GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל שיר סגמן: הרשויות המקומיות כמי שאמור לעמוד בתנאי הרגולטור, צריכים להסתנכרן.
מיכל שיר סגמן: אלה שיש להן בעיות, ואני מניחה שיהיו כאלה שיהיו להן בעיות, מוצאים להן פתרון.
מיכל שיר סגמן: במקום זה לבוא ולהגיד – אי-אפשר, זה לא ייתכן, אז אין בעיה, בואו ניתן לעוד בני נוער לטבוע, הכול טוב.
מיכל שיר סגמן: מדובר פה על חיי אדם ועל עובדות בשטח.
יעל גודר: אנחנו אומרים כיוון שהנוהל הוא כזה - - -
מיכל שיר סגמן: מה זה מכיוון שהנוהל הוא כזה?
מיכל שיר סגמן: אתם אחראים על הנוהל, תשנו אותו.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מדברים איתכם על לשנות את הנוהל.
סימון דוידסון: זו תקנה.
סימון דוידסון: זו תקנה במשרד הפנים.
רותם זהבי: מי שקובע את המדיניות זה משרד הפנים.
יעל גודר: אנחנו לא משתתפים בתקצוב של הדבר הזה.
מיכל שיר סגמן: משרד הבריאות לא חלק מתקצוב הסיגריות, ועם זאת, הוא יודע יפה מאוד לשים על זה אזהרה.
מיכל שיר סגמן: מה לעשות, זה התפקיד של הרגולטור.
מיכל שיר סגמן: משרדי הממשלה קובעים כדי לשמור על חיי אדם.
יעל גודר: לכן יש שילוט שמבהיר שככל שאין סוכת הצלה - - -
מיכל שיר סגמן: אבל מה יעזור השילוט לילד בן 16 שיש לו חופש גדול, והוא קם בשעה 12 בצהריים, ולפני השעה 14:00, הוא לא גורר את עצמו לשום מקום.
מיכל שיר סגמן: הוא מגיע לחוף הים בשעה 16:00 כשמתחיל קצת פחות להיות חם, והוא יושב שם עם החברים שלו עד השעה שמונה בערב, מה את רוצה להגיד לו?
יעל גודר: גברתי, את פשוט הגבלת להערה על הסיגריות.
יעל גודר: אז אנחנו מורים כיצד יש לנהוג.
יעל גודר: אנחנו אומרים – תעמדו בשמונה השעות, אנחנו לא מתקצבים את העניין.
יעל גודר: הרשויות, עובדות שבפועל רבות מהן - - -
אורלי סילבינגר: יעל, אני רוצה לשאול אותך שאלה.
אורלי סילבינגר: הייתה לנו שיחה בחוץ יחד עם ציפי על הנושא של הפן המשפטי.
אורלי סילבינגר: תראו, השאלה לא האם אנחנו עושים את הדבר הנכון ברמה המשפטית ואומרים מה צריך לקרות.
אורלי סילבינגר: אני חושבת שהתהליך צריך להיות איך אנחנו מוצאים את הפתרון שיתאים למציאות.
אורלי סילבינגר: כי אומרת יושבת-ראש הוועדה, במציאות, ואין מה לכעוס, זאת המציאות, כשאנחנו במציאות רואים אנשים שמגיעים לחוף בשעות שהוא כבר סגור, השאלה היא לא האם אנחנו כותבים את השלט – עטאף, אני איתך.
אורלי סילבינגר: זה לא איך אנחנו כותבים את השלט הנכון, ואנחנו עשינו את שלנו, כי אנשים ממשיכים לטבוע.
אורלי סילבינגר: זו שאלה איך אנחנו מתאימים למציאות של היום כשכל כך חם.
אורלי סילבינגר: המשפחה ידה לא משגת להגיע לבריכה.
אורלי סילבינגר: המשפחה צריכה פיתרון.
אורלי סילבינגר: והפיתרון שאנחנו אומרים לה הוא – זאת האפשרות כרגע בחוק.
אורלי סילבינגר: הרי בסוף אומרת ציפי ובצדק, זה עניין של תקציב.
אורלי סילבינגר: זה לא משנה עכשיו מי מתקצב.
אורלי סילבינגר: אני חושבת שמי שיושב פה בחדר, הם נציגים של משרדי ממשלה שצריכים לשאול לא מי מתקצב, אלא איך אלה שנמצאים בחדר מייצרים את השיחה מול האוצר שאומרת – יש שלושה חודשים בשנה, המציאות השתנתה, צריך לשנות אותה ברמה הפרקטית.
אורלי סילבינגר: והאם אנחנו יכולים לתגבר את כל רשויות החוף ללא הבדל של דת, מין, גזע, וקופת חולים בתקציב ייעודי שהוא תקציב לתוספת שעות הצלה כי הקהל צריך את זה.
אורלי סילבינגר: כי בני הנוער צריכים את זה.
אורלי סילבינגר: כי המשפחות צריכות את זה.
אורלי סילבינגר: אנחנו צריכים להסתכל על איך אנחנו מביאים את הפתרון, הוא צריך להיות יצירתי, כי כנראה שהתקנות שנמצאות כרגע, ומה שנמצא כרגע, אנחנו רואים שהוא לא נותן לנו פתרון.
אורלי סילבינגר: אנחנו זקוקים לפתרון של אמת.
