GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל שיר סגמן: אני כבר ארצה לשמוע call for action, את התכל'ס.
מיכל שיר סגמן: ולכן אני אומרת שהדיון הזה הוא הקשבה, הוא הצפת הבעיה, הבנת סטטוס.
מיכל שיר סגמן: דיון המעקב לא יהיה כזה.
מיכל שיר סגמן: דיון המעקב צריך להיות, איך אנחנו מתקדמים מעכשיו, מה אנחנו עושים בקיץ הקרוב, בסדר?
מיכל שיר סגמן: ולכן, ברגע שכבר תהיה פגישה, משרד החינוך יקשיב לרעיונות, אני מתארת לעצמי שלא ייקח 100% מהרעיונות, וזה בסדר, יש להם משרד חינוך טוב, אני יודעת שהם מבינים דבר או שניים, זה משרד שקיים גם דקה או שתיים.
מיכל שיר סגמן: חלק מהדברים הם ייקחו.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה להבין בדיון המעקב בעוד שלושה שבועות, איפה הדברים עומדים – מה נלקח, מה לא נלקח, מה חשוב, מה לא חשוב.
מיכל שיר סגמן: מה אפשר ליישם מידית, מה יהיה אפשר ליישם רק בעוד שנה.
מיכל שיר סגמן: הכול בסדר.
מיכל שיר סגמן: אבל כן להבין את ה-call for action של מה אנחנו עושים מעכשיו, כדי למנוע את מקרה הטביעה הבא.
מיכל שיר סגמן: ואני יכולה לומר שמריחות או גלגולי אחריות למשרדים אחרים לא יתקבלו בסובלנות רבה.
מיכל שיר סגמן: את זה אני כבר אומרת מעכשיו למשרדי הממשלה שמאזינים לנו.
מיכל שיר סגמן: אתן לך לסיים, בבקשה.
עדי פול חכים: תודה.
עדי פול חכים: זה כאילו שבאוסטרליה, ב-1906, אותו מצב.
עדי פול חכים: עכשיו אנחנו ב-2022.
עדי פול חכים: אפשר לעשות דברים, כבר יש לנו את כל החומר.
עדי פול חכים: זה עניין טכנולוגי - - - יש צבא של התנדבות.
עדי פול חכים: אנחנו עושים גם הכשרות להורים, זה הדבר.
עדי פול חכים: ההורים והמורים צריכים ללמוד את ההכשרות, ויש לנו את כל זה.
עדי פול חכים: יש לנו פעולות המערבות הורים וילדים.
עדי פול חכים: הסדנאות שלנו – יש לנו 12 חופים שעובדים בהם.
עדי פול חכים: וגם בכיתה א', להתחיל מגיל צעיר מאוד.
עדי פול חכים: לא לחכות לכיתה ה' ללמוד לשחות.
מיכל שיר סגמן: את זה אנחנו כבר ביקשנו ממשרד החינוך, אני גם אדבר עם שרת החינוך היום.
עדי פול חכים: זה חשוב מאוד, זה עניין של מודעות בים, זה לא רק שחייה.
עדי פול חכים: לשחות בבריכה זה עולם אחר מעניין של סחף בים.
עדי פול חכים: זה מאוד חשוב.
עדי פול חכים: ועוד דבר נוסף הוא שיש לנו עכשיו מצב מאוד cool.
עדי פול חכים: קיבלנו מאיגוד מכבי עולמי, שענף הספורט התקבל – ספורט הצלה ימי.
עדי פול חכים: זה דבר ענק.
עדי פול חכים: זה יהיה באולימפיאדה בבריזבן אוסטרליה בעוד עשר שנים.
עדי פול חכים: אבל יש תחרות לילדים שיכולים ככה להבין את הטכניקה להצלת חיים.
מיכל שיר סגמן: אתה אומר שפשוט להפוך את זה למשהו כייף.
עדי פול חכים: בדיוק.
עדי פול חכים: אנחנו עשינו כבר שיווק בטיק טוק, באינסטגרם, לילדים צעירים.
עדי פול חכים: במקום לשתות בירה ולהיות בחוף, לעשות משהו, להתנדב, לתרום לקהילה.
עדי פול חכים: וזה עובד בחוץ לארץ.
מיכל שיר סגמן: במיוחד אחרי שנת קורונה שבהם ישבו בבית, קצת לזוז ולעשות דברים, זה בסדר גמור.
עדי פול חכים: מעבר לזה יש לנו הסכם שעשינו על הגב של הסכמי אברהם, חתמנו עם איחוד האמירויות ועם מרוקו, שביולי יבואו ילדים לארץ ללמוד.
עדי פול חכים: זה דבר בין-לאומי, לא רק אצלנו.
רותם זהבי: דבר איתי, אתן לך כמה רעיונות לקראת הקיץ.
עדי פול חכים: אהלן וסהלן.
מיכל שיר סגמן: גם למשרד החינוך יש רעיונות עבורך.
מיכל שיר סגמן: לא רק הפוך.
רותם זהבי: במדינת ישראל לא צריך לספר מה זה התנדבות.
רותם זהבי: אנחנו עם שיודע להתנדב.
רותם זהבי: בהחלט, אתה נכנס פה כמו כפפה ליד.
עדי פול חכים: זה נכון מאוד.
עדי פול חכים: אנחנו גאים בזה.
עדי פול חכים: כמו שיש את המשמר האזרחי, אנחנו בדיוק אותו דבר.
