GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיוון שחר: מבחינת הדברים שעושים: פרויקט של תלונה מקוונת שמגדיל את האפשרות להגיש תלונות גם בלי להגיע לתחנת משטרה, שנתפסת לעיתים כגורם מאיים.
סיוון שחר: כמובן, זה לא יחליף הגעה לתחנה במקרים שצריך אחר כך אבל התלונה הראשוני יכולה להיות מוגשת גם כך, כולל הרחבה לשפה הערבית.
סיוון שחר: אני חייבת להגיד שכל ההכשרות שיש לחוקרים של עבירות מין, הכשרה שאמורה להיפתח בסוף יולי בסיוע של מכון חרוב, אני חושבת שבלי הסיוע זה לא היה קורה – הן מבחינת מימון והן מבחינת הירתמות של כולם – אני חושבת שכולנו מאוד ביחד בעניין הזה.
סיוון שחר: קל לרתום לעניין הזה כי יש כאן קונצנזוס שכולנו חייבים לעשות יותר.
עלי סלאלחה: אין בעיה של הבנת השפה העברית, יש בעיה מנטלית.
עלי סלאלחה: מי שצריך לעבוד בנושא הזה צריך להכיר את המנטליות, את החברה והמשפחה, איך היא פועלת ונושמת, איך הדברים קורים בתוך הכפר.
עלי סלאלחה: את השפה העברית כולם מכירים על בוריה ואין לנו בעיה עם זה.
עלי סלאלחה: העניין הוא לקלוט אנשים מתוך החברה שיטפלו בילדים ובמשפחות.
סיוון שחר: נכון.
מיכל שיר סגמן: אשמח לקבל דו"ח שמפרט כמה תקנים יש וכמה מהם מאוישים.
סיוון שחר: של עו"ס.
מיכל שיר סגמן: כן, וגם של חוקרי נוער.
סיוון שחר: זה שייך יותר למחלק משפחה, חוקרי נוער עובדים יותר מול בני הנוער הפוגעים.
סיוון שחר: אפשר לעשות גם וגם.
מיכל שיר סגמן: אני חברה בוועדת הכספים אז אני כל הזמן עומדת על זה שיש לראות את האיוש של התקנים.
מיכל שיר סגמן: דבר כזה גם יעזור לנו לראות איך אפשר ללחוץ ולסייע לכם.
מיכל שיר סגמן: במקרה של המשטרה מדובר בתופעה רחבה אבל בתחום שבו אנחנו עוסקים ננסה לצמצם את הפער.
ענבר צוקר: שלום, אני דוקטור ענבר צוקר, ראש חטיבת הרפואה.
ענבר צוקר: אני רוצה לברך על קיום הדיון ועל העשייה בוועדה.
ענבר צוקר: לא היה לנושא החשוב הזה ביטוי מספיק לפני זה ואני חושבת שאין ספק שכל גוף עשה גם קודם אבל המפתח הוא בשיתוף הפעולה.
ענבר צוקר: ההצלחה היא השיתוף בין כל הגורמים הרלוונטיים.
ענבר צוקר: לא נצליח להתקדם אם כל גוף יעבוד לבד וצריך שגם משרדי הממשלה, העמותות, והנפגעים יעבדו ביחד.
ענבר צוקר: מהבחינה הזאת היוזמה מבורכת.
ענבר צוקר: דוקטור זוהר שממונה על המחלקה תפרט על אודות העשייה.
ענבר צוקר: התחלנו בעשייה וצריך עוד להמשיך.
ענבר צוקר: האתגר הוא להגיע לכל רופא ולכל איש צוות בשטח.
ענבר צוקר: חלק מזה הוא שזה יהפוך להיות חלק מהשיח הציבורי ויכול להיות שהם ייחשפו להדרכות שעברו ילדים שלהם בבית ספר - - - שירגישו את הרלוונטיות לעשייה שלהם.
ענבר צוקר: זה לא מסיר את האחריות ממה שאנחנו צריכים לעשות.
מיכל שיר סגמן: שוב אני אומרת, כל הדברים שעשיתם זה אחלה אבל נשאלת השאלה כמה זה באמת נוגע באנשי המקצוע.
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שבנוסף לפנייה של הוועדה לזכויות הילד, כדי להכניס את התכנים האלה לימי הלימודים, לימודי הרפואה, הפסיכולוגיה ועוד, אני חושבת שכל אחד ממשרדי הממשלה צריך לפנות אל המל"ג ולבקש להכניס את התכנים האלה אל לימודי ההכשרה האקדמיים, כך נפתור את הבעיה הזו.
הדר עזרא וייזל: אני עורכת הדין הדר עזרא וייזל, אקטיביסטית וחברה בוועדה.
הדר עזרא וייזל: נפגעת עבירה, מייצגת נפגעי עבירות מין ופעילה בתחום.
הדר עזרא וייזל: אני חושבת שהמלצת הוועדה שיהיה גורם מתכלל, גם בנושא ההכשרות, שגם ההכשרה תיבנה על ידי אנשים שיש להם מומחיות בכל התחומים.
הדר עזרא וייזל: ההכשרה של משרד כזה או אחר לא יכולה להיבנות על ידי אותו משרד בלבד כי ההכשרה אינה רק בתחום החינוך, הרווחה ועוד.
מיכל שיר סגמן: ברגע שזה עובר למל"ג וזה נכנס ללימודי תארים - - -
הדר עזרא וייזל: כן, ברור אבל זה לא יכול להיות - - - של כל - - - בנפרד.