אורלי סילבינגר: ופתרון של אמת הוא לצאת מהקופסא.
אורלי סילבינגר: הוא לצאת ממה שקיים היום, ולחשוב יחד יצירתי, ולא סתם ישבנו אתמול יחד עם מינהל התכנון והבנייה, עם משרד הכלכלה, ויעל לא יכלה, וקבענו שנשב שוב.
אורלי סילבינגר: המטרה היא למצוא פתרון לדרך יצירתית למשהו אחר, כי מה שקיים כרגע הוא לא עוזר, ואין מה לבוא אליכם בטענות כשאין לכם את התקציב הזה.
אורלי סילבינגר: אני חושבת שהמטרה היא לשבת ולמצוא את התקציב הזה כי קופת האוצר התמלאה.
אורלי סילבינגר: שמענו את זה השבוע אחרי הקורונה, וצריך להקצות לכם יותר תקציב שאתם תוכלו להקצות לכל רשויות החוק, כדי שלא יהיה מצב שרשות לא מספיק יכולה להרשות לעצמה.
אורלי סילבינגר: אני כתבתי לפני כמה דקות לציפי וואטסאפ, אמרתי לה עם 14 קילומטר של חוף, והעלות על כל 225 מטר מיליון וחצי שקל דמי הצלה אתה צודק.
אורלי סילבינגר: כי אם אתה רוצה עכשיו לתת לכל מי שבא לתל-אביב קו חוף, היא צריכה 84 מיליון שקל בשנה.
סימון דוידסון: אין לה כל כך הרבה סוכות מציל.
אורלי סילבינגר: אני אומרת.
אורלי סילבינגר: אם עכשיו אנחנו צריכים לענות על הצורך – היא לא תוכל לעמוד בזה.
סימון דוידסון: מילא תל-אביב, תל-אביב היא עיר שיש להם.
אורלי סילבינגר: לך לחדרה, ולך לעכו.
ציפי ברנד: אגב, יש לי פה את השעות שאצלנו – זה גם עד שש וחצי בערב ביולי אוגוסט, חוץ משתי תחנות הצלה, כשהחושך הוא בשעה שמונה.
עאטף חיראלדין: ציפי, אני באתי ממקום של הסתכלות על עיר.
עאטף חיראלדין: ואחרי הרבה מאוד שיחות עם בטרם על נושא שאני מנסה לקדם אותו גם ברמה העירונית, בכלל, בכל רמה אפשרית.
עאטף חיראלדין: אני חושבת שהיום אנחנו עם כזה קילומטראז', וכמו שיושבת-ראש הוועדה אומרת, עם כזה קילומטראז' של חוקים מתעלמים מהעובדה שבסופו של דבר משרד הפנים הוציא היום קול קורא שמתייחס בסופו של דבר, לתקן של מעל שמונה שעות, זה לבחירת אותה רשות שמקבלת.
עאטף חיראלדין: אני חושבת שאנחנו עושים טעות, טעות, ומקפחים חיי אדם, ואמרתי את זה.
מיכל שיר סגמן: משרד הפנים, אנחנו נסכם את זה שהוועדה מבקשת להאריך את התקנות האלה בחודשי הקיץ עד רבע לשמונה בערב, עד שקיעת החמה, כי יש בזה צורך, ולכן אנחנו מבקשים מכם לבדוק.
מיכל שיר סגמן: אנחנו פה בכנסת, אנחנו יודעים איך משרדי הממשלה עובדים, די.
סימון דוידסון: זה יגיע לוועדת הפנים, זה יעבור מהר מאוד.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מהכנסת מגלגלים את זה אליכם, אנחנו יכולים לקחת את זה אלינו.
מיכל שיר סגמן: באמת, אומרים לכם בואו תעשו את זה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מבקשים תשובה לזה.
מיכל שיר סגמן: אני חוזרת ואומרת, אני רוצה את תשובת המנכ"ל או השרה לדבר הזה.
מיכל שיר סגמן: זה מה שאני רוצה.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה שזה יגיע אליהם.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לוודא שהם שמעו על הדיון הזה.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לוודא שהם מכירים את הנתונים, ולוודא שהתשובה שיוצאת, היא יוצאת מפי מקבלי ההחלטות.
מיכל שיר סגמן: אני אקריא מגלעד גיטלמן, הנהגת הורים ארצית.
מיכל שיר סגמן: "שלום וברכה, מכיוון שאני חייב לרדת מהזום, אני מבקש בשם הנהגת ההורים להעלות מספר נקודות.
מיכל שיר סגמן: ישראל נותרה מאחור לעומת הנעשה בחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי למניעת טביעות.
מיכל שיר סגמן: אנו מבקשים שתהיה הגדרה מדויקת של שני שיעורי חובה במשרד החינוך בנושא לכל שכבת גיל – יסודי, מניעת טביעות בבתים, חטיבה בתיכון, מניעת טביעות בשטחים פתוחים.
מיכל שיר סגמן: ידוע לך שדקלה "ממים חיים", אפשר להיעזר בהם.
מיכל שיר סגמן: נשמח לדעת שכבר השנה סרטון ההדרכה יוכן לכל החטיבות והתיכונים.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מבקשים לקדם את התוכנית האסטרטגית "עוטפים את החופים", "עוטפים את החיים" שמים חיים הכינו כדי לקיים הסברה ופעולות מניעה באופן שיעטוף את ילדי ישראל והוריהם בחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי, משרד הבריאות ובחופים ובבריכות עצמן.