עדי פול חכים: הכמות של כסף שנשקיע בחופים, יש לנו צבא של מתנדבים שיכולים לעזור.
עדי פול חכים: יכולים לעזור עם פטרולים, עם החגורה, בשעות מאוחרות יותר.
עדי פול חכים: יש לנו פיילוט כבר בפלמחים.
עדי פול חכים: אנחנו עושים במקומות שכבר יש לנו פיילוט לעשות את זה.
עדי פול חכים: יש דבר כזה.
עדי פול חכים: זה מה שרציתי להגיד, שיש לנו את הפתרון, ואנחנו מוכנים לשבת עם כל העמותות, ולהביא את זה אליכם.
מיכל שיר סגמן: אלי, מילה וחצי בבקשה.
אלי שוורצברג: מילה וחצי.
אלי שוורצברג: חשוב לישיבה הבאה, לזמן את אחראי רישוי עסקים מטעם משרד הפנים.
מיכל שיר סגמן: עכשיו יעלה מנהל התכנון בזום.
תמי סלע: זה גורם אחר, זה לא אותו - - -
שרה חמודה: רישוי עסקים.
מיכל שיר סגמן: להביא את רישוי עסקים?
אלי שוורצברג: רישוי עסקים במשרד הפנים, כי כל בריכות השחייה הציבוריות כפופות לרישוי עסקים.
מיכל שיר סגמן: יש כמה וכמה גורמים שלא נמצאים היום וכן יהיו בישיבה הבאה.
מיכל שיר סגמן: מינהל התכנון בנושא בריכות, בבקשה.
מיכל שיר סגמן: שלום, אסתי, תודה שאת אתנו, מקווה שהקשבת לדיון.
אסתי אופק: אגיד שהחלק שלנו יותר רלוונטי, לא לטביעה בים ולא לטביעה בגיגית.
מיכל שיר סגמן: ברור, אנחנו מדברים על בריכות.
אסתי אופק: הבריכות בצימרים, זה עיקר העניין, כי לגבי בריכה הציבורית יש תקנות ויש החמרות ויש בדיוק מה.
אסתי אופק: והתחושה שהייתה - - -
מיכל שיר סגמן: סליחה שאני קוטעת אותך, אבל יש למשל את הבריכות הקנויות שצימר או מקום שיש לו דשא, פשוט מחליט שהוא קונה אותם ומציב אותם וזהו.
מיכל שיר סגמן: הם ארעיות ועליהן אין חוק.
אסתי אופק: נכון.
אסתי אופק: על בריכה מתנפחת גם לא יהיה.
מיכל שיר סגמן: לא מתנפחת, גם כזו שנבנית, הגדולה הזאת שאפשר פשוט - - -
אסתי אופק: שנייה, שנייה, תני לי, אני אגיב.
אסתי אופק: בריכה שהיא מוצר שהוא מוצר מדף, אי אפשר - - - מה תגידי?
אסתי אופק: מוצר שקנית את הבריכה, את יכולה לשים את הבריכה, זה לא בעולם התכנון והבנייה.
מיכל שיר סגמן: ברור, זה לא את.
אסתי אופק: מה שכן, יש היום גם בבריכה פרטית, שבריכה פרטית מוגדרת שזה מתחת לארבעה יחידות דיור.
אסתי אופק: זאת אומרת שארבעה צימרים ומעלה, כבר חל עליהם מה שחל על בריכה ציבורית.
אסתי אופק: לגבי שלושה ומטה, כתוב: בבריכה יותקנו אמצעים לתחימת השטח שסביב הבריכה, המקום שבו מותקנות מערכות ההפעלה, והמקום לחומרים המסוכנים, באופן שתימנע כניסה לא מבוקרת של בני אדם, ובכלל זה ילדים ופעוטות, בבריכה ובמקומות האמורים ויש - - - בכוונה התקנה נכתבה באופן תפקודי, לא נכנסו לאיזה גדר ולאיזה מנעול, לאיזה שער.
אסתי אופק: בריכות שקטנות מעשר מטר מרובע, זה לא הסקופ שלנו.
אסתי אופק: בואי שנייה נלך לפרקטיקה, מה זה צימר.
אסתי אופק: אם יש לי בית ויש לי יחידה לילד, אבל בקיץ כשהילד שלי, לא יודעת מה, בחו"ל וכולי, אני גם משכירה אותה לאורחים מבחוץ, ועכשיו היא צימר.
אסתי אופק: אין על זה רישוי עסקים.
אסתי אופק: אין איך לבדוק את זה.
מיכל שיר סגמן: אבל את עדיין אמונה על הבטיחות של האנשים שנמצאים אצלך.
מיכל שיר סגמן: זה עסק לכל דבר ועניין.
שרה חמודה: זה לא חייב ברישום.
אסתי אופק: אבל הבריכה הפרטית לא ברישוי עסק.
אסתי אופק: הבריכה הפרטית, מתחת לארבעה, היא לא ברישוי עסקים.
אסתי אופק: אין לך איך לבדוק את זה, את לא יכולה לבדוק את הגדר.
אסתי אופק: דרך אגב, דיברו פה קודם, ברור שאין מחלוקת שהאחריות היא של ההורים להשגיח ולחינוך וכולי.
אסתי אופק: אבל נגיד אפילו שהגדר תהיה אוטומטית, אם נשווה לחגורת בטיחות ברכב – אחריותו של כל אחד לבדוק שהילד חגר וזה עשה קליק.
