נוער עובד יש לפקוח עין שלישית ולהיות ערים יותר למצבים החריגים.
תומר-לי נוימן: כי בסופו של דבר אנחנו נוער, עדיין לא יצאנו לחיים הגדולים.
תומר-לי נוימן: אנחנו עדיין במצבים מאוד רגישים וכל טעות יכולה להוביל לדברים לא רצויים.
תומר-לי נוימן: כאמור, אני רוצה לקרוא מכאן לכל הגורמים הרלוונטיים להגביר את האכיפה למען הנוער שלנו.
תומר-לי נוימן: תודה רבה.
מיכל שיר סגמן: משרד הכלכלה, חשוב מאוד לעמוד על הנקודה הזו.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אשמח.
קרין אהרוניאן רוזמרין: תומר-לי, לאן אתם מעבירים את התלונות על הפרות?
קרין אהרוניאן רוזמרין: אם יש אינדיקציות כאלו לתלונות והפרות, האם אתם מעבירים אותן להסתדרות או לגורם ממשלתי?
קרין אהרוניאן רוזמרין: האם אתם עושים משהו עם התלונות האלה?
תומר-לי נוימן: אני פחות בקיאה בזה.
תומר-לי נוימן: אני כן יודעת שאנחנו בקשר שוטף עם טובה בנושא הזה.
תומר-לי נוימן: אני לא בדיוק יודעת מה קורה בחלק הספציפי הזה.
תומר-לי נוימן: אני מאמינה שכן.
תומר-לי נוימן: אני חושבת שיושב-ראש הוועדה המשפטית הארצית מעביר לגורמים הרלוונטיים.
תומר-לי נוימן: אני יכולה לבדוק ולוודא.
תומר-לי נוימן: אני חושבת שכן.
קרין אהרוניאן רוזמרין: אני אשמח.
קרין אהרוניאן רוזמרין: ואם לא, אשמח לקשר אותך לגורמים הרלוונטיים בזרוע.
טובה בן ארי: אנחנו נעשה את החיבור עם יוסי ונועה לביא – מה שאנחנו עושים בשוטף.
תומר-לי נוימן: כן, אפשר לעשות חיבור.
מיכל שיר סגמן: משרד הכלכלה, כדאי לבדוק האם יש גם עסקים שהם בעייתיים באופן עקבי?
מיכל שיר סגמן: כלומר, לא רק ענפים בעייתיים אלא עסקים בעייתיים סדרתיים.
קרין אהרוניאן רוזמרין: כלומר, מפרים חוזרים.
מיכל שיר סגמן: היא דיברה כאן על קייטנות.
מיכל שיר סגמן: אולי יש איזה קייטנה ספציפית שכל קיץ או כל חג או חופש יש התנהלות חוזרת, שכדאי לעצור אותה פה ולפקח עליה יותר.
מיכל שיר סגמן: למה לא לגייס את איגוד לשכות המסחר ואת הסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים לשיתוף פעולה ומסע הסברה בקרב מעסיקים כדי להרחיב את כר המידע, גם למעסיק, בדיוק כפי שאנחנו מדברים כאן על הורים וילדים?
מיכל שיר סגמן: נרצה לשמוע תשובה על כך.
קרין אהרוניאן רוזמרין: שיתוף פעולה של הזרוע עם הגורמים האלה.
מיכל שיר סגמן: כן, עם הגורמים האלה.
קרין אהרוניאן רוזמרין: בסדר גמור.
מיכל שיר סגמן: לסיכום, להלן החלטות הוועדה: הוועדה קוראת לזרוע העבודה להגביר את אכיפת הוראות חוק עבודת הנוער, התשי"ג – 1953; למשרד האוצר, לתקצב תקני מפקחים נוספים במינהל האכיפה בזרוע העבודה; לזרוע העבודה ולמשרד החינוך, להגביר את ההסברה בבתי הספר במגזר הערבי ובערי הפריפריה, וגם בכל מה שקשור לרשתות החברתיות כי בני נוער נמצאים ברשתות.