מיכל שיר סגמן: אנו מבקשים ששיעורי הלמידה לילדים בבתי הספר יהיו בכל בית הספר בארץ ולא יאוחר מכיתה ג'".
מיכל שיר סגמן: - זה מהנהגת ההורים.
מיכל שיר סגמן: בבקשה, מינהל התכנון.
אסתי אופק: היום התקנות הן תקנות תפקודיות.
אסתי אופק: בתקנות גם של בריכה פרטית שהן מארבע בריכות, בעצם, האמירה היא – בבריכה יותקנו אמצעים לבחינת השטח שסביב הבריכה, מקום שבו מותקנות מערכות ההפעלה ובמיוחד החומרים המסוכנים באופן - - - לילדים, פעוטות לבריכה ולמקומות האמורים.
אסתי אופק: ההורים צריכים להשגיח בשבע עיניים על הילדים, וזה לא משהו שאפשר לפתור אותו בתקנות תכנון ובנייה.
אסתי אופק: התקנה היא תפקודית.
אסתי אופק: מה שכן, אנחנו יכולים לבחון, אולי לצ'פר קצת את ניסוח התקנה ובעצם אולי בתקנה להגיד – "יינקטו אחד מהאמצעים הבאים ולתת עוד אפשרויות" – סוג של השתכנעתי קצת, שאם זה כתוב בצורה יותר ברורה בתקנה אולי זה יעשה להורים קצת יותר.
אסתי אופק: לא השתכנעתי בזה עד הסוף, כי בסוף זה התפקיד של ההורים.
אסתי אופק: אבל מנסה לתת פה אולי מענה מהכיוון שלנו.
מיכל שיר סגמן: לא הבנתי מה התפקיד של ההורים, תסבירי לי.
אסתי אופק: התפקיד של ההורה להשגיח על הילדים.
מיכל שיר סגמן: בסדר, אז למה יש מעקה במרפסת?
מיכל שיר סגמן: בואי נשאיר את המרפסת פתוחה ושההורה ישגיח שהילד לא יקפוץ מהחלון.
מיכל שיר סגמן: .. הגיוני סך הכול.
אסתי אופק: לא ללכת לקיצוניות הזאת.
מיכל שיר סגמן: אבל זה בדיוק אותו דבר בעיניי.
מיכל שיר סגמן: בריכה לא מגודרת, זה כמו מרפסת לא מגודרת.
סימון דוידסון: את רואה למה אני עושה חקיקה?
סימון דוידסון: זה לא יעזור.
סימון דוידסון: הם לא מבינים את זה.
אסתי אופק: הם לא מבינים את זה.
אסתי אופק: כבר היום כתוב בתקנה שיינקטו אמצעים למניעה.
אסתי אופק: מה שאנחנו אומרים שהתקנה לא תהפוך להיות תפקודית שתפנה בדיוק לתקן שיגיד בדיוק איזה גדר, כי זה לא מוצר מדף.
אסתי אופק: בבריכה שהיא בריכת אינטקס אפשר שחלק מהבריכה יהיה גם הגידור שלה.
אסתי אופק: אבל בבריכה חפורה שבונים אותה, בבריכה קטנה, יינקטו אמצעים למניעת כניסה של ילדים.
אסתי אופק: מה שאני אומרת שאנחנו כן יכולים לבחון להגיד איזה אמצעים.
מיכל שיר סגמן: יגידו לך שהבריכה נמצאת בחצר, אבל הבית הוא נעול.
מיכל שיר סגמן: אז אם הילדים הם בבית, אז הנה, אנחנו נקטנו באמצעים הנכונים כי נעלנו את הדלת.
אסתי אופק: לא, אני לא באה מהראש עכשיו של אכיפה של לבדוק את זה.
אסתי אופק: אני לא זוכרת מי שאמר – יש חיישן תנועה בבריכה, ואם ילד נכנס, אז כל הבית מצפצף.
אסתי אופק: יש הרבה פתרונות.
אסתי אופק: לכן אני אומרת, אפשר לבחון, להגיד בתקנה, אחד מהאמצעים האלה א', ב', ג'.
אסתי אופק: זה משהו שאנחנו יכולים לחשוב על לבחון אותו.
מיכל שיר סגמן: קודם כל בואי נתחיל מזה, שבריכה חפורה אין שום סיבה שהיא לא תהיה מגודרת כן בתקנה, וזה לא משנה איפה היא נמצאת אם זה בבית פרטי אם זה בצימר, או בפארק.
מיכל שיר סגמן: כל בריכה באשר היא בריכה חפורה צריכה להיות מגודרת, וזה בקלות את יכולה לעשות.
מיכל שיר סגמן: לגבי כל הבריכות אינטקס למיניהן, את יכולה להגיד שהגידור יהיה מסביב.
אסתי אופק: בריכת אינטקס, מפרקים אותה, מרכיבים אותה עוד שנה עוד פעם.
מיכל שיר סגמן: פה, בבריכות כאלה, את יכולה לבוא ולהגיד – או גידור מסביב שננעל.
מיכל שיר סגמן: או באמת כמו שאמרת, התראה מצפצפת.
מיכל שיר סגמן: פה את יכולה שאחד מבין שלושת או חמשת אמצעי הזהירות אני מניחה.
