GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מריה רבינוביץ': מצד שני, כשאנחנו בדקנו את הסטטיסטיקה המשטרתית, בדוח משטרתי כללי שהם מפרסמים מדי שנה, ראיתי שם שמדי שנה בכ-14%-15% מהתיקים מוגשים כתבי אישום באופן כללי.
מריה רבינוביץ': אז בתיקים האלה זה פחות.
מופיד מרעי: אין לנו מסקנות ברורות בנושא.
מופיד מרעי: נתון שווה בדיקה.
מריה רבינוביץ': השקף האחרון, ובזה אני אסיים, הוא העניין של הענישה, של פסקי הדין שהתקבלו בתיקים האלה.
מריה רבינוביץ': מתוך 355 תיקים שנפתחו בארבע השנים שבדקנו, נכון לאוגוסט 2021 התקבלו 19 פסקי דין, שמתוכם ניתנה הרשעה ב-14 תיקים.
מריה רבינוביץ': בסך הכול אנחנו מדברים על כ-5% מהתיקים שבהם יש פסק דין מתוך התיקים שנפתחו בארבע שנים, וזה נתון נמוך.
מריה רבינוביץ': תודה רבה.
מופיד מרעי: אגב, זה באמת מחזק את הבקשה שלך, חבר הכנסת מיקי זוהר, שצריך להיכנס לעובי הקורה בהכשרות ובכל מה שהעליתם.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לחדד.
מכלוף מיקי זוהר: בסוף יש פה שני נושאים שונים.
מכלוף מיקי זוהר: נושא אחד, מריה רבינוביץ' דיברה על נושא האלימות וכו' בתוך הגנים.
מכלוף מיקי זוהר: זה נושא שאנחנו שומעים עליו הרבה גם בתקשורת והוא מקבל באמת תהודה מאוד מאוד גדולה.
מכלוף מיקי זוהר: הנושא שאני מנסה לדבר עליו הוא דווקא נושא המטפלות, רמת המטפלות.
מכלוף מיקי זוהר: האם אנחנו יכולים לחיות במצב שבו בתוך גני הילדים יהיו מטפלות ללא הכשרה.
מכלוף מיקי זוהר: הדבר הזה קורה יום-יום.
מכלוף מיקי זוהר: בגלל המחסור במטפלות יום-יום אנחנו רואים מצב שבו מועסקות מטפלות ללא הכשרה בכלל, אפילו לא הכשרה בסיסית.
מכלוף מיקי זוהר: הן בחורות צעירות בגיל אחרי צבא, או אפילו לפני צבא, מתקשרים אליהן ומבקשים מהן להשלים ולטפל בילדים.
מכלוף מיקי זוהר: זה האוצר הגדול של חיינו, הילדים, ואנחנו לא רוצים לשים אותם בידיים ללא הכשרה.
מופיד מרעי: אתה מתכוון לסייעות.
מכלוף מיקי זוהר: כן, לסייעות.
מכלוף מיקי זוהר: הדרך לפתור את זה, וזאת צריכה להיות מסקנת הדיון ועל זה אני רוצה לדבר – לא שהנושא השני הוא פחות חשוב, הוא חשוב, אבל הוא כן מקבל הרבה מאוד כותרות והרבה מאוד תשומת לב – אנחנו צריכים לעשות מעשה.
מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים להביא את זה למצב שאין סיטואציה שבה מטפלת שלא עברה הכשרה בסיסית הועסקה.
מכלוף מיקי זוהר: כי אם מישהו בחר להעסיק אותה, הוא ישלם מחיר עצום על כך, אם זה בקנס או אם זה בשלילת רישיון עבודה או אם זה באין-ספור דברים.
מכלוף מיקי זוהר: ברגע שהדבר הזה יקרה לא תהיה ברירה, יעסיקו בנות ואני מקווה גם בנים שיעברו את ההכשרה, וכך הילדים שלנו יהיו מוגנים יותר.
מכלוף מיקי זוהר: זה האירוע המרכזי.
מופיד מרעי: אתה צודק מאוד.
מופיד מרעי: בהמשך לדברים שלך, חבר הכנסת זוהר, אנחנו עוברים למטה המאבק נגד ההתעללות בגיל הרך.
מופיד מרעי: אלונה דניאל, לא נמצאת איתנו.
מופיד מרעי: בבקשה, מור דקל, יושבת-ראש העמותה הישראלית למען הילד בגיל הרך.
מור דקל: צהריים טובים.
מור דקל: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מיקי זוהר על הדיון הזה.
מור דקל: כמו שיש האנשים שנשארים בצל, האפורים, זה בדיוק התחום הזה.
מור דקל: אנחנו תמיד אוהבים לדבר ולדון על הקצה כשכבר התגלתה התעללות או קרה משהו, או להעביר את הנושא למשרד החינוך.