מיכל שיר סגמן: מדובר בחוגים שונים, יש הבדל בין הכשרה משטרתית לבין הכשרה להוראת ילדים לבין לימודי רפואה.
הדר עזרא וייזל: הנקודה שאני רציתי להוסיף, ברור שזה צריך ושכל משרד בנפרד יבנה את התכנים שקשורים למוכשרים שלו, אבל בנוסף לזה, אם ההכשרה תנותק מהמכלול אז לא עשינו בזה כלום.
מיכל שיר סגמן: איננו שם, לצערנו, את צודקת.
מיכל שיר סגמן: את אומרת שאם זה כן יקרה אז שיקרה נכון.
הדר עזרא וייזל: גורמים מומחים שמתייחסים למכלול, אחרת - - -
מיכל שיר סגמן: אני מבינה את כוונתך אבל את מדברת על משהו שעדיין לא קיים.
מיכל שיר סגמן: בסוף זה יהיה בידיים של המל"ג.
מיכל שיר סגמן: אם כלל המשרדים ידרשו מהמל"ג לסייע בבניית תוכנית בעקבות מסקנות הוועדה, אנחנו נוציא את הדרישה אבל אני חושבת שמן הראוי שכל אחד ממשרדי הממשלה יוציא את אותה דרישה למל"ג ואז אם יגיד המל"ג: "רוצה אני" נראה שיש גוף שמבין בבניית הכשרות, ופתרנו עניין די בקלות, אני חייבת לומר, זה לא מסובך.
הדר עזרא וייזל: חשוב שיהיה השלב הזה כי אחרת יש כאן פספוס מאוד גדול.
הדר עזרא וייזל: גם אם יכשירו בצורה שאינה נכונה - - -
מיכל שיר סגמן: כשאנחנו נהיה ברגע שבו משרדי הממשלה יחד עם הוועדה לזכויות הילד פונים אל המל"ג והמל"ג אומר: "רוצה אני", אני מוכנה לכנס דיון מיוחד בשביל זה, זה כבר יהיה עשרה צעדים קדימה.
מיכל שיר סגמן: בואו נתחיל מהשלב הבסיסי ביותר, שכל אחד ממשרדי הממשלה שקשורים בעניין יוציאו בקשה למל"ג להכניס את נושא ההכשרות אל תוכניות הלימודים בפקולטות השונות.
מיכל שיר סגמן: מדינת ישראל תיראה כבר אחרת, כבר לא נצטרך לקרוא על קמפוס דיגיטלי, שזה מבורך, אנחנו רוצים את זה בשלבים קודמים יותר.
זהר סהר: לא אחזור על מה שכבר נאמר, אני חושבת שהעדויות משמעותיות, אני חושבת שזו דרך שאנחנו יכולים להשתמש בזה באופן ישיר.
זהר סהר: גילינו שתמיד כשאנחנו מביאים נפגע שמספר את סיפורו זה פוגש באנשים בצורה הטובה ביותר, אז תודה רבה עבור העבודה היפה.
זהר סהר: הדו"ח מתכתב עם המגמות שאנחנו מנסים להוביל במשרד בשנים האחרונות.
זהר סהר: לפני כמה ימים יצא נוהל לגבי הסדרת הטיפול בנפגעי תקיפה מינית במערכת הבריאות.
זהר סהר: בתוך הנוהל הזה נכנסת הנחייה לעשות הכשרות עיתיות.
זהר סהר: אנחנו מדברים על הנחיית חובה לצוותים.
זהר סהר: לצד זה אני חושבת שלא מספיקה הנחייה.
זהר סהר: גם אם כל המטפלים יעברו הכשרת חובה, ההבנה שלנו היום היא שזה לא מספיק.
זהר סהר: לצד זה שאנחנו בונים הרבה דברים שהם רלוונטיים כי זה ברור, אז צריך להעלות, יש לומדה קצרה שמדברת על הטיפול בנפגעי תקיפה מינית והיא תעלה בקרוב לאוויר, יש שלוש לומדות דיגיטליות שמוטמעות כבר כמה שנים, לא רק בתחום של פגיעה מינית אלא בפגיעות בילדים באופן כללי.
זהר סהר: יש גם תחום של זקנה ואלימות זוגית אבל זה פחות רלוונטי לדיון.
זהר סהר: אנחנו עובדים עכשיו על קורסים ספציפיים דרך - - - כי הבנו שאנחנו צריכים לעגן את הידע בצורה מסודרת ונגישה עבור הצוותים.
זהר סהר: כדי לוודא שזו לא סתם הנחייה צריך דרך של הטמעה, אכיפה ורגולציה.
זהר סהר: אני חושבת שאלו הדברים המשמעותיים.
זהר סהר: בסופו של דבר זו הדרך שלנו להנכיח את זה בשטח.
זהר סהר: בנינו את הקרקע כדי שיהיה במה להיעזר אבל אחר כך אנחנו צריכים לחזק את כל נושא ההטמעה.
זהר סהר: בשנה האחרונה הכנסנו בקרות בקופות החולים בכל מה שנוגע בתקיפה מינית.
זהר סהר: בנינו כלי מסודר והכנסנו לבקרות הרגילות שמעבירים על כל קופה פעם בשנתיים צוות ייעודי שבודק את הנושא של אלימות במשפחה ותקיפה מינית.
זהר סהר: נכנסים, שואלים את הרופאים והאחיות, שואלים את הדיאטנית וכולי.