מיכל שיר סגמן: אבל להגדיר.
מיכל שיר סגמן: בבריכה חפורה אני לא מוצאת שום שסיבה שזה לא יהיה שם.
אסתי אופק: אנחנו צריכים לבחון, לשמוע את כל הפתרונות הקיימים.
אסתי אופק: לבדוק אם אפשר באמת להכניס אותם, לחייב את זה באמת בתקנות.
רותם זהבי: שיציעו הצעה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו את הישיבה הבאה עושים באמצע יולי, ישיבת המשך, בדיוק בעוד חודש מהיום.
מיכל שיר סגמן: אם אפשר בימי כנסת כמובן, תיכף נגדיר.
מיכל שיר סגמן: עד אז אנחנו מצפים שתעשו את החושבים שלכם ותחזרו עם תשובות ומסקנות.
מיכל שיר סגמן: זה נכון, אגב, לכל משרדי הממשלה שיושבים כאן.
רותם זהבי: אני אלך לפי הסעיפים שלך מהסיכום הקודם, וגם אם זה יהיה קשה - - - הגדלת מספר הלומדים שחייה במערכת החינוך – זה תלוי משאבים.
רותם זהבי: הנושא הזה כרגע, והתשובה שאנחנו קיבלנו בתוך המשרד כרגע אין משאבים לעניין הזה.
רותם זהבי: אני חושב שצריך באמת לראות איך גם את ביכולות שלך לפנות בצורה מסודרת לשרה וכו', ויחד עם האוצר, ולראות איך להביא משאבים לעניין הזה.
רותם זהבי: אני מדבר איתך משאבים רציניים, זה לא מיליון שקל פה, ומיליון שקל שם.
מיכל שיר סגמן: לכן אני שואלת אם יש איזושהי סוג של הערכה תקציבית, כי בסוף אתה צריך לדעת מה תוציא בחשבונית.
רותם זהבי: אנחנו יכולים להביא איזושהי הצעה ראשונית מסודרת.
רותם זהבי: הצעה של היקף של משאבים.
רותם זהבי: יש פה מהלך משולב של העניין הזה של הורדת הגיל.
רותם זהבי: דיברת על הגדלה, ודיברת גם על הורדת הגיל.
רותם זהבי: הורדת הגיל פה – יש פה עניין של בריכות שחייה בביתר עילית, בקריית ספר, במגזר הערבי וכו'.
רותם זהבי: אלה תשתיות עצומות של מפעל הפיס והאוצר וכו'.
רותם זהבי: וגם לשנות את התרבות, כי אין פה תרבות של הליכה לבריכה כמו שבמגזר האחר.
רותם זהבי: אבל מה שכן אפשר, זה באמת לתת יותר משאבים, ואז, גם לא ללכת תמיד על המצ'ינג, אלא לתת משאב שהוא יהיה כולל גם את ההסעה למשל, ואז זה הרבה יותר קל.
רותם זהבי: כולל גם את ההסעה.
רותם זהבי: ההסעה לבית הספר, לוקחת את הילדים, נוסעת ליישוב השני, בבריכה שעה, וחוזרים.
מיכל שיר סגמן: אתה תוכל להכין הערכה תקציבית?
רותם זהבי: אנחנו נכין משהו.
רותם זהבי: מה שבטרם העלו, מה שאורלי דיברה, אז פה אנחנו צריכים לשבת עם החינוך הגופני, ולנסות ביחד עם מומחים בנושא הזה של חייה עם וינגייט, ולראות את המשמעות של איך מלמדים ילדים יותר קטנים את השחייה, כי פה אתה צריך יותר השגחה, אתה צריך התאמת בריכות.
רותם זהבי: יכול להיות שגם עם בריכות שהן לא בדיוק מותאמות לגיל הזה, אולי גם שם אפשר עם סוג מסוים של תפיסה ואז דרך שם אנחנו נוכל להכניס גם את הילדים הקטנים יותר.
רותם זהבי: צריך לחשוב על העניין הזה משהו יצירתי.
מיכל שיר סגמן: ברוב המקומות היום אי-אפשר להיות - - -
רותם זהבי: העלאת המודעות בקרב ההורים – אני הולך איתך זהבה.
רותם זהבי: אנחנו עובדים במשותף.
רותם זהבי: אז לשתף אותנו לקראת הקיץ כל דבר אם צריך וואטסאפ, ארגוני הורים וכו'.
רותם זהבי: אנחנו נלך על זה, אין שום בעיה.
רותם זהבי: ועם הפורטלים שלנו.
מיכל שיר סגמן: ולמשרד הבריאות אני אומרת, לא רק דרך משרד החינוך, כי שוב אני מזכירה - - - מוכר שאינו רשמי, ופרטיים שלא יקבלו את זה.
זהבה רומנו: אנחנו נעביר את זה בדרכים אחרות, יש לנו את היכולת.
רותם זהבי: מיכל, לגבי התוכנית האוסטרלית, אנחנו נפגשנו עם פול, זה באמת מדהים.
רותם זהבי: הבנתי שגם אתה נפגשת איתו.
רותם זהבי: בהחלט.
רותם זהבי: אנחנו יכולים לעזור לו.
רותם זהבי: יש לנו מה שנקרא – קייטנות גלישה.
רותם זהבי: יש היום 100 ומשהו קייטנות גלישה במדינת ישראל.
רותם זהבי: אנחנו פיתחנו את זה.