מור דקל: אבל בואו נדבר על המצב הקיים בשטח.
מור דקל: אנחנו נמצאים כרגע בסיטואציה של ביצה ותרנגולת.
מור דקל: מצד אחד יש לנו חוסר אדיר בכוח אדם, נשים לא רוצות לעבוד במקצוע הזה, נשים לא רוצות לחזור.
מור דקל: נשים, עם כל ההכשרה והתנאים, יש גם משבר אי-אמון אדיר בין הורים למסגרות היום, שגם נשים ראויות ואיכותיות, ויעידו כאן גם חבריי, מסגרות מעולות היום סוגרות מאלף ואחת סיבות – רגולציה, הוצאות, חוסר כוח אדם וחוסר האמון.
מור דקל: צריך להבין שנכון, יש הכשרות וזה נכנס לחוק הפיקוח, וגם היום בדיונים עם משרד החינוך לאור המעבר הם מתכוונים גם לתת את זה, וגם בשיתוף הפעולה עם הרשויות המקומיות.
מור דקל: אבל עדיין, אם היום בעלת גן פרטי צריכה להוציא ארבע עובדות להכשרות, מתי היא תוציא אותן?
מור דקל: האם בזמן המשמרת, כאשר אין לה גם ככה כוח אדם לשמור על הילדים?
מור דקל: האם היא תוציא אותם אחר הצהריים, ואז היא תצטרך לשלם להם גם על שעות העבודה האלה, שגם ככה אף אחד לא מתחייב בפניה שלמחרת הם יישארו אצלה בעסק?
מור דקל: יש פה רפורמה וחשיבה גדולה שצריך לעשות, כי אנחנו כבר מתחילים לדון על התקציב הקרוב.
מור דקל: זה משהו שהולך לעלות כסף והמדינה תצטרך להכניס את היד לכיס עמוק מאוד, עם אומץ רב, ולהגיד שקודם כל נושא החינוך במדינת ישראל הוא אחד הדברים הכי חשובים שיש לנו כחברה וכביטחון אזרחי וכביטחון כלכלי, וזה העתיד שלנו.
מור דקל: אנחנו צריכים להתחיל להשקיע בעובדות ובמטפלות, ואני מסכימה מאוד עם מה שחברת הכנסת קטי שטרית אמרה על מקצוע הגננת.
מור דקל: גננת זאת הכשרה, לא כל אחת יכולה להיקרא גננת.
מור דקל: אני כל הזמן פונה גם לכתבים שמפרסמים: התגלה מעון וכך עשתה הגננת, ואומרת שהיא לא גננת.
מור דקל: צריך לתת גם את הכבוד למי שלמדה את המקצוע ונכנסה למשרד החינוך והיום מנהלת גן.
מור דקל: אבל אסור לזלזל גם בפרופסיה של אלה שכן עובדות היום עם ילדים.
מור דקל: הן מחנכות מגיל הינקות, וצריך גם לזה לתת את השם.
מור דקל: קודם כל יש פה ההיבט המניעתי שאנחנו צריכים לחשוב איך לא להגיע למצגות האלה שרואים כאן את מקרי ההתעללות ודנים גם בוועדה במקביל אלינו על מה קורה בפרקליטות.
מור דקל: אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מחיים את המקצוע, איך אנחנו מונעים את אי הרצון להיכנס לשוק הזה וכן לגרור עוד ועוד נשים ואנשים ראויים לעבוד.
מור דקל: חברתי חברת הכנסת, גם לא דיברת על מה שאנחנו כל הזמן דנים, שיש המון נשים מוכשרות עם הכשרה גם במגזר הערבי שלא מוצאות עבודה, כי לדוגמה בתל אביב או באזורים במרכז לא רוצים אותן בגנים.
מור דקל: אז צריך לחשוב גם על הפתרונות האלה.
אימאן ח'טיב יאסין: לכן אמרתי שאין מחסור.
אימאן ח'טיב יאסין: אם לוקחים את כל ההכשרות, אין מחסור, כי יש אלפי נשים מוכשרות.
מופיד מרעי: נכון, כי במגזר הערבי יש יותר ובמגזר היהודי יש פחות.
מור דקל: אז צריך לחשוב על רפורמה גדולה איך עושים מהפכה בפרופסיה של המקצוע, איך אנחנו נותנים פה דגש על המשמעות ועל יוקר המקצוע, וגם לעזור לגנים הפרטיים להרים את הראש מעל המים כדי לגייס עוד ועוד אנשים.
מור דקל: הנושא עבר למשרד החינוך, מדברים פה על הרפורמה שהשלב הבא זה גם הורדת יחס מטפלות ילד.
מור דקל: אין מטפלות, איך נביא אותן?
מופיד מרעי: יש לכם תוכנית בסיסית?
מופיד מרעי: מה האלמנטים שהופכים את התוכנית הבסיסית שלכם, או אפילו תוכנית מלאה, למשהו יותר אטרקטיבי?