מיכל שיר סגמן: אנחנו יודעים סטטיסטיקה ויודעים שאיפשהו זה אמור לצאת אז אם יש מישהו שאומר: "לא נפגשתי, לא דיווחתי כי לא היה לי על מה".
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שזה לבד צריך להדליק נורות אדומות והשאלה היא אם זה אכן מדליק.
מיכל שיר סגמן: השאלה שלי היא אם יש הצלבה עם הסטטיסטיקה.
זהר סהר: מבחינתנו הבקרה היא כדי לראות את המצב וגם כדי לבדוק את הפערים ולראות אחר-כך איך אנחנו מנסים לגשר בין הפערים.
זהר סהר: בבקרות אנחנו מגלים שהצוותים מכירים את הנושא וזה משמח.
זהר סהר: הפער, ונכתב יפה בדו"ח, הוא בקושי לעשות עם זה משהו.
זהר סהר: מעבר לידע, אני יכולה להגיד שהשבוע הייתה לנו בקרה באחת מקופות החולים וזה היה מאוד מרגש.
זהר סהר: כולם הכירו את החוקים והנהלים, ידעו למי לפנות בקופה כשצריך, הכירו את העובדת הסוציאלית, הכירו את ועדת - - -.
זהר סהר: אני חושבת שרק זה הוא הישג יפה, אבל כששאלו אותם כמה הם ראו בשנה האחרונה הם ענו: "למזלנו לא פגשנו".
זהר סהר: זהו הנקודה שממנה אנחנו לומדים שאנחנו צריכים לעשות עוד משהו.
מיכל שיר סגמן: שני דברים: צריך לקחת בחשבון שאם אחד מכל חמישה ילדים עובר פגיעה מינית אז כנראה שזה גם פוגע בלא מעט מהאנשים שאמורים לזהות ולתת את הטיפול, ואז יש את הקושי הרגשי כי זה מגיע ממקום אישי.
מיכל שיר סגמן: דבר שני, אני חושבת שצריך להפיג את החששות שלהם מה יקרה אם הם ידווחו על משהו וזה יוצא לא נכון.
מיכל שיר סגמן: הם לוקחים על עצמם אחריות לדווח על אלימות, פגיעה מינית וכולי.
מיכל שיר סגמן: זה עלול להפחיד את הרופא המקומי, את המרה בבית הספר.
מיכל שיר סגמן: זה מפחיד, אני לא מקלה ראש בתהליך הדיווח וזה מעורר אצלו חשש.
זהר סהר: בשלב המוקדם יותר הוא צריך לראות את זה.
זהר סהר: בקרב אחיות טיפת חלב רמת התשאול היא גבוהה.
זהר סהר: למעלה מ-70% מאחיות טיפת חלב שואלות את השאלות אבל כמות התשובות קטנה.
זהר סהר: בשנה האחרונה התחלנו להעביר סדנאות עם האחיות ואנחנו עובדים איתם על הפחדים, על המפגשים שלהם, איך שומעים, איך שואלים בצורה שגם תקבלי תשובה שהיא רלוונטית.
זהר סהר: אני חושבת שזה נושא עדין ורגיש ויש בו המון רבדים.
זהר סהר: בשנה הקרובה, אני מקווה, הבנו שצריך ללוות את הצוותים בהדרכות והכשרות שוטפות.
זהר סהר: זה לא רק הכשרה חד-פעמית והולכים.
זהר סהר: כרגע אנחנו בתהליך בנייה של תוכנית הדרכות לצוותים סביב הנושא של טיפול בפגיעות מיניות.
זהר סהר: כרגע אנחנו עובדים על בניית המכרז ואוכל לדווח על כך בצורה מסודרת יותר בעוד חודש או חודשיים.
זהר סהר: מבחינתנו הכיוון צריך להיות כל מיני חלקים שבסוף ישלימו לתמונה שאנחנו צריכים לראות, שרוב אנשי הבריאות יכולים להסתכל על הנושא.
זהר סהר: מבחינתי כל הזמן צריך להסתכל על התמונה, שההכשרות תהיינה מותאמות לצרכים של הנפגעים וגם של המטפלים.
זהר סהר: הצוותים חשופים להרבה קושי ופגיעות ולפעמים קשה להפגיש אותם עם עוד דברים.
זהר סהר: אנחנו מדברים על זה הרבה אבל השבוע הייתה כתבה בחדשות על עובדת סוציאלית שדיברה סביב הקורונה על השלכות של הטראומה.
זהר סהר: אנחנו פוגשים צוותים שקשה להם לפגוש הרבה דברים.
מיכל שיר סגמן: הם עוברים הכשרת חוסן?
זהר סהר: עוברים כל מיני, אבל אני חושבת שצריך לתת לזה יותר קשב.
מיכל שיר סגמן: ברגע שעוברים הכשרה לזיהוי צריך לעבור גם הכשרת חוסן.
זהר סהר: החוסן צריך להיות בהרבה מאוד תחומים.
זהר סהר: אני חושבת שעכשיו חלק מהשיח שלנו הוא להסביר למערכת שצריך לראות יותר גם את העובדים.
זהר סהר: זו לא מילה גסה שאנחנו רוצים להכשיר את הרופאים וגם לתת להם מקום.
זהר סהר: גם מפגש כל הזמן עם כאב מייצר אטימות כלשהי.
מיכל שיר סגמן: שמעתי על לא מעט עובדים שבאמת, רמת השחיקה, במיוחד בנושא הפגיעות המיניות.