מיכל שיר סגמן: אבל אם אני עולה על מונית, זה באחריות נהג המונית, אחרת הוא מקבל את הדוח.
אסתי אופק: אז באחריותי גם להגיד להורים, תשמרו על הילדים, תפקחו עיניים.
אסתי אופק: דרך אגב, גם הגדר האוטומטית יכולה במקרים מסוימים להתקלקל ו - - -
מיכל שיר סגמן: לא, מתפקידך זה לשים להם חגורת בטיחות, ובמקרה הזה, חגורת הבטיחות בבריכה – זה גדר.
תמי סלע: גם אי אפשר לרכוש מכונית אם אין את חגורות הבטיחות.
אסתי אופק: זה לא בעולם של תקנות תכנון ובנייה.
אסתי אופק: אני לא נגד, גם אני אימא לילדים והקשבתי פה בקשב רב לכולם.
אסתי אופק: אני רק אומרת שיש לנו תקנות שהם על בריכות של מעשר מטר מרובע ומעלה.
אסתי אופק: על קטנות יותר, שזה שכשוכית - - -
מיכל שיר סגמן: תראי, אם הסטטיסטיקה הייתה אחרת, והמספרים היו אחרים, הייתי מסכימה איתך ואומרת: וואלה, את צודקת.
מיכל שיר סגמן: ברגע שהנתונים מראים שמקרי הטביעה, בין אם זה בצימרים שאת אומרת שהם מתחת לרדאר, אפשר לבוא כמדינה – ובמקרה הזה, אני ואת זה המדינה – ולהגיד: אוקיי, בסדר, נו, זה החוק.
מיכל שיר סגמן: מה לעשות, זה מה יש.
רותם זהבי: אעזור לך מיכל, תכנון ובנייה עוסק בכל נושא בטיחות באופן עמוק מאוד.
רותם זהבי: באינספור תחומים.
רותם זהבי: בתחומים של בנייה, בתחומים של דלתות, בתחומים של כל מה שקשור לבית הפרטי שלנו, לכל מה שאנחנו עושים וכולי.
רותם זהבי: אין שום סיבה שהם לא יתעסקו בזה.
אסתי אופק: אנחנו מתעסקים.
אסתי אופק: אשלים את דברי – אנחנו מתעסקים ואנחנו אומרים שיש להתקין מערכות הפעלה, ויותקנו אמצעים לתחימת השטח שסביב הבריכה באופן שתימנע כניסה ומבוקרת של בני אדם, ובפרט של ילדים ופעוטות.
אסתי אופק: אנחנו רק לא נכנסים לרזולוציה, של איזה גדר ואיזה מנעול, ומה יהיה גובה - - -
מיכל שיר סגמן: וכך מאבדים חיי אדם.
מיכל שיר סגמן: זה בדיוק העניין.
מיכל שיר סגמן: הבנו את זה, את יכולה להקריא את זה עוד פעם.
מיכל שיר סגמן: את החוק אנחנו מבינים, מה קורה היום אנחנו מבינים, אנחנו אומרים שזה לא מספיק טוב.
אסתי אופק: ההצעה שלי, שזה פשוט יהיה בתקן, לא בתקנות לתכנון והבנייה, אלא בתקן של בריכה.
אסתי אופק: אם אני קונה בריכת intex או שאני עושה בריכה חפורה, במוצר עצמו יהיה לי את התקן שמחייב גם לעשות את הגדר מסוג מסוים.
אסתי אופק: בפרטיות אין דרך לאכוף את זה.
אסתי אופק: אם זה לא נמצא בתוך רישוי עסקים, מי יאכוף את זה?
אסתי אופק: יגישו היתר בנייה על בריכות?
מיכל שיר סגמן: כולם מפילים את הכול על רישוי עסקים.
רותם זהבי: לא, זה מורכב, זה לא קשור.
אסתי אופק: באמת לא הבנתי, מישהו יגיש היתר בנייה על גדר?
אסתי אופק: הוא יגיש היתר בנייה, הוא ייכנס עכשיו למסלול הארוך והמייגע של היתר בנייה בשביל הגדר?
אסתי אופק: זה לא יקרה.
תמי סלע: צריך היתר בשביל הבריכה?
מיכל שיר סגמן: בריכה קנויה לא צריכה היתר.
מיכל שיר סגמן: רק אם הוא חופר.
אסתי אופק: התקנות חלות היום.
אסתי אופק: אבל חוץ מבריכה מתנפחת, הן חלות על הכול.
מיכל שיר סגמן: ובריכה חפורה?
מיכל שיר סגמן: לא intex.
אסתי אופק: בריכה חפורה עד – כן ,כן, זה חל.
תמי סלע: עד?
מיכל שיר סגמן: לא עד.
מיכל שיר סגמן: בריכה חפורה?
אסתי אופק: עד עשר מטר מרובע לא.
אסתי אופק: מעשר מטר מרובע ומעלה כן.
תמי סלע: אז יש עוד מה לשפר.
מיכל שיר סגמן: רגע, שימי רגע נקודה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו נלך על רישוי עסקים – החלק הזה, ברגע שמדובר על בריכה חפורה, את באה ואומרת לי: אני לא יכולה לדעת אם מישהו קנה את intex ושם אותו בחצר, והחליט להפוך את זה לצימר.