מיכל שיר סגמן: כמו כן, למשרד החינוך, לבחון הכנסת נושא זכויות נוער בעבודה וללימודי החינוך הפיננסי; לזרוע העבודה, למשרד החינוך, לנוער העובד והלומד, למרכז השלטון המקומי, להנהגת הורים ארצית, לפעול להעלאת מודעות ההורים לנושא; למרכז השלטון המקומי, לקדם מודעות לזכויות נוער בעבודה דרך הרשויות המקומיות, באמצעים השונים שעומדים לרשותם.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה לחברת הכנסת נעמה לזימי על היוזמה לערוך את היום המיוחד הזה.
מיכל שיר סגמן: אני שמחה מאוד שהדיון הזה התקיים.
מיכל שיר סגמן: אני שמחה לראות את ההתקדמות בנושא, בוודאי בעשור האחרון.
מיכל שיר סגמן: כאמור, ההיצע לבני הנוער גדל, ויחד איתו גם העבודה המבורכת של משרדי הממשלה, של הנוער העובד והלומד, של ההסתדרות.
מיכל שיר סגמן: העניין העיקרי כרגע הוא עניין הפיקוח.
מיכל שיר סגמן: אנחנו נטיל לחץ על האוצר ונעמוד בקשר בהמשך.
מיכל שיר סגמן: פנו אלינו, אנחנו, בשמחה רבה, יכולים לסייע.
מיכל שיר סגמן: אני שמחה לפתוח את הוועדה לזכויות הילד הבוקר.
מיכל שיר סגמן: היום ה-17 במאי 2022, ט"ז באייר התשפ"ב.
מיכל שיר סגמן: הנושא: השפעת איחוד בית הסוהר אופק ובית הסוהר רימונים על רווחתם ושלומם של האסירים הקטינים.
מיכל שיר סגמן: זוהי ישיבת מעקב, מאחר שכבר ערכנו דיון מעמיק.
מיכל שיר סגמן: ישבתי אתמול עם משרד החוץ, שמאוד התעניין במה מדינת ישראל עושה למען ילדים ובמה אנחנו יכולים להתגאות מול מדינות מערביות מתקדמות.
מיכל שיר סגמן: פה בוועדה אני חייבת לציין שאני בדרך כלל רואה שחור, אבל זה גם חלק מהתפקיד שלי, כדי שנוכל באמת לתקן את הדברים שלא עובדים.
מיכל שיר סגמן: אבל כשרגע אני עוצרת ומסתכלת, אני רואה שיש לנו לא מעט נקודות אור.
מיכל שיר סגמן: אחת הנקודות הראשונות שהעליתי באותה השיחה שהם יוכלו לעשות תרגום החוצה, כדי לשווק את ישראל כמדינה שהיא מתקדמת בלא מעט תחומים, היה הנושא של יחידת התיאום למניעת עבריינות נוער, שבראשה עומדת מיכל גולד.
מיכל שיר סגמן: הרי בעולם אנחנו יודעים מה קורה בכל מה שקורה עם עבריינות נוער.
מיכל שיר סגמן: זאת מכת מדינה בארצות הברית.
מיכל שיר סגמן: מדינות אירופה גם לא כל כך משתלטות על האירוע.
מיכל שיר סגמן: ואני חושבת שבישראל עשינו משהו שהוא פורץ גבולות והצלחנו למזער את מספר הקטינים ששוהים בבתי הסוהר.
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שחשוב מאוד להגיד מילה טובה על זה, עם כל הקושי של המעבר של כלא אופק לכלא רימונים.