מיכל שיר סגמן: לעיתים מדובר באנשים שמגיעים שוב ושוב לבתי המשפט ולא מצליחים.
מיכל שיר סגמן: הידיעה והלילות ללא שינה בגלל שאותו ילד חזר לסביבה הפוגעת.
מיכל שיר סגמן: אנשי המקצוע שמלווים לא תמיד יכולים להכיל את זה, הרבה מהם פשוט נושאים מהמקצוע ואחר כך יש להכשיר אנשים חדשים.
מיכל שיר סגמן: אין ספק שזה צריך ללכת יד ביד.
זהר סהר: יש קשב במשרד, השר מאוד קשוב, המנכ"ל מאוד קשוב, חטיבת הרפואה מאוד קשובה.
זהר סהר: זו כבר בשורה מאוד משמחת שיש עם מה לעבוד.
זהר סהר: אני מאוד אופטימית.
מיכל שיר סגמן: ברגע שנתחיל את ההכשרות בשלבים המוקדמים, הכשרת זיהוי והכשרת חוסן, זה צריך ללכת יד ביד כדי שאותו איש מקצוע יידע לדרוש לבד הכשרת חוסן נוספת כבר כשהוא יהפוך להיות איש מקצוע.
מיכל שיר סגמן: לא כולם יודעים שיש הכשרת חוסן.
זהר סהר: אני אוהבת את המושג: "שיח רגיש טראומה", זה כולל את הכול.
זהר סהר: מתייחסים גם למטפלים וגם למטופלים.
זהר סהר: במערכת הבריאות זה נכון כמעט להכול, במקרה הזה לנפגעי תקיפה מינית אך נכון גם לנפגעי אלימות במשפחה וטראומות אחרות.
זהר סהר: זה משפט שמאפשר חמלה של כל הצדדים.
זהר סהר: אני חושבת שצריך להבין שזה השיח שצריך לקדם.
זהר סהר: זה הכיוון ואני חושבת שכל עזרה תתקבל בברכה.
זהר סהר: המנכ"ל הקים ועדת מוגנות לפני כמה חודשים.
זהר סהר: הוועדה בודקת איך להגביר את המוגנות של אנשים שנמצאים בטיפול של מערכת הבריאות.
זהר סהר: לאחרונה גם משרד הרווחה הצטרך לוועדה הזאת.
זהר סהר: גם משם יצאו המלצות שיכולות להגביר את המוגנות ואת השיח המיטיב סביב הנושאים האלה.
מיכל שיר סגמן: נשמח שתצטרפו לפנייתנו למל"ג.
זהר סהר: זה משהו אנחנו מנסים לעשות הרבה שנים.
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שאם כלל המשרדים והוועדה לזכויות הילד יפנו אל המל"ג ויגידו שצריכים את זה עוד בשלב הסטודנטיאלי – הכשרת זיהוי והכשרת חוסן – אז אנחנו נהיה במקום אחר.
מיכל שיר סגמן: הוועדה תלווה את הנושא ואין שום סיבה שלא, לא מדובר על בתוספת תכנים חריגה.
זהר סהר: עדיף לקרוא לזה "ליווי חוסן", רק זה לקח לי חודשיים להסביר במשרד שאני לא רוצה הכשרה אלא הדרכות קבועות.
זהר סהר: יש משהו במקום הזה שמצריך ללוות את האנשים לאורך זמן.
זהר סהר: הנושא הזה מערבל את אנשי המקצוע.
מיכל שיר סגמן: גם לא כל אנשי המקצוע יודעים מה זה, הם לא שמעו על זה בכלל.
מיכל שיר סגמן: ברגע שזה נכנס לתוכנית הלימודים אז זה גם נכנס למודעות, את יודעת שאת זכאית לזה גם כשאת אשת מקצוע.
זהר סהר: לשם כך יש לייצר פלטפורמה בתוך המערכת שתיתן לזה מקום גם מבחינת זן.
מיכל שיר סגמן: אם משרד הבריאות רוצה להתחיל עם זה היום, האם יש אפשרות לעשות הערכה תקציבית?
זהר סהר: כרגע אנחנו בונים תוכנית של כחמישה מיליון שקלים בשנה, זה עבור צוותים מסוימים שיקבלו הדרכה קבועה.
מיכל שיר סגמן: ברמת מדינה זה לא הרבה כסף.
זהר סהר: זה רק לשנה ורק לחלק מהצוותים במערכת הבריאות.
זהר סהר: כרגע לקחנו בעיקר את בריאות הנפש וחלק מהבריאות הכללית, זו ממש התחלה.
מיכל שיר סגמן: מעניין להבין מה העלות התקציבית של מכלול כזה ואז יהיה אפשר להראות כמה זה מוריד את העלות אם אנחנו משבצים את זה כבר בשלב הלימודים ואחר כך יישאר להם רק הליווי.
זהר סהר: יש הרבה מודלים יפים שנכנסים עכשיו, בסוף שבוע שעבר היה כנסת של - - - שזו חברה בתוך הר"י שמתעסקת בנושא של תקיפות מיניות.
זהר סהר: הייתה שם הצגה מעניינת, ניתוח מערכתי של מודל מעגלי שיח שאפשר להנכיח אותו בתוך כל מסגרת כדי לייצר שיח על הנושא הזה.