רותם זהבי: נדמה לי אפילו מכיתה א', או ב', קטנטנים ממש, מתוך ראייה שדרך זה שהם לומדים גלישת גלים, הם לומדים את הסיכונים ואיך להתנהג נכון.
רותם זהבי: אז זה ממש נותן להם גם ביטחון.
רותם זהבי: יש לזה יתרונות אדירים.
רותם זהבי: גם מה שפול הראה לי, פשוט זה אקט חינוכי אדיר, ובהחלט, אפשר ללכת על העניין הזה ולפתח.
רותם זהבי: אני לא יודע אם בתוך המערכת כשיעור לימודי, זה ייקח עוד לאט.
רותם זהבי: אבל לתת לזה מקום בתוך הקייטנות גלישה.
רותם זהבי: יש לנו לקראת הקיץ הכשרות מיוחדות שאנחנו עושים למנהלי קייטנות גלישה, והוא צריך להיכנס איתנו יחד לעניין הזה.
רותם זהבי: אנחנו נעזור לך לפתח את זה.
קריאה: אני גם מהתוכנית הלאומית אתן גם כן תמיכה וגב לכל התוכנית הזאת.
רותם זהבי: עכשיו, לגבי הסרטון, ראיתי את הסרטון של דקלה.
רותם זהבי: הוא בהחלט סרטון מרשים מאוד, עבודה יפה מאוד.
רותם זהבי: אנחנו נעשה דיון אצלנו, ונראה איך להכניס את זה לגילאים של העל תיכוני, גם עם העל-יסודי, גם עם חטיבות הביניים, ודרך החינוך הגופני, אנחנו נחשוב על העניין הזה עם כל היחידות.
עאטף חיראלדין: משרד הפנים, בשנת 2009, הוציא מערך שיעור לחטיבות הביניים שילמדו את כללי ההתנהגות וכיוצא בזה בחטיבות הביניים.
עאטף חיראלדין: יחד עם משרד החינוך, דרך אגב, המחמ"ש של הספורט במשרד החינוך.
עאטף חיראלדין: חילקנו את כל החוברות האלה, ותיכף אני אתן לך.
עאטף חיראלדין: הבאתי גם בערבית וגם בעברית, שניהם של מערכי השיעור.
עאטף חיראלדין: זה למורי הספורט, זה היה מתוכנן, מי שחתום על זה, זה זוכמן, מי שזוכר אותו, והמפקח הארצי שהיה לפניי.
סימון דוידסון: זה לפני שבע, שמונה שנים?
עאטף חיראלדין: זה לא צלח.
עאטף חיראלדין: אני ובטרם, הלכנו למשרד החינוך וסגרנו.
עאטף חיראלדין: הוציאו גם ב-2012, בחוזר מנכ"ל של משרד החינוך לבתי הספר כדי שילמדו, ולא עשו דבר.
עאטף חיראלדין: אביטל לפל הייתה איתי מטרם.
עאטף חיראלדין: משרד החינוך התנער מזה.
עאטף חיראלדין: זה מופיע באתר שלנו.
רותם זהבי: אני לוקח אחריות.
עאטף חיראלדין: מערך השיעור הזה מצוין.
עאטף חיראלדין: הסרטון שהכינה דקלה ראיתי, הוא מבוסס על זה, על מערך שיעור שאני נתתי לה.
עאטף חיראלדין: באמת, זה יכול היה לעזור הרבה.
עאטף חיראלדין: הלכנו לכל היישובים הערבים בנגב, וחילקנו ידנית לרשויות המקומית, למנהלי מחלקות חינוך ברשויות המקומיות כדי שיעשו את זה – אף רשות מקומית.
עאטף חיראלדין: ישנן רשויות – תל-אביב, הרצליה, ראשון לציון, נתניה, מנהלי החופים הולכים לבתי הספר שלהם כל שנה ומעבירים לי דיווח, ומעבירים להם מערך שיעור.
סימון דוידסון: ניסיתם וזה לא הצליח נכון?
עאטף חיראלדין: לא הצליח.
סימון דוידסון: אנחנו הולכים קדימה עכשיו.
זהבה רומנו: יכול להיות שזה לא קיבל את השיווק הנכון.
זהבה רומנו: אבל יכול להיות שזה כן יצליח.
סימון דוידסון: אתה יודע, אני מאוד אוהב ללמוד מה שקורה בעולם.
סימון דוידסון: בוא נראה מה אנשים בעולם עושים טוב יותר מאיתנו, נחקה אותם.
סימון דוידסון: תאמין לי, יש תוכניות, אתם אנשים שדוחפים את כל הדבר הזה.
סימון דוידסון: אני נפגש איתכם עשרות פעמים כבר, דברו, ספרו לנו.
אורלי סילבינגר: בעיקר צריך להבין שהנוער היום הוא קצר הקשבה וצריך להתאים את המסרים בצורה סופר ברורה, גם ההורים אגב.
אורלי סילבינגר: ולכן, המידע צריך להיות סופר ממוקד.
אורלי סילבינגר: ולמידע נוסף – הרחבה.
מיכל שיר סגמן: דקלה בבקשה.
דקלה הראל: תודה רבה, אני מ"מים חיים".
דקלה הראל: אתייחס לנקודה של החינוך, ואז אומר שלושה דברים מרכזיים.