מופיד מרעי: את אומרת, אנחנו צריכים בסופו של דבר להכניס אלמנט שיהפוך את המקצוע לאטרקטיבי לדרישות של המקצוע.
מופיד מרעי: האם יש לכם תוכנית כזאת?
מופיד מרעי: האם אתם בתוך העניין הזה?
מופיד מרעי: אם כן, האם יש עלות?
מור דקל: יש לנו גם תוכנית ששלחנו לוועדה, ויש עלות יפה מאוד.
מור דקל: יושבת כאן חברתי עו"ד ניצן כהנא מקרן ברל כצנלסון, ואנחנו גם כתבנו את מסמך המדיניות עם המלצה עם תקציב לעשר השנים הקרובות על איך אנחנו רואים את זה מההיבט המקצועי והכלכלי כדי לעשות מעבר ראוי למשרד החינוך.
מור דקל: מעבר לכך, כמו שאמרתי קודם, מדברים עכשיו על התקציב הקרוב.
מור דקל: בתקציב הקרוב צריך קודם כל לפתוח מהר ועכשיו את ועדת המחירים שמדברים עליה כל הזמן.
מור דקל: כי ברגע שיהיה דיון בוועדת המחירים וירימו את השכר למטפלות, המשמעות של ועדת המחירים תהיה לכל השוק, גם לסקטור הפרטי בסוף.
מור דקל: בנוסף לכך צריך גם לעשות הסברה ציבורית, ועל זה אני מדברת עוד בתקופת חוק הפיקוח וחוק המצלמות.
מור דקל: לא נעשית הסברה.
מור דקל: הכנסת, המדינה, משלמת המון כספים על הרבה הסברות, אבל אף אחד לא עושה הסברות מאסיביות גם להורים על משמעות התפקיד ועל משמעות המסגרות של מעונות היום, גם הפרטיים וגם המפוקחים.
מור דקל: הורים היום צריכים לדעת את החוקים הקיימים.
מור דקל: אנחנו עד היום מקבלים פניות שהורים אפילו לא מבינים מה זה חוק המצלמות.
מור דקל: הורים אומרים: היא צעקה על הילד.
מור דקל: רגע, בואו שנייה נחשוב, בואו נבין את המשמעות של מה התפקיד של ההגדרה של מי שיושבת שם ומטפלת לך בילד.
מור דקל: בואו נחזיר את האמון באמת בין ההורים למסגרות.
מור דקל: אז אמרתי תקציב, גם ועדת המחירים, גם העלאת השכר.
מור דקל: תשתמשו ברשויות המקומיות, יש עכשיו גם תקצוב שמשרד החינוך נתן להביא תפקיד לכל רשות מקומית ומועצה מקומית.
מור דקל: יאללה, תתחילו להכניס את הכסף ולהניע, אין לי מילה יותר יפה בפוליטיקלי-קורקט להגיד את זה.
מור דקל: כמובן ששלחנו לוועדה את כל המסמכים שלנו.
מופיד מרעי: אני מאמין שכל מה שנשלח לוועדה יילקח בחשבון.
מופיד מרעי: אלה נתונים חשובים מאוד.
מופיד מרעי: חשוב לנו גם לשמוע התייחסות של משרד החינוך ומשרד העבודה, אם יש פה נציגים שלכם.
מופיד מרעי: יש פה גם ארגון הגננות והמחנכות?
דורית חזן: כן.
מופיד מרעי: אני מבקש שתדברי בקצרה, שיהיה גם זמן לאחרים.
מופיד מרעי: כי כל מי שיושב פה מסביב לשולחן רוצה להתייחס.
דורית חזן: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו, כי נאמרו כאן הרבה דברים נכונים.
דורית חזן: הילד שלי היום בן 27.
דורית חזן: כשאני חוויתי את מצב ההתעללות כשהוא היה בן ארבעה חודשים אצל מטפלת שלו, כאימא לא ידעתי מה אני צריכה לעשות וחשבתי בתמימותי שהמדינה באמת צריכה לדאוג לי בכל הנושא שאני אגיע ואהיה שקטה וסמוכה ובטוחה.
דורית חזן: וכשאני מסתכלת על טייסים, ואני בכוונה מתייחסת אליהם כי הם היחידים שעוברים הכשרה לאורך כל הדרך, עוברים מבחני בדיקה וכשירות לאורך כל הדרך – אני הייתי רוצה כגננת שהמפקחת שלי היא לא מפקחת על חומר, היא לא צריכה לבדוק אותי כמותית, היא צריכה ללוות אותי, היא צריכה לעבור תהליך של לדעת איך לעזור לי בתקשורת בין-אישית, היא צריכה לעבור תהליך של גישור שאוכל לעמוד מול ההורים.