זהר סהר: יש כל מיני דברים שכרגע אנחנו צריכים לבדוק ואני חושבת שזאת המטרה, להסתכל על שני הצדדים ולראות איך מנכיחים את השיח על הנושא הזה.
עלי סלאלחה: האם הובא לקופות החולים הצורך לדבר על הנושא הזה?
עלי סלאלחה: יש מישהו מהצוות שמטפל בזה?
עלי סלאלחה: יש חומרים שחברי קופות החולים יכולים לקבל?
עלי סלאלחה: אם אלך לקופת חולים שאני חבר בה ואומר שיש לי בעיה מסוימת, אשאל מי מטפל בי, האם אמצא מישהו?
זהר סהר: אמור למצוא, אני מאוד מקווה שתמצא.
זהר סהר: אם לא תמצא אז אשמח גם לשמוע.
זהר סהר: יש הנחיות ברורות מאוד מה צריך לעשות.
עלי סלאלחה: אני עברתי כל-כך הרבה השתלמויות, הרבה מהן רק בשביל הגמול.
עלי סלאלחה: ברגע שיצאתי מההשתלמות שכחתי מה שלמדתי.
עלי סלאלחה: אם לא מביאים את הדברים האלה לתודעה של הציבור, שהציבור יודע שיש כתובת.
עלי סלאלחה: הציבור מגיע לקופת החולים כדי לקבל תרופות ומענה רפואי ולא בשביל לקבל את הדברים הללו שאנחנו מדברים עליהם.
עלי סלאלחה: קופת החולים מטפלת גם בנפגעי מין וזה צריך להיות במודעות של הציבור.
זהר סהר: אני מסכימה שיש לשווק זאת טוב יותר.
עלי סלאלחה: אם אגיד שאני רוצה שקופת חולים מסוימת תעשה חוג בית לחברים שלה בבית ג'אן, הם יעשו את זה?
עלי סלאלחה: יש מישהו, יש זמן בשביל זה?
זהר סהר: בכל קופת חולים יש עובדים סוציאליים שזה תפקידם.
זהר סהר: משרד הבריאות נותן בכל שנה תקציב לכל הקופות כדי לרכז את נושא האלימות במשפחה והתקיפה המינית.
זהר סהר: יש ועדת אלימות בכל קופת חולים שאמורה לטפל בנושאים האלה.
זהר סהר: כשדיברתי על הביקורות התכוונתי גם לזה, אנחנו עוברים בין הקופות, בודקים כמה הנושא מיושם, כמה מכירים אותו, כמה הוא מפורסם.
זהר סהר: המטרה של הביקורות היא להתקדם ולשפר את השירות שאנחנו נותנים מתוך הבנה שזה אתגר גדול.
זהר סהר: אני מוכנה לבדוק את בית ג'אן באופן ספציפי, יש עובדת ספציפית שמתעסקת בזה.
עלי סלאלחה: אני אשמח לקבל הערות והארות.
איתי פלס: אשמח שיאפשרו לי לדבר כי אני מצד הנפגעים.
מיכל שיר סגמן: אני מבינה, אני צריכה לשמוע את משרדי הממשלה כי הדיון הוא דיון מעקב ואנחנו רוצים לשמוע את תשובות המשרדים.
מיכל שיר סגמן: אנחנו צריכים לסיים את הדיון בעוד רבע שעה, אני מקווה שיהיה זמן ובוודאי שניתן לך לדבר.
מיכל שיר סגמן: נציגת המשרד לביטחון הפנים, תשובת
מיכל שיר סגמן: כם הייתה מאוחרת ואז ביקשו עוד שבועיים כדי להבין במה מדובר.
אפרת ליפשיץ פרקש: אני עו"ד אפרת ליפשיץ פרקש מהלשכה המשפטית במשרד לביטחון הפנים.
אפרת ליפשיץ פרקש: אני יכולה לעדכן, בהמשך לעדכון שהוציאה יועצת השר, שבחודש פברואר נערך דיון בראשות השר לביטחון הפנים.
אפרת ליפשיץ פרקש: הוא שמע את הנציגים שעמלו על הדו"ח.
אפרת ליפשיץ פרקש: זאת הייתה פגישה מאוד חשובה שהפרתה את שני הצדדים.
אפרת ליפשיץ פרקש: מה שכאב לנו לראות זה אחוז הפניות הנמוך אל המשטרה.
אפרת ליפשיץ פרקש: ניסינו להבין מה גורם לכך, כמובן ששמענו – ואפשר לראות זאת בדו"ח – שיש חשיבות גדולה להנגשה התרבותית, לדרך שבה חוקרי המשטרה ניגשים לנפגעים.
אפרת ליפשיץ פרקש: נעשית עבודת מטה יסודית במשרד הבט"פ בחודשים האחרונים, עבודה שנוגעת בכל שלבי הליך הגשת התלונה לגבי עבירות מין.
אפרת ליפשיץ פרקש: בדיון עם השר התחדדה החשיבות של מודלים כמו בתי לין.
אפרת ליפשיץ פרקש: לא בכל מקרה מופנים קטינים, יש חובה להפנות מתחת לגיל 14 אבל יש את האפשרות להפנות לבתי לין גם את גילי 14-18.
אפרת ליפשיץ פרקש: אני לא רוצה לחזור על דברים שאמרה נציגת המשטרה, אבל ככל שזה לא נאמר אז ישנו גם נוהל של מ"מ רח"ט חקירות שבכל מקום שבו החוק מאפשר להפנות נפגעי עבירות מין קטינים לבין לין – זה ייעשה.