דקלה הראל: קודם כל, לגבי החינוך, בזכות עאטף שקיבלתי את החוברת, וכל הסרטון מבוסס, פשוט, לקחנו את כל החומר מהחוברת ובנינו ממנו את הסרטון מתוך הבנה שהחוברת הזאת בעצם אומרת – קחו מצגת מורה, תלמדי את התלמידים.
דקלה הראל: בדור שלנו זה היה אולי מתאים ל-2009, זה לא מתאים לתלמידים, אין להם את הסבלנות.
דקלה הראל: ולכן, בעצם, החוברת הזאת היא לא הייתה סתם, היא בעצם תיכנס למערכת החינוך בזכות המעבר הזה של הסרטון להוציא מן הכוח אל הפועל.
דקלה הראל: אנחנו בתהליך הכנה של 13 שיעורים מאוד יצירתיים, מותאמים.
דקלה הראל: הכוונה שלעשות את זה דיגיטלי, ששעת מחנך, המורה פשוט לוחצת על איזשהו כפתור, עם איזשהו הסבר של דיונים בין לבין.
דקלה הראל: דפי יצירה, דברים קלים, פשוטים שכל שעת מחנך יוכל לעשות את זה.
דקלה הראל: קבעתי עם רותם להיפגש.
דקלה הראל: אשמח גם לדחיפה מצדך מול שרת החינוך שבאמת יהיו שני שיעורי חובה בנושא.
דקלה הראל: היום בזה"ב יש לנו שלוש שכבות גיל, שנת לימוד שלמה לבטיחות, ואין אפילו שיעור אחד שלם על מניעת טביעות, וזה גורם מספר שתיים של ארגון בטרם למניעת טביעות בילדים.
דקלה הראל: אני לא אכנס לפרטים חוץ מהנקודה האחרונה.
דקלה הראל: דיברנו על נקודה אחת של להרחיב את שמונה שעות ההצלה ליותר שעות.
דקלה הראל: הכנו את זה כבר, חוק מסודר ומוכן, כולל הרחבת עונת הרחצה.
דקלה הראל: אבל בנינו גם איזושהי מערכת חוקים מסודרת לכל החוק.
דקלה הראל: היום החוק רק מתייחס לחופים מוכרזים, מעט גם לחופים אסורים באיזושהי הגדרה מסוימת הוא לא מתייחס לכל החופים הלא מוכרזים.
דקלה הראל: עאטף יודע שזו בעיה, חייבים לטפל בעיקר הבעיה.
דקלה הראל: עיקר התמותה היא בחופים לא מוכרזים.
מיכל שיר סגמן: מה שדיברנו על הפיילוט בחוף כרמל.
דקלה הראל: אני מדברת על חקיקה מסודרת, זה המון נקודות.
דקלה הראל: אני לא רואה טעם להעלות אותן פה.
דקלה הראל: אני אשמח שאת ויעל תשבו איתנו, עם היצע החקיקה שלנו.
דקלה הראל: נשב עם חברי כנסת, נראה לכם את כל הפתרונות היצירתיים.
דקלה הראל: בניתי את זה בצורה כזאת שהיא הדרגתית.
דקלה הראל: אני יודעת שאי אפשר לעשות מהפכים ביום אחד.
דקלה הראל: שנה אחר שנה נוסיף עוד חוק, נדייק את החוקים.
דקלה הראל: נמצא פתרונות יצירתיים בחקיקה כדי שבאמת נוכל לקדם איזשהו שינוי ומענה לאזרחי ישראל שטובעים שנה אחר שנה.
עאטף חיראלדין: אני רוצה להגיד בנקודה זאת.
עאטף חיראלדין: חברים, כמה שנעשה חוקים, אם לא תהיה אכיפה - לא יהיה כלום.
מיכל שיר סגמן: מה שהיא הציע דווקא בחלק מהפתרונות שלה, זה דבר שהוא דורש פחות כוח אדם לא יותר.
דקלה הראל: יש איזשהו צורך באכיפה ממשרד הפנים - - -
עאטף חיראלדין: יש לי שני פקחים על כל הארץ.
עאטף חיראלדין: אני לא יכול להיות ב-306 קילומטר של חופים במדינה עם שני פקחים.
דקלה הראל: גם לזה צריך אולי תקצוב שתוכלו לדרוש מהרשויות.
מיכל שיר סגמן: האם אתם יכולים לעבור על הנושאים, על הרעיונות של דקלה, שבאמת, ישבה כאן עם כל כך הרבה משרדי ממשלה ועשתה עבודה מאוד יפה.
מיכל שיר סגמן: יהיו דברים שיוכלו להתקבל, יהיו דברים שלא.
מיכל שיר סגמן: יהיו דברים שהם תקציביים מדיי.
מיכל שיר סגמן: יהיו דברים שלא.
מיכל שיר סגמן: בוא נראה על מה מדובר.
עאטף חיראלדין: אני ישבתי עם דקלה ושמעתי את הדברים שלה.
עאטף חיראלדין: אני מוכן לשבת עם כל אחד.
עאטף חיראלדין: אני רוצה שכולם יבינו דבר אחד.
עאטף חיראלדין: אנחנו במשרד הפנים עושים הכול באמצעות אגף חופי רחצה, כדי לתת שירות טוב לאזרחי מדינת ישראל.