מיכל שיר סגמן: ואנחנו כבר נראה איך המעבר הזה בוצע ואיפה הדברים שקורים בצורה טובה ואיפה יש דברים שאנחנו צריכים לעבוד עליהם ולחדד אותם על מנת לראות שגם הילדים שנמצאים שם, בני הנוער שנמצאים שם, מקבלים מה שראוי להם.
מיכל שיר סגמן: היום אנחנו ביום המיוחד לשיקום האסיר שאני מובילה, וצריך לראות שאנחנו משחררים את אותם בני הנוער הלאה אל חיים טובים גם לאחר הכליאה, שזה הדיון שלאחר מכן.
מיכל שיר סגמן: אשמח שנפתח עם המשרד לביטחון פנים, עם לבנה לוי שי ועם ערן פייר.
ערן פייר: ברשותך, גברתי היושבת-ראש, אני אפתח.
ערן פייר: אנחנו בדיון מעקב, ולכן לא אחזור על כל הדברים.
ערן פייר: הפעם, כמו שאת רואה, זה לא בזום ושאר המשתתפים הצטרפו אלינו.
ערן פייר: כל אחד כמובן יציג את עצמו.
ערן פייר: אני אתייחס יותר לנושא המעקב.
ערן פייר: דיברנו אז על התייעלות, על דיון הסטטוס שקיימנו לא באפריל אלא בשבוע שעבר, אבל התקיים דיון ואני אעדכן את החברים, ולא פחות חשוב, ואולי יותר חשוב בעיני, אחד הדברים שמאוד הטרידו, ובצדק.
ערן פייר: ליאור, מפקד אופק, שמסיים תפקיד, היה מאוד מחובר לתהליכים והשם שלו הוזכר, והוא עוזב לטובת קידום.
ערן פייר: הוא פה, הוא כבר התקדם, כפי שאפשר לראות על הכתפיים, והוא כרגע בחשיפה לתפקיד הבא, ולשמחתי נבחרה לו מחליפה.
ערן פייר: גם היא נמצאת פה, ואני אשמח אחרי שאני אסיים ולפני שנעבור לראש חטיבת התקון שתתייחס לעומקם של דברים בכל נושא הטיפול ודברים נוספים, שגם קרן, שהיא מפקדת מתחם אופק, תציג את עצמה בכמה משפטים ותבינו בעצם הבחירה הארגונית מה האוריינטציה שהולכים אליה.
ערן פייר: אני אתייחס בקצרה, כי הזמן שלנו קצוב.
ערן פייר: אנחנו ליווינו את תהליך האיחוד בכלל ההיבטים.
ערן פייר: בשבוע שעבר התקיים דיון סטטוס עם מפקד המחוז, שאני מייצג אותו, אני סגן מפקד המחוז, ואני רוצה לקרוא מאותו דיון סטטוס את הסעיף הרלוונטי לגבי האיחוד.
ערן פייר: חלק מזה כתוצאה מהדיון שהתקיים כאן.
ערן פייר: דיברו כולם והוא אמר כך: מפקדת מתחם אופק תידרש לקשב משמעותי גם לגורמי חוץ.
ערן פייר: תשובותייך יהוו משנה תוקף מתוקף תפקידך ודרגתך.
ערן פייר: המסר, וזה מודגש במקור, הוא: האיחוד לא יפגע בגרם מזכויות הקטינים.
ערן פייר: וכשהוא אומר זכויות הקטינים הוא מתכוון לכלל הזכויות, ודיברנו פה על הרבה דברים, לא רק על הטיפול.
ערן פייר: במידה ואת כמפקדת מתחם תחושי שישנה פגיעה כלשהי, מחובתך להרים דגל אדום בנושא ולהתריע בפניי.
ערן פייר: בישיבת הסטטוס עלו פערים במגוון דברים.
ערן פייר: בתחום המתחם לנוער לא היו פערים מאוד משמעותיים.