מיכל שיר סגמן: זה דבר אחד.
מיכל שיר סגמן: את זה יש דרך לאכוף, אחרת זה לא את.
מיכל שיר סגמן: אבל אם אני מסתכלת על בריכה חפורה, הנה משהו שאפשר לשנות אותו.
מיכל שיר סגמן: הוא כבר חפר.
אסתי אופק: אם היא בריכה חפורה אין בעיה.
מיכל שיר סגמן: אבל את אומרת עשר מטר, אני אומרת לך שעשר מטר לא מספיק טוב.
אסתי אופק: - - -
מיכל שיר סגמן: כל בריכה, למה עשר מטר?
מיכל שיר סגמן: כשיש מקרי טביעה - - -
אסתי אופק: בואי, יש גבול.
אסתי אופק: איפשהו צריך לשים את הגבול.
מיכל שיר סגמן: מה?
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לשבור קיר קטן ולהרחיב חלון אצלי בבית, הם מוציאים לי את הנשמה.
מיכל שיר סגמן: את הנשמה מוציאים לי עם היתרים, את צוחקת עלי?
מיכל שיר סגמן: פה מדובר על חיי אדם, מדובר פה על בריכה חפורה למקום שבו, אני משכירה ומבקשת כסף מאנשים שיישנו אצלי, וזה לא בסדר, זה הגזמה?
אסתי אופק: לא, אני אומרת שאם את נמצאת בעולם של היתרי בנייה, אין שאלה בכלל.
אסתי אופק: בהיתר יכולים לדרוש ממך.
אסתי אופק: אבל קנית בריכת intex כמוצר מדף.
תמי סלע: לא intex.
מיכל שיר סגמן: אני עכשיו רוצה לחפור בריכה של שמונה מטר אצלי בבית.
מיכל שיר סגמן: אולי אהפוך את זה לצימר או לא – אני צריכה או לא צריכה היתר?
אסתי אופק: את צריכה היתר.
אסתי אופק: בריכה חפורה ובנויה, את צריכה היתר, כמובן.
תמי סלע: אז למה אני לא גם דורשת, במסגרת ההיתר, שזה יהיה עם גדר שתוחמת את זה בצורה נורמלית?
מיכל שיר סגמן: למה אין חובה שתהיה גדר?
אסתי אופק: בעולם ההיתרים אין לך בעיה.
אסתי אופק: יכולים לדרוש את כל הדרישות.
תמי סלע: אבל אתם לא דורשים את זה, אתם דורשים מעל עשרה מטר.
אסתי אופק: כשאת עושה את זה לא בהיתר.
מיכל שיר סגמן: אם אני עושה משהו שהוא נגד החוק, אקבל על זה עונש.
מיכל שיר סגמן: מה לעשות, ככה זה עובד במדינה מתוקנת.
אורלי סילבינגר: אני רוצה להגיד משפט אחד – אנחנו ארגון די מקצועי - -
מיכל שיר סגמן: זה קצת מרגיש כאילו אני הולכת נגד הגלים.
אורלי סילבינגר: - - ואנחנו המון-המון זמן מתעסקים בנושא של התקנות, ואני רוצה להגיד לכם משהו: הם כל כך מורכבות, שבסופו של דבר, אני לא בטוחה שגם קל לאכוף אותם.
אורלי סילבינגר: ואני רוצה לבקש, אולי לשבת, לעשות קצת יותר סדר, לאחד קצת יותר את הדברים.
אורלי סילבינגר: אני רוצה לדעת שכל משפחה שהגיעה לצימר, גם אם יש לו בריכה של עשרה מטר, גם אם יש לצימר הזה בריכת intex, הצימר הזה יהיה חייב להגן על החיים של הילד, בדיוק כמו שאם אני הולכת לבית מלון, לא יהיה מצב שבית המלון לא יגן על הילד שלי ברגע שיש לו בריכה, ולא משנה איזה גודל הבריכה.
אורלי סילבינגר: הרי אתם עושים את התקנות כדי שאפשר יהיה לשמור עליהם.
אורלי סילבינגר: ברגע שאדם מן השורה רוצה להיכנס ולקרוא את התקנות, הפלפול בתוכם הוא כל כך מורכב.
אורלי סילבינגר: כאדם שרוצה לעשות את מה שנכון, לא רק שקשה לאכוף את זה, גם קשה להבין.
אורלי סילבינגר: אם אני בתור בעלת צימר רוצה לעמוד בתקנות – אני אומרת לך שזה קשה.
אורלי סילבינגר: זה קשה ויש בהחלט מקום לשינוי.
אורלי סילבינגר: כי אם אנחנו מתקינים גדר, אבל השער לא יינעל באופן אוטומטי – הגדר לא שווה כלום.
אורלי סילבינגר: ילד הוא סקרן, ילד יודע לפתוח בקבוק שבן אדם מבוגר לא יכול לפתוח.
אורלי סילבינגר: ילד נמשך למים.
אורלי סילבינגר: אנחנו חייבים להבין את המציאות.
אורלי סילבינגר: יושב פה אלי, שהוא מומחה במים.
אורלי סילבינגר: ואנחנו נסביר את זה חזור והסבר, ילדים הם סקרנים, הם ימצאו את החורים, והתפקיד שלנו כמבוגרים זה למצוא את ההגנה.
אורלי סילבינגר: זה למצוא את הדרך שבה הם לא יגיעו לשם.