דורית חזן: אני הייתי רוצה לדעת כגננת שאני יכולה לגעת בכל ילד וילדה ויקטינו את מספר הילדים בכל כיתה ל-25-20 ילדים בגן חובה.
דורית חזן: יש מחקרים שמדברים על מה צריך לעשות ואיך צריך לעשות.
דורית חזן: מעבר לזה, יש מסמך של תשתית חינוכית שאני כבר 10 שנים לפחות מגישה אותו לכל כנסת מחדש.
דורית חזן: אנחנו משפרים אותו ומייעלים אותו.
דורית חזן: המסמך הזה אומר איפה צריך להשקיע את הכסף.
דורית חזן: היום התקציב מספר 1 במדינת ישראל הוא בחינוך, הוא שווה ערך לתקציב הביטחון.
דורית חזן: הבעיה שלנו, שאנחנו לא מנתבים את הכסף למקום הנכון.
דורית חזן: ואני רוצה להגיד משהו שיכאב כאן אולי לאנשים, ובעיקר למשרד החינוך.
דורית חזן: יש קומה במשרד החינוך שנמצאת למעלה, גבוה, שבה צריך להוריד את כל הכספים למטה – לגננת, לסייעת.
דורית חזן: הכנסתם את המטפלות, מה עם הסייעות?
דורית חזן: אני כגננת היום מחסירה מהגן.
דורית חזן: יש מישהו שמפקח על מי שמחליפה אותי?
דורית חזן: יש מי שנקרא מעוף, כל מי שיש לה דופק ותעודת זהות יכולה להיכנס ולהחליף את הגננת.
דורית חזן: גננת שעברה הכשרה של ארבע שנים, שעוברת כל שנה השתלמות של 30 שעות לפחות, שעוברת הכשרה של עזרה ראשונה, שעוברת את כל ההכשרות, וכל הורה כמו חשופית עם גרגר מלח הכי קטן יכול להביא את הנתון הזה שהראו כאן היום על כך שאנחנו נמצאות חשופות ולהתלונן עלינו בלי שבאמת יש שחר לדברים.
דורית חזן: לצערי זה ייגמר בחוסר הוכחות ולא בחוסר אשמה, וזה תהליך מכוער מאוד שאני לא מאחלת לאף אחד להיכנס אליו.
דורית חזן: שאף אחד לא ייכנס ללשון הרע של הורה.
דורית חזן: אם אנחנו היום כמדינה נהיה אחראים על חוק הגננת מהתחלת ההכשרה שלה – ואני מצטערת מאוד, מיקי, זה לא שבועיים, זה שנים על שנים.
דורית חזן: מטפלת צריכה להיות היום עם תואר ראשון, תתחילו מזה.
דורית חזן: בואו ניתן תשתית של ארבע שנים איך להכשיר את האנשים בתוך המסגרת, ולכל אלה שרוצות להיות גננות, שרוצות לטפל בגיל הרך, שיעשו מבחני אישיות, מבדקים, בלי לחסוך בכספים, אפילו לא שקל, בטח לא על הילדים שלנו.
מופיד מרעי: בסופו של דבר ההורים צריכים להיות שקטים שהילד שלהם נמצא בידיים טובות.
מופיד מרעי: זה אפשרי.
מופיד מרעי: בשביל הגילוי הנאות אגיד שאני גם מתנדב בכפר הילדים הדרוזי בחורפיש, הוא הכפר של מפעל הכשרת ילדי ישראל מזה 25 שנה.
מופיד מרעי: הייתי שם כמעט בכל התפקידים, נשיא העמותה, אנחנו מלווים אותם, מתרימים, ושם עושים הכנות מדוקדקות ומדויקות, מה עוד שאלה ילדים שאין להם קורת גג, שמביאים אותם מכל מיני מקומות.
מופיד מרעי: לכן הרגישות הזאת קיימת, היא חייבת להיות, ואני אומר שזה אפשרי לעשות הכשרה מתאימה לגוף עצמו.
מופיד מרעי: הילדים נמצאים בהרבה מוסדות ולא רק בגנים ובפעוטונים.
מופיד מרעי: אז אני מסכים איתך.
דורית חזן: מגיל לידה ועד שש חייב להיות שינוי משמעותי.
דורית חזן: ולהכשיר גם אותנו כהורים, המדינה צריכה ללוות אותנו מרגע שאנחנו נכנסנו להיריון.
דורית חזן: האבא והאימא, האימא והאימא, לא משנה איזה סוג משפחה, ללוות אותנו מתחילת הדרך.
דורית חזן: כי כמו שראינו בקורונה, הקורונה באה להגיד שהאלימות לא נמצאת רק בגנים, היא נמצאת גם במשפחות, היא העלתה את האלימות כלפי נשים.
דורית חזן: אני רוצה לחנך מחנכים, להכשיר מחנכים.
מופיד מרעי: אני מסכים איתך.