ערן פייר: היה שם משהו שחידדנו לגבי כפיפויות, כי זה הופך להיות מתחם בתוך בית סוהר גדול, וגם על זה דיברנו, וסוכם שמבחינה מקצועית הכפיפות המקצועית של גורמי הטיפול ממשיכה להיות בציר המקצועי, לא בתחום הפיקודי ולא יהיו שיקולים זרים.
מיכל שיר סגמן: ואיוש התפקידים?
ערן פייר: לגבי איוש אתן עוד דקה לגבי המצבה ותקן וכל מיני דברים שהתבקשנו לדבר עליהם.
ערן פייר: אני יודע שיצאה תגובה מטעם שב"ס בהמשך לוועדה הקודמת, אבל לבנה תרחיב.
ערן פייר: אם תרשי, אבקש מקרן שתציג את עצמה, את הרקע שלה, ואז נעבור ללבנה.
קרן אטיאס: אציג את עצמי.
קרן אטיאס: בשירות אני משרתת 20 שנה.
קרן אטיאס: גויסתי כעובדת סוציאלית.
קרן אטיאס: כחלק מהתפקידים שלי ניהלתי את תחום הטיפול באופק 3.5 שנים.
קרן אטיאס: מעבר לזה ניהלתי את תחום הטיפול בבית מעצר הדרים.
קרן אטיאס: עשיתי תקופה קצרה עבודת מטה בנציבות במשך 10 חודשים שהתעסקה בתחום האסיר, התחום התקוני בכלל.
קרן אטיאס: בהמשך גם הייתי ראש תחום טיפול בבית סוהר מעשיהו, ניהול של 27 עובדים סוציאליים.
קרן אטיאס: בתפקיד האחרון שלי אני סגנית מפקדת בית סוהר נווה תרצה, שזו גם אוכלוסייה ייחודית, אבל פה נטיתי לכיוון הפיקוד וממש עכשיו קיבלתי את התפקיד של מפקדת מתחם אופק.
קרן אטיאס: רק מפה אתם מבינים את הרקע שלי.
קרן אטיאס: אני מכירה את ליאת שוסטרי.
קרן אטיאס: עבדנו יחד כשהיינו באופק.
קרן אטיאס: קיבלתי את ההכשרה ואת החפיפה מליאור.
קרן אטיאס: קודם כל אגיד לכל מי שיושב כאן שבתור מי שצמחה בתחום הטיפול ובתחומי התקון, החלום שלי, השאיפה שלי, הייתה להגיע לפקד על בית סוהר לנוער.
קרן אטיאס: הקונסטלציה של מתחם היא אולי נכונה למובנים מסוימים, אבל אין ספק שה"אני מאמין" שלי זו היכולת להמשיך את הרצף הטיפולי בכל המובנים שלו, לתת לנוער את מה שהוא היה ראוי לקבל וקיבל במהלך השנים, לא לגרוע משום דבר אלא להפך, להרחיב את שיתופי הפעולה.
מיכל שיר סגמן: אשמח קצת יותר את ההרחבה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מדברים פה על רצף טיפולי, אנחנו מדברים פה על ההפרדה בין סוגי האסירים.
מיכל שיר סגמן: העלינו כאן שאלות מה קורה במרפאות לצורך העניין, כשיש טיפול רפואי, האם הם נפגשים, לכמה זמן ועד כמה החפיפה קיימת.
מיכל שיר סגמן: העלינו כאן את נושא פינת החי, שגם הייתה חלק מהטיפול, תוך כדי כך שאיוש התפקידים הוא קריטי.
מיכל שיר סגמן: זאת אומרת זה שאומרים שיש תקנים זה דבר אחד, אבל אנחנו יודעים גם מתחומים אחרים שלא תמיד יש איוש מלא.
מיכל שיר סגמן: אז נשמח קצת להבין יותר מה קורה בשטח, מה קורה בפועל.
ערן פייר: חשוב להגיד, וזה משפט שנכון גם לפינת החי, גם למרפאה וגם לשגרה, החינוך, אין מפגש עם בוגרים.