אורלי סילבינגר: ולפעמים אנחנו צריכים להיות בעצמנו קצת יותר יצירתיים.
אורלי סילבינגר: לצערי הרב, אנחנו מבוגרים, אנחנו מאבדים את היצירתיות.
אורלי סילבינגר: לפעמים בא לי להיות ליד ילדים כי ילדים לא מאבדים את זה.
אסתי אופק: אני לא חולקת על זה, אין ספק שצריך לשמור על הילדים.
אסתי אופק: אבל ברגע שתקנה - - - היא לא מגבילה דווקא על הגדר האוטומטית, אולי זה איזשהו משטח שנסגר ומכסה את הבריכה.
אסתי אופק: ושכולם רואים טלוויזיה בתוך הצימר, אין מצב שמישהו ירוץ ויקפוץ למים, כי היא תהיה סגורה.
אסתי אופק: יש המון פתרונות.
אורלי סילבינגר: את יודעת להגיד מי, מי האנשים שצריכים לשבת סביב השולחן, ולא נקום עד שזה ייסגר, ותוך 24 שעות תהיה תקנה?
אורלי סילבינגר: תקן או תקנה.
אורלי סילבינגר: את יודעת להסביר?
אורלי סילבינגר: את יכולה להגיד לי מי האנשים?
אורלי סילבינגר: את יודעת להביא אותם סביב השולחן – אנחנו נגיע ביום שאתם תגידו.
אורלי סילבינגר: זה התפקיד שלנו במדינה הזאת.
אסתי אופק: אני חושבת שזה צריך להיות בעולם התקנים.
אסתי אופק: לא יודעת אם זה יהיה מכון התקנים או - - -
אורלי סילבינגר: תקשיבי, רק תעשי לי טובה אחת – ברגע שאנחנו הולכים למכון התקנים ולתהליכים, זה ייקח עכשיו חודשים.
אורלי סילבינגר: אבל אם ישבו סביב שולחן אחד, הגורמים שזה רלוונטי אליהם, ונחשוב על פתרון שבו לא יוצאים עד שזה לא נסגר, אז זה ישתנה.
מיכל שיר סגמן: אורלי, מי הם הגורמים?
אורלי סילבינגר: רישוי עסקים, משרד הכלכלה, משרד הפנים, מינהל תקינה, מינהל התכנון.
אורלי סילבינגר: בואו נשב שלושתנו סביב השולחן וכל אחד יגיד איפה הקושי שלו ומה הוא יכול לקדם ואיפה אנחנו נפגשים.
אורלי סילבינגר: מה שקורה הוא שאנחנו נזרקים ממשרד למשרד, כאשר ברור לי שכולנו רוצים את אותו הדבר.
אורלי סילבינגר: ברור לי שאת לא יושבת מולי ומנסה להגיד לי שאת לא רוצה.
אורלי סילבינגר: עצם העובדה שאת אומרת: אני החתיכה הזאת, והם החתיכה הזאת – חברים, החתיכות צריכות להתחבר לשם.
אורלי סילבינגר: זה חיים של ילדים שאפשר להציל אותם בשעת ישיבה.
אורלי סילבינגר: באמת.
אורלי סילבינגר: למדתי שהרבה דברים שחיכו 20 שנה, כשאנשים התיישבו ביחד, שעה וחצי וזה נסגר.
אסתי אופק: בשמחה אשב בוועדה לצורך זה ועם האנשים.
אסתי אופק: לתפיסתי, זה שיהיה כתוב בתקנות שצריך שער אוטומטי, אני לא - - - כי פשוט אי אפשר לאכוף את זה.
אורלי סילבינגר: למה לא?
אסתי אופק: בשמחה אשב עם כולם, עם מינהל התקינה ועם כל מי שצריך.
אסתי אופק: אני לא חושבת שהפתרון הוא בעולם של תקנות התכנון והבנייה.
אסתי אופק: אבל אפשר לשבת עם רישוי עסקים ועם כולם.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מבקשים פה בוועדה, שאתם תייצרו את המפגש הזה, עם הגורמים הרלוונטיים, יחד עם בטרם, ואנחנו גם נבקש על זה לעשות מעקב, שתיידעו אותנו מתי כזאת פגישה קורית.
מיכל שיר סגמן: ועד 20 ביוני נבקש תשובה כתובה לשאלה האם התקיימה כזאת ישיבה, מי היו גורמים שהחלטתם שצריכים להשתתף בישיבה.
מיכל שיר סגמן: אני ממליצה בחום שבטרם ייקחו חלק ויסייעו לכם לגבי השאלה מי צריך לשבת בישיבה כזאת ומהם תוצאותיה.
אסתי אופק: בשמחה, רק קטע פרקטי מבחינת איך אנחנו יוצרים את הקשר ביננו, אם מישהו יכול בסוף הישיבה להעביר את הפרטים.
אורלי סילבינגר: אסתי תכתבי בצ'ט את הטלפון שלך, ניקח את זה מתמי מנהלת הוועדה.
אורלי סילבינגר: אנחנו לוקחים על עצמנו לחבר את הישיבה הזאת.
מיכל שיר סגמן: אם יש איזשהו משהו שנתקע, תיידעו את הוועדה ואנחנו נדאג להמשך הקישורים.
מיכל שיר סגמן: אתם יודעים, בצבא יש בכל יחידה, יש מחלקת תיאום.