מופיד מרעי: אגב, לאוכלוסיות המוחלשות, כפי שמוביל יושב-ראש ועדת הכלכלה מיכאל ביטון, בסופו של דבר הלוואי שנגיע למצב של חינוך חינם והכשרת מחנכים חינם בגילאים האלה, ואז התוצאות יהיו טובות בעשרות מונים מאשר ההשקעה.
מכלוף מיקי זוהר: אני רק רוצה לחדד בהקשר לדברים שדורית אמרה בהקשר לכך שכל מי שיש לה דופק יכולה להפוך להיות מטפלת או גננת.
מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה שתיקחו את המשפט הזה ותכפילו אותו פי עשרה במגזר החרדי.
מכלוף מיקי זוהר: לא ציינו את זה קודם, דיברנו על המגזר הכללי, אבל אני רוצה שתבינו שהמצוקה במגזר החרדי היא יותר חמורה.
מכלוף מיקי זוהר: שם כמעט ואין מטפלות, וכל מי שכמו שהגדרת היא עם דופק, שגם אין לה מושג בטיפול בילדים, יכולה להפוך להיות מטפלת.
מכלוף מיקי זוהר: הדבר הזה הוא לא פחות מסכנה לילדים עצמם.
מכלוף מיקי זוהר: גם האירוע הזה שקרה בקריית גת קרה בגן חרדי, ולצערי הרב הדבר הזה קורה כנראה בכל המגזר החרדי.
מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע מה קורה בתוך המגזר הערבי, אולי חברת הכנסת יאסין יודעת יותר טוב האם שם באמת מקפידים להעסיק מטפלות עם הכשרה מסוימת או לא.
אימאן ח'טיב יאסין: סוג של הכשרה יש.
מכלוף מיקי זוהר: השאלה אם בעלי המעונות במגזר הערבי מקפידים להעסיק מטפלות עם הכשרה.
אימאן ח'טיב יאסין: מקפידים, אין להם ברירה.
אימאן ח'טיב יאסין: על כל משרה שמפרסמים יש קרוב ל-150 מגישות מועמדות.
מופיד מרעי: הייתי מפרסם עוזרת, סייעת, מקבל 40 קורות חיים.
אימאן ח'טיב יאסין: במקומות מסוימים זה הגיע ל-140.
דורית חזן: זה לא קשור למגזרים, זה גם קורה במרכז.
דורית חזן: אין כוח אדם.
מכלוף מיקי זוהר: דבר נוסף שיש לומר, עם כמה שאנחנו רוצים לשמור על הפרטיות של הילדים ושל המטפלות, נושא המצלמות הוא נושא שצריך לשקול אותו ברצינות.
מכלוף מיקי זוהר: נכון, אתה פוגע בסופו של דבר בזכויות פרט באופן מסוים, אבל כשזה מקום עבודה וכשאנחנו יודעים שהילדים נמצאים בסביבת עבודה, זאת אומרת שהמטפלות עובדות בשביל לשמור עליהם ואנחנו רוצים שהילדים יהיו מוגנים, נושא המצלמות חייב להיות אופציה רצינית על השולחן כדי לשמור על בריאות הילדים.
דורית חזן: זה הוכח כלא יעיל.
דורית חזן: זה לא פותר את האלימות, אלא אולי בדיעבד נמצא את הנתון ונוכיח שהיא אכן הכתה.
דורית חזן: אני רוצה מראש לא להכניס אף אדם שעלול חלילה להרביץ.
דורית חזן: הייתי רוצה לתת לאותה אישה, לאותה גננת, לאותו אדם שנכנס לטפל בילד שלי, את הכלים האמיתיים לפתור את הבעיה.
דורית חזן: כי אני מאמינה שיסוד האדם הוא טוב, לא שיסוד האדם הוא רע.
דורית חזן: אני התחלתי כמטפלת.
מופיד מרעי: חבר הכנסת רון כץ, בבקשה.
רון כץ: תודה רבה על הדיון החשוב הזה.
רון כץ: אני גם רואה הרבה נציגים שהנושא הוא בליבם.
רון כץ: כמי שהגיע מתחום החינוך, הייתי ראש מינהל חינוך בעיר גדולה והקמתי שם את היחידה לגיל לידה עד שלוש, אני מבין את הקושי גם של מי שהוא חלק מהענף הזה, שבאמת רואים את הטוב.
רון כץ: כי צריך להבין שהקומץ הזה באמת מכתים ענף טוב וענף גדול, ואני לא מתכחש לזה.
רון כץ: אבל עם זאת מדובר בחסרי ישע שחייבים לעזור להם, וברור שחייבים להשקיע בהכשרות והמדינה צריכה להיכנס לזה ורשויות מקומיות צריכות להיכנס לזה.
רון כץ: וכל רשות מקומית צריכה להקים יחידה של אפס עד שלוש, כי כך נכון לעשות, ולהכשיר את הצוותים בעיר שלה.