ערן פייר: אנחנו עובדים על פי חוק הנוער, וההפרדה היא מלאה.
ערן פייר: בזמנו אמרו שזה שוכן בבניין עוד לפני האיחוד.
ערן פייר: אין שום משמעות לאיחוד כי זה בניין על קומות, ובקומות הגבוהות יש בית סוהר רימונים, אז מן הסתם קולות נשמעים, אבל לא מעבר לזה.
ערן פייר: אין שום מפגש, גם לא לפרק זמן קצר, ואנחנו מקפידים על זה.
לבנה לוי שי: בוקר טוב.
לבנה לוי שי: אני ראש חטיבת התקון.
לבנה לוי שי: גם אני צמחתי מהמקומות האלה של טיפול וחינוך לכלל האסירים וגם לנוער.
לבנה לוי שי: עסקתי בזה לא מעט בקריירה שלי ופיקדתי גם על בתי סוהר, כך שאני מכירה את הקונסטלציה גם הפיקודית וגם את המורכבות הטיפולית וגם את האיחוד של הנוער.
לבנה לוי שי: האיחוד הוא איזשהו תהליך שאנחנו מדברים עליו לא מעט שנים, גם בגלל שהמבנה שוכן באותו מתחם ובאותו מקום, ובזמן שאנחנו נדרשים לכלכל את צעדנו אנחנו צריכים למצוא את הפתרונות.
לבנה לוי שי: אנחנו עושים את הכול, וכולנו פה, כל שדרת האנשים שנמצאת פה, שלמעט ערן היא השדרה המקצועית, מפקחים אחר ההפרדה המוחלטת.
לבנה לוי שי: הקמנו צוות היגוי שילווה מהחודש האחרון כל עוד נצטרך.
לבנה לוי שי: אנחנו צופים שזה לפחות מהלך של שנה ואולי מעבר לזה.
לבנה לוי שי: צוות היגוי שיבחן את הדברים, שיכתוב את תורת ההפעלה המחודשת של אופק בקונסטלציה הנוכחית.
לבנה לוי שי: מעורבים בצוות הזה גם אנשי המחוז, המטה והשטח.
לבנה לוי שי: נתכנס אחת לרבעון או אחת לחודשיים, לפחות בשלבים ההתחלתיים, אולי אפילו יותר מזה, כדי לעקוב אחר כל המהלכים שאמורים להתבצע בצורה הסדירה.
לבנה לוי שי: לגבי כוח אדם, התקינה של כוח אדם היא תקינה מספקת.
לבנה לוי שי: יש פער בין התקינה למצבה.
לבנה לוי שי: נכון לעכשיו כבר יש שיפור מהוועדה הקודמת והצלחנו לגייס עובדים נוספים, או לווסת חלק מהעובדים שלנו, ואנחנו עומדים על פער של תקן אחד של עובד סוציאלי.
מיכל שיר סגמן: על כמה?
מיכל שיר סגמן: מה היחס?
לבנה לוי שי: היחס הוא כמעט אחד לעשרה.
לבנה לוי שי: אין דברים כאלה, לא בקהילה, לא בשום רשות, אלא אם כן מישהו חושב שהוא יכול.
מיכל שיר סגמן: בקהילה זה נמצא במקום כל כך לא טוב, שאני לא בטוחה שזה נכון להשוות אפילו.
מיקי לוי: אז בואי נשווה גם לבתי סוהר בעולם.
מיקי לוי: יש פער בין התקינה למצבה.
מיקי לוי: כמו שאמרת בתחילת דברייך, המחסור בעובדים סוציאליים הוא מחסור לאומי, זה לא מחסור של שב"ס.
מיקי לוי: כולם נלחמים על אותו נתח.
מיכל שיר סגמן: עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, פסיכולוגים ציבוריים, פסיכיאטריים ציבוריים.