מיכל שיר סגמן: בכל יחידה צבאית, אין דבר כזה שאין בן אדם שזאת העבודה שלו.
מיכל שיר סגמן: וכל התפקיד שלו, בהתחלה חשבו שזה מיותר, אבל כל התפקיד שלו זה רק כל היום לתאם בין יחידות צה"ל השונות.
מיכל שיר סגמן: בשביל מה צריך את זה?
מיכל שיר סגמן: אי אפשר שירימו טלפון ממשרד מפקד בסיס אחד למשרד מפקד בסיס אחר?
מיכל שיר סגמן: זה לא עובד ככה.
מיכל שיר סגמן: מסתבר שבלי יחידות התיאום הצה"ליות, כנראה שגם בצבא שלנו הרבה דברים היו נתקעים בתוך הצנרת הזו.
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שבכלל, לא רק מה שקשור בילדים, שאנחנו עכשיו מקימים את יחידת התיאום והתכלול לילדים, כפי שהזכרתי קודם, זה באמת צעד היסטורי, אנחנו צריכים שתהיה יחידת תיאום בכל אחד ממשרדי הממשלה, זה היה עוזר מאוד.
מיכל שיר סגמן: זה משהו צה"לי שאפשר להעתיק.
מיכל שיר סגמן: זאת הייתה תגובה כל כך טהורה של איך.
מיכל שיר סגמן: אבל זה לא רק במקרה הזה, ולא רק בדיון הזה, ולא רק בנושא הזה, זה קשור באופן גורף לכל משרדי הממשלה כמעט בכל נושא שאנחנו לא ניגע בו.
מיכל שיר סגמן: כל הנושא של תיאומים.
מיכל שיר סגמן: יש מישהו שרצה לדבר ולא דיבר?
זהבה רומנו: שמי זהבה רומנו, ממשרד הבריאות, מנהלת התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים.
זהבה רומנו: אני רוצה לספר מה התוכנית הלאומית עושה.
זהבה רומנו: אנחנו כבר מתכוננים לקראת הקיץ עם קמפיין למניעת טביעות בשפה העברית ובשפה הערבית.
זהבה רומנו: אם מגייסים את אחיות טיפות החלב שיתנו הדרכה להורים בכל מפגש של הורה עם אחות טיפת החלב.
זהבה רומנו: היא תיתן גם דגש לקראת הקיץ, איך להתנהג בצורה בטוחה בקיץ.
זהבה רומנו: כמובן, כשמדובר בסביבה של מים, גם אחיות בתי החולים ואחיות קופות החולים, יתגייסו לצורך העניין ויתנו הנחייה והדרכה.
זהבה רומנו: את הסרטונים שלנו למניעת טביעות נעביר לטיפות החלב, לבתי החולים, ולקופות כדי שיקרינו אותם באזורי המתנה, אנחנו יודעים שלסרטונים האלו יש השפעה חזקה.
זהבה רומנו: אנחנו מכנסים מחר את פורום ילדים במשרד, בפורום ילדים יש רופאים, אחיות, מקצועות הבריאות, ואנשים נוספים שמצטרפים אל הפורום הזה.
זהבה רומנו: נעלה את הנושא של הטביעה, ונראה איך כל אחד ואחד מהם יוכל להתגייס לקדם את הנושא מול ההורים.
זהבה רומנו: אנחנו חושבים שאנחנו בעצם צריכים להכניס את כל הנושא של בטיחות והתנהגות בטוחה ליד מים, לתוך הדי.
זהבה רומנו: אן.
זהבה רומנו: אי של ההורים, כדי שהם יראו מה יכול לקרות וימנעו את זה מראש.
מיכל שיר סגמן: יש איזה משהו שיכול להתאים לבני נוער, שאפשר להעביר למשרד החינוך?
זהבה רומנו: הסרטון שלנו מופנה יותר לגיל הרך, פחות לבני נוער.
זהבה רומנו: אבל צריך לחשוב על זה.
זהבה רומנו: נפנה בשנית להתאחדות המלונות בישראל.
זהבה רומנו: לפני הקורונה, פנינו ועשינו איתם שיתוף פעולה יפה מאוד.
זהבה רומנו: התאחדות המלונות יצרו סרטון משלהם, את הסרטון הם הקרינו בלובי של בתי מלון, כשנכנסה משפחה לחדר, אז לאחר קבלת הפנים, הם קיבלו סרטון איך להתנהג ליד המים.
זהבה רומנו: זה היה מוצלח מאוד.
זהבה רומנו: זה היה ברוב המלונות, ראינו את הסרטונים האלה.
זהבה רומנו: פנינו גם לארגון הצימרים, הם פחות העלו את הקטע של הסרטון, אבל הם הניחו בחדרים של משפחות מסמך הדרכה לגבי איך להתנהג ליד מים.
מיכל שיר סגמן: בסוף הכי חשוב שזה יהיה ויראלי, שזה יעוף ברשתות, בקבוצות הוואטסאפ.
זהבה רומנו: זה יהיה ויראלי.
מיכל שיר סגמן: אני נמצאת במלונות לא מעט, ולא ראיתי אפילו פעם אחת כזה סרטון.
מיכל שיר סגמן: ואני אימא לילדים קטנים.
מיכל שיר סגמן: אז יכול להיות שזה לא כזה נפוץ, אבל זה רעיון טוב ויפה.
זהבה רומנו: צריך לתגבר אותו.