אפרת ליפשיץ פרקש: הקטין הנפגע פוגש את החוקר ואת כל הגורמים הרלוונטיים בצורה הוליסטית ובאותו המרכז שמאפשר לעשות זאת במקום אחד וללא טלטול של הנפגע.
אפרת ליפשיץ פרקש: גם מבחינת הנראות יש לכך חשיבות, החוקר לא על מדים אלא בבגדים אזרחיים, האווירה הרבה יותר נעימה וצריך לתת דגש על זה.
מיכל שיר סגמן: יש מחסור בחוקרים ויש שעות פעילות מסוימות, צריך להקפיץ, צריך לחפש וכולי.
מיכל שיר סגמן: השאלה היא מה עושים ברמת הזמינות.
אפרת ליפשיץ פרקש: צריך לזכור שבתי לין אינם באחריות המשרד לבט"פ, אנחנו מספקים לשם את התקנים של משטרת ישראל.
אפרת ליפשיץ פרקש: בהיבט של עבירות מין, יש עבודת מטה שנמצאת בעיצומה בהובלת לשכת השר ואגף האסטרטגיה.
אפרת ליפשיץ פרקש: אני לא יכולה לפרט יותר מכך אבל זה בהחלט - - - הליך שלם שנערך יד ביד עם הנפגעים כדי לראות איפה נמצאים המקומות שבהם אנחנו יכולים לעשות יותר.
מיכל שיר סגמן: לעשות יותר זה לפגוש אותם ולטפל בהם בחרדת קודש.
אפרת ליפשיץ פרקש: בין השאר.
אפרת ליפשיץ פרקש: ראינו שעיקר העניין הוא הרגישות והדיבור בשפת הנפגעים.
אפרת ליפשיץ פרקש: זה בהחלט משהו שלקחנו לתשומת ליבנו ואנחנו פועלים בעניין הזה.
אפרת ליפשיץ פרקש: השר רואה זאת כנושא חשוב.
מיכל שיר סגמן: נשמח לקבל דיווח מלא ומפורט על כל התוכנית ועל יישומה, כולל תקנים ויישומם, המילה "תקן" לא אומרת כלום בוועדה הזאת אם אין איוש מאחוריה.
מיכל שיר סגמן: נרצה לקבל תוכנית מלאה, סדורה, מה אתם מתכוונים לעשות וגם תאריכים.
מיכל שיר סגמן: נא לשלוח זאת לוועדה כשזה מוכן, תודה רבה.
הדר עזרא וייזל: אומר לפרוטוקול שמה שהם עשו הוא מופתי ומדובר בעבודה משותפת מדהימה.
הדר עזרא וייזל: הם התייחסו ברצינות לדבר הזה, עשו שינויים במקום עצמו וגם התכנון העתידי מרשים מאוד.
מיכל שיר סגמן: בסדר גמור, לא ראיתי את התוכנית ולכן ביקשתי לראותה.
מיכל שיר סגמן: תודה לנציגת המשרד לביטחון הפנים.
מיכל שיר סגמן: נציגות המוסד לביטוח הלאומי, בבקשה.
נטלי גבאי לוי: נטלי גבאי לוי מהביטוח הלאומי.
נטלי גבאי לוי: אפתח בציטוט משפט מהדו"ח כי זה מאוד חשוב, זה כתוב בצורה מאוד כואבת: "מבחינת הביטוח הלאומי איני זכאית לכלום כיוון שאני מצליחה לעבוד".
נטלי גבאי לוי: נכון שיש מבחן הכנסות בביטוח הלאומי, אני רוצה להאמין שזה נכתב לא בגלל מבחן ההכנסות שלנו אלא בגלל - - -
מיכל שיר סגמן: לפי הנחה זו אנשים שעברו פגיעה מינית אך הם בעלי ממון לא זכאים לכלום כי יש להם כסף.
נטלי גבאי לוי: בביטוח הלאומי ההנחה הזאת נכונה.
תמי סלע: גם במקרה של זקנים זה נכון.
נטלי גבאי לוי: גם מבוגרים, נכון.
נטלי גבאי לוי: אבל בהמשך כתוב: "אני מצליחה להחזיק עבודה קטנה בשיניים", אני רוצה לחדד ולומר שהביטוח הלאומי הרים את הכפפה והחל מינואר 2022 יצא נוהל מאוד מפורט לסניפים שמנחה לא לזמן לוועדות רפואיות את נפגעי התקיפה המינית.
נטלי גבאי לוי: אנחנו עושים את זה בארבעה סניפים: ירושלים, חיפה, תל-אביב ובאר שבע.
נטלי גבאי לוי: הרופאים בוועדה ומזכירי הוועדה עברו הכשרה.
נטלי גבאי לוי: כמובן שאם יש צורך בנוכחות, כי לפעמים הנפגע סובל מליקויים נוספים שגם בגינם הם זכאים לקצבת נכות, אז אנחנו ממליצים לקיים את הוועדות בפגישות וידאו ולא לזמן אותם אלינו כלל.
נטלי גבאי לוי: לפני שבועות התחלנו פיילוט עם ארבעה מרכזים.
מיכל שיר סגמן: האם יש התיישנות?
מיכל שיר סגמן: ברגע שאדם נפגע ודיווח - - -
נטלי גבאי לוי: אנחנו לא מתייחסים לזה, אנחנו לא בתי משפט, אין התיישנות לפוסט-טראומה.