לבנה לוי שי: אנשי חינוך, טיפול, הכול בגדול.
לבנה לוי שי: ועדיין הצלחנו לצמצם חלק מהפערים.
לבנה לוי שי: כולי תקווה, ואנחנו עובדים על זה מאוד חזק.
לבנה לוי שי: אופק נמצא בסדר עדיפות ראשון, כי המחסור הוא בכל בתי הכלא, לצמצם גם את הפער הזה, ואני מניחה שתוך חודשיים-שלושה נצליח גם את הפער הזה לצמצם.
לבנה לוי שי: יש לנו אנשים בלשכת גיוס.
לבנה לוי שי: אנחנו בוחנים, לא כל עובד סוציאלי מתאים לעבוד עם אופק, לא כל אחד מגיע עם הניסיון הנדרש, עם הרגישות הנדרשת, עם היכולות.
לבנה לוי שי: זה די מורכב, אבל לכן אני אומרת שבתוך חודשיים-שלושה אני מניחה שנשלים גם את הפער הזה.
לבנה לוי שי: אני מדגישה, הציר המקצועי נמצא גם על מנת לסייע, להדריך ולהוביל מצד אחד, אבל גם כדי לפקח שאכן זכויות הילדים לא נפגעות.
לבנה לוי שי: מפקד המחוז ואנשיו גם נמצאים על הציר הזה של פיקוח, לא רק הדרכה והובלה, ואני מניחה שאנחנו נצליח לא רק לעמוד בדברים שנדרשים, אלא יש לנו המון רצון לפתח ולקדם תוכניות נוספות כמו הפיילוט שמיכל מובילה באופק.
לבנה לוי שי: יש לנו רצון באמת לפתח עוד דברים נוספים כדי לצמצם עוד ועוד גם את נזקי המאסר, גם את החיבור לקהילה, לאפשר אותו בצורה מיטבית יותר, וגם המגמות שמראות שמאמצים לאומיים של כל הגורמים מביאים לכך שבסופו של דבר יש לנו פחות ופחות נערים בתוך המתקנים שלנו.
לבנה לוי שי: אני מוכרחה להגיד שהתקן באופק נקבע על פי מקומות הכליאה.
לבנה לוי שי: בפועל יש לנו הרבה פחות נערים מהתקן.
מיכל שיר סגמן: הם מגיעים לכמה ימים ומשתחררים.
לבנה לוי שי: נכון.
לבנה לוי שי: ואם אנחנו עומדים היום על כ-70 נערים, המקומות או התקינה שניתנה לאופק היא לא לפי מספר הנערים אלא לפי מספר המקומות שיש.
מיכל מרים וולדיגר: יש 70 נערים בכל הארץ?
לבנה לוי שי: בכל הארץ, כן.
מיכל שיר סגמן: בהיבט הזה מדינת ישראל הצליחה לצמצם ממאות לעשרות בודדות.
מיכל מרים וולדיגר: השאלה היא איפה הם.
מיכל מרים וולדיגר: זה שהם לא בבית הסוהר זה נחמד מאוד, אבל השאלה היא אם הם ברחובות.
לבנה לוי שי: אני מניחה שחלקם נמצאים בחלופות, חלקם בחסות הנוער.
מיכל מרים וולדיגר: אנחנו יודעים מה מצב החלופות של משרד הרווחה.
לבנה לוי שי: בית המשפט קובע לאן יגיע הנער, ואלה מאמצים שנעשים קודם לכן.
לבנה לוי שי: בכל מקרה, גם אם הם נמצאים בכל מסגרת חלופית אחרת, זה עדיף ונכון מאשר להיות בכלא.
מיכל מרים וולדיגר: אבל הם נמצאים גם ברחוב.
לבנה לוי שי: אבל הכלא הוא לא הפתרון.
אימאן ח'טיב יאסין: גם אנחנו כוועדה צריכים לדעת איפה הם נמצאים.