עאטף חיראלדין: וכדי לשמור שהאזרחים יילכו לים ויחזרו בשלום הביתה – תחת הסיסמה של "המציל נפש אחת הציל עולם ומלואו".
עאטף חיראלדין: זו הסיסמה שלי בכל הכנסים שאני עושה.
סימון דוידסון: עאטף, אף אחד לא תוקף אף אחד.
סימון דוידסון: אבל התפקיד שלנו פה בכנסת זה להסתכל לתוך הקופסא, ולהסתכל מה אנחנו יכולים לעשות כדי למנוע את הטביעה הבאה, כדי שלאזרחים יהיו יותר בטוח.
סימון דוידסון: אז מעלים פה הרבה מאוד נקודות.
סימון דוידסון: אל תיקח את זה באופן אישי.
סימון דוידסון: מעלים נקודות שהן חשובות, באמת, זה דיונים מאוד חשובים שאנחנו אנחנו נשנה שלושה דברים, שלושה דברים, אנחנו יכולים להציל אנשים.
עאטף חיראלדין: אני יכול להציע עוד דבר אחד.
עאטף חיראלדין: שלמעשה, החופים שהם חופים ציבוריים לאזרחי מדינת ישראל, ולא פרטיים לא של תל-אביב, ולא של ראשון לציון, ולא של פלוני ואל של אלמוני.
עאטף חיראלדין: אז שהמדינה תקים רשות חופים שתהיה מתוקצבת על ידי המדינה.
מיכל שיר סגמן: מדובר פה באדם שכל היום עוסק בזה, הוא באמת מסור לעניין.
מיכל שיר סגמן: הוא באמת לוקח קשה וללב כל מקרה שקורה, זה בא מתוך איכפתיות.
סימון דוידסון: נכון.
סימון דוידסון: מסכים איתך.
עאטף חיראלדין: כדי להבין את כל חופי הכינרת, בשנת 2008 הוקם איגוד ערים, תראו איך הם מנוהלים החופים שם בכינרת בצורה יוצאת מן הכלל.
עאטף חיראלדין: דרך אגב, זה מובל על-ידי פורום "נערי חוף", הנושא הזה של הקמת רשות.
עאטף חיראלדין: אני לא חושב שרון חולדאי יוותר על החופים שלו, ויוותר על המסעדה...
סימון דוידסון: הכול מוקלט, אני אמרתי לך בצחוק.
סימון דוידסון: ..
עאטף חיראלדין: קשה לי להאמין שרשויות כאלה - - - אבל מועצות אזוריות, דרך אגב, הן ששות לעשות את זה.
מיכל שיר סגמן: בואו נראה איך אנחנו משנים את הדברים הפשוטים יותר.
מיכל שיר סגמן: אנחנו גם מודעים לעניין שבאמת כל יום וכל חודש שעובר הוא מסוכן.
דקלה הראל: הדבר הראשון – החקיקה, נשמח שנפגש.
דקלה הראל: הדבר השני, אנחנו בתהליך בנייה בתכנית רחבת היקף שמשרד הפנים יוביל אותה עם כל הגופים שנמצאים פה.
דקלה הראל: כבר נפגשתי עם כולם, זה היה עם משרד הבריאות שהיא שופעת רעיונות, ארבע שעות של רעיונות טובים.
דקלה הראל: אנחנו נמשיך להיפגש.
דקלה הראל: ממש בנינו תוכנית מאוד מקיפה, דברים שבאמת נשמח שמשרד הפנים יוביל, כמובן, שזה דורש בקשת תקצוב ונשמח שנמשיך אחר-כך לשרת הפנים ובעזרת
דקלה הראל: כם להגיע לבקשות התקצוב האלה, חלקם מתוקצבים וחלקם עוד צריך לתקצב.
מיכל שיר סגמן: לכן ביקשתי לראות על מה מדובר תקציבית.
מיכל שיר סגמן: אגב, זה גם נכון למשרד הפנים, כי בסוף, כשאתה רוצה משהו, אתה צריך לראות מה כתוב על החשבונית כדי לדעת מה לדרוש, אולי דרישה מוגזמת.
מיכל שיר סגמן: גם אני כשאני באה ללחוץ בין אם זה על השרים, בין אם זה עם חבר הכנסת דוידסון, בסוף אתה צריך להבין כמה זה עולה, באמת.
מיכל שיר סגמן: אלה הם נתונים שהם חשובים.
דקלה הראל: אז באמת בנינו את זה.
דקלה הראל: נשמח שנוכל לשבת ולקדם את השלב הבא בנושא הזה עם משרד הפנים כדי שנוכל להגיש את התקציבים.
דקלה הראל: דבר אחרון שהוא כן יותר יישומי.
דקלה הראל: מחר זה יום האזכרה של השנה של אח שלי.
דקלה הראל: כל מי שפה כבר פגש אותי אינספור פעמים ויודע שהחיוך לא מש מפניי ולהט הרצון, וגם עאטף יודע את זה.
דקלה הראל: בימים האחרונים אני פשוט לא מפסיקה לבכות, אני רק מתחילה לעכל את מה שקרה.
דקלה הראל: אני רוצה לדעת שאנחנו עושים היום איזשהו צעד אמיתי שמשהו מתחיל לקרות בחופים הלא מוכרזים, שם אח שלי טבע, ושם ימשיכו לטבוע לפחות עוד 30 אנשים בעונת הרחצה הקרובה.