מיכל שיר סגמן: אדם יכול להגיע גם 20-30 שנים לאחר הפגיעה?
נטלי גבאי לוי: יכול לבוא בכל שלב, יש חידוד מהשבועיים האחרונים שגם אם אין מסמך מפסיכיאטר – מה שהייתה דרישה בעבר – היום נסתמך גם על דו"ח של עו"ס.
נטלי גבאי לוי: התחלנו שיתוף פעולה עם ארבעה מרכזים ואנחנו מתכוונים להרחיב זאת לפריסה ארצית שכשנפגעים מגיעים אליהם אז התביעה תגיע אוטומטית לסניף הביטוח הלאומי.
סלעית שחר הוכמן: רק להגיד שמדובר במרכזים של משרד הרווחה.
נטלי גבאי לוי: נכון, הייתי אומרת זאת.
הדר עזרא וייזל: איפה אפשר למצוא את הנחיות החוזר המדובר?
נטלי גבאי לוי: בפורטל הביטוח הלאומי.
נטלי גבאי לוי: זה חוזר שיצא בינואר 2022 ועודכן ביוני, לפני שבועיים.
נטלי גבאי לוי: התחלנו עם ארבעה מרכזים של משרד הרווחה, היום מתקיים יום בשיתוף העמותות בתל-אביב על מנת לחשוף זאת ולוודא שזה עובד היטב.
נטלי גבאי לוי: ערכנו כמה בדיקות ונראה שזה עובד היטב.
נטלי גבאי לוי: נקווה להגיע בקרוב לפריסה ארצית.
נטלי גבאי לוי: זה מה שאני יכול לומר בקטע של הביטוח הלאומי.
נטלי גבאי לוי: אני מקווה שלא נקרא עוד עדויות כאלה.
מיכל שיר סגמן: מה נפגע תקיפה מינית צריך להוכיח?
תמי סלע: נפגע תקיפה מינית שנפגע בילדותו, מה הוא צריך להוכיח בוועדה של הביטוח הלאומי כדי להיות זכאי לפיצוי?
נטלי גבאי לוי: דו"ח מעובדת סוציאלית ולאו דווקא מפסיכיאטר כפי שנדרש בעבר.
מיכל שיר סגמן: דו"ח פרטי?
נטלי גבאי לוי: גם.
נטלי גבאי לוי: פסיכולוג, פסיכיאטר.
מיכל שיר סגמן: פרטי?
נטלי גבאי לוי: כן, אנחנו מקבלים בכלל, לא משנה מה, אורתופד, כל דבר פרטי מתקבל בביטוח הלאומי ועומד בפני הבחינה הקלינית.
נטלי גבאי לוי: אם מדובר בפוסט-טראומה זה יכול לבוא לידי ביטוי בהפרעות אכילה.
נטלי גבאי לוי: זה בא עם ליווי קליני שיש לו ביטוי ואנחנו מקבלים את זה.
נטלי גבאי לוי: מספיק שיש את הכותרת של פגיעה מינית.
מיכל שיר סגמן: עוד אין לך נתונים, נכון?
נטלי גבאי לוי: לא, זה ממש חדש.
נטלי גבאי לוי: כשיהיו נתונים נשמח לשתף.
לירון אשל: ליווינו עכשיו נפגעת תקיפה מינית בילדות שבגרה והפכה לקצינה בצה"ל.
לירון אשל: היא נפגעה בצורה אנושה מאביה שקיבל 25 שנות מאסר, רק צריכים לדמיין מה הוא עולל לה.
לירון אשל: היא עוברת תהליך שיקום בשיניים והיא הייתה גם קצינה.
לירון אשל: אחרי שהיא השתחררה היא עשתה מהלכים ראשוניים, כשהיא הגיע לביטוח הלאומי כדי לקבל קצבת נכות אז לא הבינו איך היא הייתה קצינה.
לירון אשל: זה לא מסתדר עם חוסר התפקוד.
לירון אשל: המדינה אומרת שככל שאתה מתפקד ועושה מאמצים לשקם את עצמך אז מגיע לך פחות.
לירון אשל: פה אני חושבת שדרושה העמקה והבנה של שני החלקים האלה.
לירון אשל: הרבה פעמים יש חלקים שבהם הנפגע מתקדם ומתפקד ויש חלקים בחייו שבהם יש את הכאב והטראומה שאינם נגמרים.
לירון אשל: הם הולכים איתך שנים קדימה.
מיכל שיר סגמן: האם יש חסם כזה?
נטלי גבאי לוי: איני מכירה את המקרה הספציפי.
נטלי גבאי לוי: זו הסיבה שריכזנו את זה בארבעה סניפים ולא בכל הארץ, אנחנו רוצים צוותים שעברו הכשרה.
נטלי גבאי לוי: ברור מאליו שאנשים שעברו פוסט-טראומה מסוגלים לעבוד.
מיכל שיר סגמן: השאלה היא האם התקדמות, הצלחה, תפקיד כלשהו לא מהווים חסם לקבלת הכרה ופיצויים.
נטלי גבאי לוי: לא.
נטלי גבאי לוי: ההכנסה מהווה חסם בחוק.
כרמית כץ: כרגע, לפי עדויות שאנחנו קיבלנו, אם יש שיפור במצבו הוא מקבל, מפטרים אותו מהפיצויים כי הוא משתפר.
נטלי גבאי לוי: אשמח לראות את המקרים ולהתייחס באופן פרטני.