מיכל שיר סגמן: חשוב להעיף את זה ברשתות.
מיכל שיר סגמן: זה מה שתופס.
מיכל שיר סגמן: לא רק פעם אחת אלא משהו שחודר לתוך התודעה.
מיכל שיר סגמן: זאת טיפה חוצבת.
זהבה רומנו: גם הסרטונים שלנו רצים ברשתות החברתיות.
זהבה רומנו: אנחנו מריצים את הסרטונים שלנו בין משרדי הממשלה.
זהבה רומנו: אנחנו מעלים את הסרטון באתר המשרד בכל הזדמנות כזאת או אחרת.
זהבה רומנו: צריך להגביר.
זהבה רומנו: אין ספק שצריך להגביר את זה.
זהבה רומנו: אנחנו מתכוונים לפנות לגופים מסחריים, לשים מדבקות זוהרות, מדבקות ענק, על כל מוצר של בריכות ביתיות כאלה ואחרות שנרכשות לקראת הקיץ.
זהבה רומנו: לפנות אליהם, לשים אולי רולר: שימו לב, אתם רוכשים בריכה, שימו לב להוראות הבטיחות וכולי.
זהבה רומנו: זאת כבר תוכנית בהתהוות, תמחרנו את התוכנית הזאת, אני מקווה שבחודש הקרוב נוכל לצאת עם התוכנית.
זהבה רומנו: וכמו שציין רותם, השנה הוספנו ותגברנו את ההשתתפות שלנו בשיעורי שחייה.
זהבה רומנו: אפילו הכפלנו את המספר.
זהבה רומנו: שיעורי השחייה מיועדים לחברה החרדית ולחברה הערבית, במיוחד לחברה הבדואית.
מיכל שיר סגמן: ראינו - - - זה טוב, אבל זה לא מספיק.
זהבה רומנו: אין ספק שצריך להגדיל את זה.
זהבה רומנו: אם יהיו לנו יותר תקציבים, נוכל לתת יותר.
זהבה רומנו: תודה רבה.
מיכל שיר סגמן: סליחה, כל פעם שאומרים לי תקציב, יתנו לי תקציב – הגשתם בקשה?
זהבה רומנו: הגשנו בקשה, לא פעם ולא פעמיים.
זהבה רומנו: בינתיים, גם בדחילו ורחימו מקבלים את התקציב של 6,000,000 שקל לאוצרי ו-4,000,000 שקל מהמשרדים.
זהבה רומנו: אני מקווה שנצליח השנה לבקש קצת יותר.
מיכל שיר סגמן: תיידעו אותנו אם אנחנו יכולים לסייע במשהו.
זהבה רומנו: מה שאני יכולה גם לציין שהייתה כאן היכרות עם ארגונים שעושים דברים יפים מאוד.
זהבה רומנו: רשמנו לפנינו, וכבר יצרנו קשר, לקחנו את הפרטים.
זהבה רומנו: נשמח לקבל פרטים נוספים.
זהבה רומנו: אלי, נשמח ליצור איתך קשר ונקדם את הדברים.
עדי פול חכים: עוד דבר אחד לקראת הקיץ, תשומת לב לקהל, יש עניין של קמפיין קיץ.
עדי פול חכים: קמפיין שכבר לפני חודש היה צריך להתחיל.
עדי פול חכים: עניין של למצוא ידוען, מישהו שהוא מול הטלוויזיה, שאנשים יתרכזו בזה.
עדי פול חכים: כמו סטטיק ובן-אל, שאנשים יתנו תשומת לב לאותם אנשים, ששומעים את המילים האלה.
מיכל שיר סגמן: להעלות את המודעות.
מיכל שיר סגמן: קמפיין להעלאת מודעות.
מיכל שיר סגמן: תודה למשתתפים.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לסכם את הדיון ואנחנו נפגשים פה בעוד שלושה שבועות ואני מצפה ממשרדי הממשלה להיות גם מוכנים עם התשובות הרלוונטיות.
מיכל שיר סגמן: הסיבה שאנחנו מייצרים את דיון המעקב בזמן כל כך צפוף, שלושה שבועות זה לא הרבה זמן, זה בגלל שהקיץ לא מחכה לנו ואין לנו ברירה אחרת.
מיכל שיר סגמן: בשנה הבאה, אורלי, אנחנו נעשה את הדיון כבר במרץ או באפריל.
מיכל שיר סגמן: ואז באמת יהיה זמן ולא נצטרך לדחוק תוך שלושה שבועות דיוני מעקב.
אורלי סילבינגר: הלוואי שלא נצטרך אותו.
מיכל שיר סגמן: להלן החלטת הוועדה לעניין טביעת פעוטות בבריכות פרטיות: למשרד הפנים, מינהל התכנון והבנייה ורישוי עסקים, למכון התקנים, למשרד הכלכלה, למשרד המשפטים ולארגון בטרם – הוועדה קוראת להיפגש לשולחן עגול ולמצוא פתרון לעניין גידור בריכות פרטיות ובריכות ארעיות.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת תשובה בנושא עד 20 ביוני 2022.
מיכל שיר סגמן: למשרד הבריאות, הוועדה קוראת לתגבר את ההסברה לצורך הגברת המודעות של ההורים.
מיכל שיר סגמן: למשרד הכלכלה, הוועדה קוראת לחייב סימון שמתריע על סיכון בעת רכישת בריכה ביתית.