דקלה הראל: אנחנו הולכים עכשיו להיכנס לתקופת קיץ, זה בערך יוצא בממוצע של יום כן, יום לא, מישהו טובע.
דקלה הראל: אני רוצה לדעת שאנחנו יוצאים מפה עם ידיעה שיש לנו איזה חוף פיילוט חכם שיוצא כבר מהכוח אל הפועל.
דקלה הראל: בזמנו יאיר כבר אמר – אני מוכן מתוך הקול קורא הזה לחופים המוכרזים להקצות חלק מהכסף לחופים לא מוכרזים לפיילוט "חוף חכם".
דקלה הראל: יש לי כאן תקציב ממש מסודר שלקחתי ממועצה אזורית חוף הכרמל, מנהלת החופים, יחד עם מנהל חופים אחרים, כולל עם פול, שבעצם יעשה איזושהי מעטפת של התנדבות.
דקלה הראל: דיברתי על זה עם עאטף בהתחלה, הוא אמר שהוא ישמח לעשות איזשהו משהו יצירתי.
עאטף חיראלדין: עשיתי סיור עם הבחור הזה בחוף אשקלון.
דקלה הראל: אני מדברת על מועצה אזורית חוף הכרמל, אבל גם אשקלון.
עאטף חיראלדין: עשיתי את הסיור הזה שם, זה לא צלח.
עאטף חיראלדין: בואו נהיה קצת מציאותיים, לא צלח בגלל העלות שהוא קרוב ל-150 אלף שקל לכל התקופה עד סוף הקיץ.
עאטף חיראלדין: ראש הרשות אמר לי: לא, אני לא רוצה.
דקלה הראל: כמה שווים חיי אדם?
עאטף חיראלדין: אין לך ויכוח איתי.
מיכל שיר סגמן: מה שהוא אומר זה לא הוא – התקציב.
מיכל שיר סגמן: בחוף הכרמל אמרת שאין בעיה.
דקלה הראל: הם ישמחו.
דקלה הראל: הם מוכנים את כל - - -
מיכל שיר סגמן: אז למה לא לעשות את הפיילוט שאנחנו מסכימים?
עאטף חיראלדין: אני דיברתי איתו, אמרתי לו תסגור את זה כדי לקבוע פגישה עם ראש הרשות חוף כרמל כדי לקדם את הסיפור הזה.
עאטף חיראלדין: דרך אגב, חוף כרמל, לפני ארבע שנים, נתתי להם כסף מתוך התקציב ציוד הצלה ובטיחות למצלמות.
עאטף חיראלדין: יש להם מצלמות על עמודים - - -
מודי ברכה: גנבו אותם, אין מצלמות.
עאטף חיראלדין: אה, גנבו אותם, אתה אשם.
עאטף חיראלדין: היית סגן ראש המועצה.
עאטף חיראלדין: ..
מיכל שיר סגמן: השאלה האם אפשר לקדם את הפיילוט הזה באזור הזה לקיץ הקרוב לראות איך זה עובד, אם זה עובד.
מיכל שיר סגמן: אולי זה לא עובד, אנחנו לא יודעים, לא ניסינו.
עאטף חיראלדין: הפיילוט הזה יכול להצליח רק במידה ויהיה צוות התערבות, מה שנקרא, במקביל למצלמות האלה.
עאטף חיראלדין: מצלמות לא עוזרות.
עאטף חיראלדין: אז ראו...
מיכל שיר סגמן: אז היא אומרת שיש את זה.
זהבה רומנו: ההפעלה של המצלמות וצוות ההתערבות תומחר ב-300 אלף שקל לתקופת הקיץ.
זהבה רומנו: כולל כוח אדם לעונה.
מיכל שיר סגמן: לכמה קילומטרים של חוף?
זהבה רומנו: אם אינני טועה, הוא אמר משהו כ-10 קילומטר של חוף.
עאטף חיראלדין: לחוף כרמל – 36 קילומטר יש בחוף כרמל.
זהבה רומנו: סליחה, שני קילומטר.
זהבה רומנו: אבל אנחנו מדברים על שני קילומטר של חוף שהוא לא מוכרז, שהוא צמוד לחוף קיים.
עאטף חיראלדין: רוב החופים שלהם לא מוכרזים.
זהבה רומנו: אני חושבת ששווה לבחון את זה.
דקלה הראל: תודה רבה.
דקלה הראל: דבר אחרון.
דקלה הראל: דיברו כאן על שימת מעקה מהתורה, ואני רוצה לציין - - - מחויבים לעשות את כל מה שניתן לעשות, אפילו לטפל בבור בחול המועד בזמן החג.
דקלה הראל: מי שלא עושה את זה, במיוחד עם מדובר בסכנת חיים, כתוב שכל הדמים שנשפכו שם, מעלה עליהם הכתוב כאילו הם שפכו.
דקלה הראל: יש לנו אחריות אדירה, ואני מתחננת בכל לב, בואו ניקח עם שתי ידיים את האחריות הזאת ונתחיל לצעוד קדימה איתה.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה, תודה דקלה.
מיכל שיר סגמן: בבקשה, מודי.
מודי ברכה: גברתי היושבת-ראש, קודם כל תודה, תודה רבה על הזכות לדבר.
מודי ברכה: אני מייצג פה את פורום רשויות החוף שהיא התאגדות של כלל הערים והמועצות האזוריות לחופי הים.