מיכל שיר סגמן: אחרת, אני אגיד לך איפה הבעיה, לא בעיה כספית – הפועל היוצא הוא כספי – הבעיה היא התפיסה ההתחלתית של המדינה שאומרת: "זה שאתה מצליח אומר שאתה לא בטראומה, זה שאתה מצליח אומר שהתגברת".
מיכל שיר סגמן: אין קשר בין השניים, אין קשר.
מיכל שיר סגמן: בשנייה ששמים את זה כחסם קושרים שני דברים שאין להם שום קשר.
מיכל שיר סגמן: זה מצב שאסור שיקרה.
מיכל שיר סגמן: זה מראה על חוסר הבנה בסיסית של מה היא פגיעה מינית או פגיעה בכלל.
הדר עזרא וייזל: ושלא לדבר על אנשים שהם בצד השני של הסקאלה, מקבלי סל שיקום ואנשים שסובלים מנכות קשה, שהקושי לקבל את הזכויות שלהם הוא רב.
הדר עזרא וייזל: הם בקוש מגיעים למיצוי זכויות, זה לוקח המון זמן.
הדר עזרא וייזל: זה לא קשור רק לביטוח הלאומי, אלא לזה שאף אחד לא לוקח ביד את האנשים האלה.
נטלי גבאי לוי: אני חייבת לומר שזה לא מהווה חסם.
נטלי גבאי לוי: ככל שאנשים הגיעו לביטוח הלאומי ויש עדויות – אז תעבירו.
נטלי גבאי לוי: זה מהמקרים האלה - - -
מיכל שיר סגמן: אם מגיע שופט בכיר ואומר שהוא נפגע מינית בילדותו, הוא נותן את כל האסמכתאות, זכאי או לא?
נטלי גבאי לוי: הם לא יהיו זכאים בגלל גובה ההכנסה.
מיכל שיר סגמן: כמו שאמרתי, יש כאן קשירה של דבר בדבר.
מיכל שיר סגמן: אותו אדם הצליח להתקדם כי הוא נולד עם מבנה נפשי מסוים, או שהוא הצליח לממן מכיסו טיפול שאיפשר לו להתקדם.
מיכל שיר סגמן: סוף כל סוף, בקצה הדרך, הוא דרש מביטוח הלאומי אחרי שהצליח להתקדם בעצמו על כל המכשולים, ואז אומרים לו: "חמוד, אחלה שהצלחת אבל בגלל זה אתה לא זכאי".
מיכל שיר סגמן: אני אומרת שאין הלימה.
מיכל שיר סגמן: הביטוח הלאומי לא יודע, אלא אם כן אומרים מראש לאותו אדם שיראה את החשבוניות של הטיפולים שעבר במהלך השנים.
מיכל שיר סגמן: זה נחמד רק שלא בטוח שהביטוח הלאומי יצליח לעמוד בתשלומים אלה.
מיכל שיר סגמן: כדאי לביטוח הלאומי לסגור את הפיצויים האלה היום כי אין קשר למצב כלכלי.
מיכל שיר סגמן: אם אדם עבר פגיע מינית והצליח להשתקם לאחר שנים בזכות עצמו, זה עדיין לא אומר שהמדינה, היום, כשהוא מצליח, תבלום אותו.
מיכל שיר סגמן: הפיצויים מגיעים לו, הם מגיעים לו בלי קשר למקום שבו הוא עומד היום או למצב הכלכלי שלו.
נטלי גבאי לוי: הגמלה נועדה לפצות על אובדן כושר ולא כפיצוי על נכות או טראומה.
נטלי גבאי לוי: אני מסכימה מאוד עם מה שאת אומרת אבל ניתן לקחת את זה לכל גמלה.
נטלי גבאי לוי: גם נכה שהצליח לעבוד, למד והשתקם, ויש לו מוגבלות פיזית מאוד קשה ואני דוחה אותו – זה גם יושב על המשבצת הזאת, הדבר נכון גם לאנשים מבוגרים שלא זכאים לגימלה כי יש להם הכנסות.
נטלי גבאי לוי: מבחן ההכנסות הוא בעוכרנו כחברה אבל הוא מלווה אותנו בכל התחומים.
נטלי גבאי לוי: צריך לחשוב על זה, יכול להיות שיש לשנות את זה אבל זה לא קשור רק לנושאי הנפגעים מינית.
נטלי גבאי לוי: מדובר במדיניות גמלאות כללית של הביטוח הלאומי.
מיכל שיר סגמן: זה רק מראה כמה חוק ההתיישנות שלי, שאני מקווה שיעבור בעוד שבועיים – חוק ההתיישנות על תביעות אזרחיות – עד כמה הוא חשוב.
מיכל שיר סגמן: נשמח לעדכונים שוטפים, נטלי.
מיכל שיר סגמן: משרד המשפטים, מילה שלכם?
בת-עמי ברוט: בת עמי ברוט, ראש תחום נפגעי עבירה בפרקליטות המדינה.
בת-עמי ברוט: פרקליט המדינה נפגש עם אנשים הצוות והמשנה הפלילי לפרקליט המדינה.
בת-עמי ברוט: גובש צוות מכמה משרדים שעושה עבודה של בחינת ההמלצות ודרכי הטמעתן במערכות.
מיכל שיר סגמן: מה הזמנים ליישום?
בת-עמי ברוט: את זה אני צריכה לבחון, אני לא יודעת אם מוגדר זמן אבל אנחנו בתהליך.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת לדעת מהם לוחות הזמנים.