מיכל שיר סגמן: אנחנו עכשיו בדיון מעקב על סגירת כלא אופק והמעבר לרימונים.
מיכל שיר סגמן: אנחנו רוצים לראות שהמעבר נעשה חלק.
מיכל שיר סגמן: מי מגיע אליהם, זה לא תחת סמכותם.
מיכל שיר סגמן: זו שאלה למשרד המשפטים.
מיכל שיר סגמן: איך מטפלים בהם מקומות אחרים זו שאלה למשרד הרווחה.
מיכל שיר סגמן: אז בואי נראה איך אנחנו מצליחים לרוץ עם זה, כי בשעה 11:00 אנחנו צריכים לדון במה קורה איתם ביום שאחרי.
מיכל שיר סגמן: אנחנו דנים על ילדי האסירים.
מיכל שיר סגמן: אומרים שהמורים הם מפתח לפי כל אסיר, אז רציתי לדעת מה המפתח.
לבנה לוי שי: המפתח הוא שעות פר אסיר.
לבנה לוי שי: כל נער זכאי לשלוש שעות השכלה ביום.
לבנה לוי שי: אנחנו עושים פטנט בתוך אופק שאנחנו עורמים את השעות לפי מספר הילדים ופותחים כיתות לימוד, לא מתייחסים אל הכיתות כדי שיהיה מערך חינוכי ראוי ולא שלוש שעות פרטניות לכל אסיר.
לבנה לוי שי: אבל זה מה שמשרד החינוך מקצה.
מיכל שיר סגמן: לא כולם נשארים לאורך זמן, זה גם פקטור.
מיכל שיר סגמן: זה מתחבר לשאלה הבאה שלי.
מיכל שיר סגמן: הדוח אומר שמתוך 70 אסירים רק חמישה או שישה לומדים, וזה פער די גדול.
לבנה לוי שי: מה פתאום?
לבנה לוי שי: כמעט כולם.
מיכל מרים וולדיגר: הם חייבים.
מיכל שיר סגמן: חייבים זה אומר ששמים אותם בכיתה והם חייבים לשבת בכיתה.
מיכל שיר סגמן: גם בכיתה רגילה ילד לא תמיד מקשיב, את לא יכולה להכריח בן-אדם להקשיב.
מיכל מרים וולדיגר: להגיע.
אילן שמש: אני סגן מנהל האגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון במשרד החינוך.
אילן שמש: במסגרת קידום תוכנית הילה אנחנו מפעילים את כל נושא הלימודים בבתי הכלא, מוסדות חסות, מוסדות גמילה וכדומה.
אילן שמש: קודם כל, ברכות לקרן שתיכנס לתפקיד ותצליח.
מיכל שיר סגמן: ברכות ובהצלחה.
אילן שמש: חשוב לי להבהיר, כמשרד החינוך, בעשר השנים האחרונות כלא אופק יצר ובנה בעזרתנו מסגרת לימודית בית-ספרית מאוד רצינית, שבסופו של דבר הגיעה לתוצאות מדהימות מבחינת הישגים לימודיים בתעודות בגרות, וזה היה אחד המכשירים לשקם את הנערים האלה כשהם ישתחררו משם.
אילן שמש: הוקם בתוך הכלא מכלול לימודים, כלומר ממש בית-ספר.
אילן שמש: זה מוכר היום לבגרויות, בגרויות אקסטרניות עושים שם, מסגרת מדהימה.
אילן שמש: תמיד היה שם איתור וגיוס של מורים על ידינו כמובן כדי שזה ייתן מענים.
אילן שמש: שתבינו, אלה המורים הטובים ביותר, כי אלה מורים שמלמדים לבגרויות.
אילן שמש: יותר מזה, הכלא עצמו אפשר לילדים ללמוד, וזה אחד המסרים החשובים שאני רוצה להעביר למעבר.