מיכל שיר סגמן: אגב, אני יכול להגיד עוד משהו על הבריכה הביתית – אין גם ציון של גיל.
מיכל שיר סגמן: אני לא יודעת אם הבריכה מתאימה לגיל שנתיים, לגיל שלוש, לגיל שש פלוס, וזה משהו שאני בהחלט חיפשתי כהורה.
מיכל שיר סגמן: סימון של גיל, כמו שיש תקן של גיל, לאיזה גיל זה מתאים בכלל.
מיכל שיר סגמן: להלן החלטות הוועדה לעניין טביעת ילדים ובני נוער במים פתוחים: למשרד הפנים ולמשרד המשפטים, הוועדה קוראת לתקן את תקנות הסדרת מקומות רחצה (בטיחות בבריכות שחייה), תשס"ד-2004, כך שתורחב חובת ההשגחה על ילדים עד גיל תשע.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת את התייחסות משרד הפנים לסוגיה עד יום רביעי הקרוב, 25 במאי 2022.
מיכל שיר סגמן: למשרד הפנים ולמרכז לשלטון מקומי, הוועדה קוראת להאריך את שעות עבודת המצילים, בעיקר בתקופת החופש הגדול, ולמצוא פתרון מידי לנושא, נוכח העובדה שהקיץ התחיל.
מיכל שיר סגמן: הוועדה קוראת להגדיל את מספר החופים המוכרזים.
מיכל שיר סגמן: הוועדה קוראת לקיים פיילוט לחוף חכם.
מיכל שיר סגמן: הוועדה קוראת לפעול לאכיפה בנושא מקצועיות המצילים המועסקים בבריכות השחייה במסגרת רישוי עסקים.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת את התייחסות המשרד לעניין החופים ללא סטטוס.
מיכל שיר סגמן: למשרד החינוך, הוועדה קובעת ש-60,000 תלמידים שלומדים שחייה במסגרת בית הספר, זה פלח קטן מאוד, ומבקשת לפעול לכך שכל תלמידי כיתות ה' בכל הארץ, מכל המגזרים, ילמדו שחייה במסגרת משרד החינוך.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת להקדים את גיל לימוד השחייה מתחת לכיתה ה', לאור הקביעה שמדובר בגיל מבוגר מדי.
מיכל שיר סגמן: הוועדה קוראת לפעול להעלאת מודעות ההורים והילדים לנושא הבטיחות במים.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת לבחון את התוכנית האוסטרלית למניעת טביעות, אותה הציג נציג ארגון משמר ההצלה הימי.
מיכל שיר סגמן: הוועדה תקיים ישיבת מעקב בעוד שלושה שבועות.
עלי סלאלחה: אני חבר הכנסת עלי סלאלחה.
עלי סלאלחה: אני חבר בוועדה לזכויות הילד ובוועדת הבריאות.
עלי סלאלחה: אני מכפר בית ג'ן.
עלי סלאלחה: 40 שנה הייתי במערכת החינוך: 20 שנה מורה ו-20 שנה מנהל.
עלי סלאלחה: הבאתי את בית הספר שניהלתי למקום ראשון במדינת ישראל במשך חמש שנים, ופעם אחת מקום שני ועוד פעם מקום שלישי.
עלי סלאלחה: אני חושב שהגעתי לכנסת על מנת לעשות שינויים.
עלי סלאלחה: יש לי חמלה ואחריות כלפי ילדים, אני אוהב אותם.
עלי סלאלחה: אני רוצה לשתף אתכם ולומר לכם שללא הדאגה ל-30% מילדי בית הספר, שהם החלשים והמוחלשים, ושאותם הבאנו להצלחה ולבגרות מלאה, לא היינו יכולים להגיע לאן שהגענו.
עלי סלאלחה: אנחנו חייבים לעזור לילדים האלה, הם זקוקים לעזרתנו.
עלי סלאלחה: כל אחד ואחת מאיתנו חייב להירתם ולתת הכול למען הילדים האלרגיים, עליהם נדון היום.
תמי ברנע: אנחנו מתמקדים בעיקר בגילאי המעון: לידה עד שלוש.
עלי סלאלחה: חברים, הנושא הזה מאוד חשוב עבורי.
עלי סלאלחה: חובתנו היא לבדוק איפה הם נמצאים, מה הם מקבלים, ואיך אנחנו יכולים לעזור להם כדי שהם יוכלו לעבור את התקופה הקשה הזו.
עלי סלאלחה: זוהי תקופה קשה גם עבור המשפחות שלהם, הוריהם, אחיהם, ולכל אחד ואחת.
עלי סלאלחה: כמובן שיש צורך שיהיו במערכת אנשים מקצועיים, אנשים שיודעים לטפל בבעיות של הילד הזה, יטפלו בהורים שלו, ובכלל, שידאגו לו במשך היום.
עלי סלאלחה: צריך גם לוודא שילדים שהם אינם אלרגיים לא יפגעו בו.
עלי סלאלחה: נעשה יחד היום הכול על מנת שנפיק תועלת מהדיון ושנביא מסקנות טובות בפני משרדי הממשלה השונים: משרד הכלכלה, משרד החינוך, וכמובן משרד הרווחה ומשרד הבריאות.
עלי סלאלחה: הילדים האלה מקבלים בדרך כלל שעתיים.
עלי סלאלחה: האם לדעתכם השעתיים הללו מספיקות?
עלי סלאלחה: גברתי, בבקשה.