רון כץ: אבל יש לנו גם אחריות כלפי הילדים ואנחנו לא יכולים להגיד שנעשה רק הכשרות ולא נפקח על הצד השני.
רון כץ: אני חושב שחוק המצלמות הוא חוק חשוב, אבל הוא לא חוק טוב, הוא לא חוק מושלם, כי צריך לחדד אותו וצריך לעשות אותו הרבה יותר טוב.
רון כץ: אני כן חושב שצריך לדעת כל מה שקורה במקום שנמצאים בו חסרי ישע.
רון כץ: אין בכלל ספק בזה.
נירה רכלבסקי: אין סנקציה ישירה בחוק הזה.
רון כץ: אין, ובגלל זה אני עובד יחד עם חברת הכנסת סילמן, שאנחנו גם יו"ר משותף של השדולה לגיל הרך, בדיוק על הנושא הזה.
רון כץ: אנחנו רוצים לחדד אותו כדי שיהיה יותר אפקטיבי.
רון כץ: שמעתי את הדברים, שדווקא במקומות עם המצלמות מצאו דברים, נכון, אבל כך מצאו את הדברים, כי אם לא היו מצלמות אי אפשר היה להוכיח את זה.
רון כץ: ראו איזשהו סממן, ועם הסממן הזה פתחו מצלמות.
רון כץ: תארי לעצמך שהיו רואים סממן ולא היו מצלמות, אני יכול לומר לך, לא היו עושים כלום.
רון כץ: לכן חייב שיהיו מצלמות.
רון כץ: חייבים גם לתגבר את הערנות של המערכת.
רון כץ: היום ברגע שפותחים תלונה עד שבאמת קורה איתה משהו עובר זמן רב מדי.
רון כץ: מהרגע שכבר יש תלונה והיא במשטרה עד שהפרקליטות עושה איתה משהו עובר יותר מדי זמן.
רון כץ: כל התהליך הזה הוא תהליך לא טוב.
רון כץ: אני גם חושב שהעונשים צריכים להיות הרבה יותר מחמירים ואני שמח שבתי המשפט מאמצים את זה לאט לאט, אבל אני חושב שכל מי שעוסק בגיל הרך צריך לדעת שהעונשים יהיו במקסימום של החוק, והחוק הזה גם צריך לעלות.
רון כץ: כל הפוגע בנפש רכה של ילד בגיל הרך צריך להיענש במקסימום שמדינת ישראל יכולה להעניש אותה.
רון כץ: אני רוצה לסיים דווקא בצד החיובי של הדיון, כי מי שנמצא פה דווקא רואה את הצד החיובי של הנושא הזה.
רון כץ: יש פה מור דקל שמובילה את הנושא הזה ברמה הארצית, וגם עבדה איתי ברמה המקומית ויחד הקמנו את היחידה, ויש פה הרבה מאוד ארגונים שרוצים לעשות טוב עבור הילדים האלה ואומרים שקשה להביא את הצוותים, וגם אלה שהבאת הם שחוקים, תשקיעו בהם, תנו להם, תנו להם מוטיבציה לבוא לעבודה שלצוותים יהיה טוב ולילדים יהיה טוב.
רון כץ: וזה הכלל שאני מבקש לסיים איתו.
רון כץ: כשלעובד טוב לילד טוב, ואנחנו צריכים לעשות כל מה שאנחנו יכולים בשביל להגיע לתוצאה הזאת.
מופיד מרעי: משרד החינוך, בבקשה.
מופיד מרעי: אני מבקש שתתייחסו פה לדברים שעלו, ובעיקר למה שעלה כאן לגבי ההכשרה, תוכן ההכשרה.
מופיד מרעי: עלו פה כל מיני דעות, הכשרה אקדמית, לא אקדמית.
מופיד מרעי: דיברתי על חליפה שמתאימה.
מופיד מרעי: בבקשה, הכדור אצלכם.
נועה צור ברוש: צהריים טובים.
נועה צור ברוש: אני פרויקטורית המעבר של מעונות היום למשרד החינוך.
נועה צור ברוש: אני מקווה שאני אתן פה כמה תשובות לחבר הכנסת מיקי זוהר ולכולם.
נועה צור ברוש: כבר כמה חודשים שמשרד החינוך עובד מסביב לשעון.
נועה צור ברוש: המעבר הזה הוא מאתגר.
נועה צור ברוש: בימים האחרונים, מה-24 בינואר, שהסמכויות עצמן עברו, אנחנו כבר עובדים בטורבו.
נועה צור ברוש: אתן קצת נתונים.
נועה צור ברוש: אנחנו מדברים על 50,000 מטפלות מחנכות.
נועה צור ברוש: אנחנו מדברים על 27,000 סייעות בגנים.
נועה צור ברוש: זה קהל היעד שלנו להכשרות.
נועה צור ברוש: אנחנו מתייחסים לכולם.
נועה צור ברוש: מתוך המספרים הללו, 70% עם הכשרה תיכונית ומטה, 7% בלבד עם תואר ראשון.
נועה צור ברוש: מתוך 5,900 מעונות יום שהגישו בקשה לרישיון, עם סמל והפרטיים, לפני שהם מגישים בקשה לרישיון הם צריכים להוכיח שהם עברו 14 שעות קורס של התנהלות בטוחה ו-22 שעות קורס של עזרה ראשונה.
מופיד מרעי: זה מעבר להכשרה?
נועה צור ברוש: אלו ההכשרות הבסיסיות שהם מחויבים לעשות כשהם מבקשים בקשה לרישיון.
נועה צור ברוש: בנוסף לזה יצרנו מסלול קידום מקצועי עד התואר הראשון.
נועה צור ברוש: כל מי שדיבר פה על הפרופסיה והאופק המקצועי, זאת בהחלט המטרה שלנו.
נועה צור ברוש: אבל זה לטווח הרחוק.
נועה צור ברוש: אנחנו עכשיו צריכים לתת גם מענה למחר בבוקר.
נועה צור ברוש: הקורס שהתקנות מחייבות של 220 שעות, בחודש הקרוב יתחיל רישום של מטפלות מחנכות וסייעות ללמוד את הקורס הזה.
נועה צור ברוש: המטרה היא שזה יהיה קורס מקוון, יהיה פיסית, ו-70 שעות יהיה הדרכה או ליווי של מדריכה פדגוגית בתוך המעון עצמו.
מופיד מרעי: זה שונה מהכשרות קודמות?
נועה צור ברוש: לגמרי.
נועה צור ברוש: עד עכשיו היה אפשר רק לגשת למבחן האקסטרני, לעשות אותו ולקבל תעודה, בכלל בלי ללמוד.
נועה צור ברוש: פה, מעבר לכך שמי שהולך להעביר את הקורסים האלה הן כל המכללות לחינוך שמוכרות על ידי משרד החינוך, ויש אפשרות להמשיך איתן גם עד תואר ראשון, המסלול מאפשר צבירה של הקרדיטציה.
נועה צור ברוש: זאת אומרת שכבר מהמודולה הראשונה של 220 השעות שהחוק מחייב, מטפלות יוכלו להתחיל לצבור נקודות זכות לתואר ראשון.
נועה צור ברוש: זאת אומרת, אנחנו כבר יוצרים פה איזשהו אופק עתידי מקצועי.
מופיד מרעי: רצף כזה שבסוף יכול להביא אותם לתואר ראשון.
מופיד מרעי: לזה אתה מתכוון, חבר הכנסת זוהר?
מופיד מרעי: זה הכיוון שאתה מכוון אליו?
נועה צור ברוש: הקורס של 220 השעות הוא הקורס שחוק הפיקוח מחייב, וזה מה שאנחנו נעשה.
מכלוף מיקי זוהר: זה הקצר.
נועה צור ברוש: בדיוק.
נועה צור ברוש: זה הקורס הראשון, המיידי, המבוא.
נועה צור ברוש: אחר כך כל מודולה יש אפשרות להעמיק בחומר המקצועי.
מכלוף מיקי זוהר: מה קורה במצב שבו מישהו מעסיק מישהי ללא הכשרה?
מופיד מרעי: ניתן לה לסיים את ההכשרה ואחר כך נעבור לפיקוח.
מופיד מרעי: כל נושא הפיקוח כחוט השני עובר בכל הארגונים החלשים בזה.
מופיד מרעי: כל פעם זה עולה מחדש בכל הארגונים.
נועה צור ברוש: אני אמשיך עם ההכשרות, ונמצא פה גור שאחר כך ידבר על הפיקוח.
רון כץ: אתה יודע כמה מפקחים יש בכל מחוז מרכז?
רון כץ: אתה לא רוצה לדעת.
מופיד מרעי: בלי שתגיד, רע מאוד.
נועה צור ברוש: המטרה שלנו היא להכשיר 9,000 מטפלות מחנכות וסייעות בשנה הראשונה.
נועה צור ברוש: מעבר לזה, ומור דיברה על זה, אנחנו כרגע בונים תשתית ברשויות.
נועה צור ברוש: זאת אומרת שבכל רשות הולכת להיות מנהלת תחום של לידה עד שלוש.
רון כץ: מה הקריטריונים לאותה פונקציה?
נועה צור ברוש: אנחנו עכשיו כותבים אותה, אבל מן הסתם אלה קריטריונים דומים לקריטריונים שכבר קיימים למנהלת שלוש עד שש בכל רשות מקומית.
רון כץ: השאלה היא אם זה לא יהיה נוסף לתפקיד של אגף גני ילדים, או שבאמת יבנו.
נועה צור ברוש: לא.
נועה צור ברוש: זה תקן מלא שנותנים ללידה עד שלוש, בכוונה להתמקד בגיל הזה.
מופיד מרעי: האם מגיל שלוש עד שש זו אותה רכזת שקיימת היום, או שאתם מוסיפים עוד תקן?
מופיד מרעי: האם יש תקצוב לכל התוכנית הזאת במשרד החינוך?
נועה צור ברוש: אתחיל מזה שגם הקורס של 220 השעות מתוקצב וממומן על ידי המדינה לכל המטפלות מחנכות, במעונות עם הסמל והפרטיים.
נועה צור ברוש: בנוסף לכך אנחנו גם תקצבנו תמריץ כדי לעודד את כל המטפלות והמחנכות להירשם לקורסים, וכמובן המטרה היא לעשות את זה הכי נגיש שאפשר כדי שהמטפלות לא יצאו באמצע היום.
נועה צור ברוש: אנחנו מודעים למשבר הקיים בכוח האדם.
נועה צור ברוש: אכן התקן ממומן.
נועה צור ברוש: תקן מלא לכל רשות שיעסוק וינהל את כל התחומים שקשורים ללידה עד שלוש, בנוסף לתקן הקיים בכל רשות של שלוש עד שש.
נירה רכלבסקי: זה תקציב שקיבלתם?
נועה צור ברוש: כל זה מתקציב שהתקבל, 200 מיליון בבסיס התקציב.
נועה צור ברוש: מעבר לזה יש הדרכה פדגוגית שהמשרד יסבסד ארבע שעות בחודש בכל מעון שיש לו רישיון.
נועה צור ברוש: גור, אתה תרחיב על הפיקוח.
גור רוזנבלט: שלום וצהריים.
גור רוזנבלט: אני סמנכ"ל משרד החינוך והממונה על המעונות.
גור רוזנבלט: משרד החינוך קיבל לאחרונה לאחריותו את נושא המעונות ונכנסנו לעבודה מאוד נמרצת בנושא הזה.
גור רוזנבלט: הנושא הראשון שאנחנו עובדים עליו הוא כמובן הרישיונות.
גור רוזנבלט: היום אין רישיונות למעונות במדינת ישראל.
גור רוזנבלט: אנחנו צריכים לשחרר איזשהו פקק של בערך 5,000 מעונות, מצב קיים צריך לומר.
גור רוזנבלט: אנחנו נשחרר אותו בהקדם.
גור רוזנבלט: לא נעשה את זה בצורה שבה אנחנו רגילים לעשות בבתי הספר ובגני הילדים.
גור רוזנבלט: אנחנו רגילים לבדוק בית ספר וגן ילדים ואז לתת לו רישיון.
גור רוזנבלט: כאן אנחנו ניתן רישיונות על סמך הצהרות מבקשי הרישיון ומיד אחר כך ניכנס לפעולה של פיקוח ובקרה על כל המוסדות שיקבלו מאתנו את הרישיונות.
גור רוזנבלט: בנוסף לצוותים שקיימים היום במחוזות אנחנו נגייס עוד בערך 80-70 בקרים באמצעות חברות חיצוניות שכבר נבחרו במכרז והם יתחילו לעשות בקרות מסודרות על כל המסגרות של המעונות, כל המסגרות שכבר פנו אלינו.
מופיד מרעי: יש גם בקרה ופיקוח על ההצהרה?
מופיד מרעי: כי אתם אומרים שאת ההיתר אתם מתכוונים לתת בהתאם להצהרה.
מופיד מרעי: יש מנגנון פיקוח על ההצהרה עצמה?
מופיד מרעי: על המצהיר עצמו?
גור רוזנבלט: מה הכוונה למצהיר?
מופיד מרעי: יש לי מעון, אני עכשיו צריך להצהיר.
מופיד מרעי: האם אני מקבל טופס ואני ממלא את הטופס, כן או לא, ואתם לפי הטופס הזה אומרים מאושר או לא מאושר, או שיש מנגנון בקרה שמחייב את המצהיר להצהיר את ההצהרות שלו שאתם תוכלו באמת לתת את רישיון?
גור רוזנבלט: יש לנו הרבה מאוד מנגנונים מהסוג הזה.
גור רוזנבלט: זה לא המקום לפרט.
מופיד מרעי: שאלתי שאלה, כן או לא.
גור רוזנבלט: המטרה שלנו היא להשוות את רמת הפיקוח והבקרה שיש לנו בבתי הספר ובגני הילדים גם לגבי המעונות.
גור רוזנבלט: אתן דוגמה, נניח נושא הבטיחות.
גור רוזנבלט: מי שמבקש מאתנו היום רישיון לבית ספר, אז בנושא הבטיחות הוא מצרף הצהרה מטעמו.
גור רוזנבלט: אבל זו לא הצהרה מטעמו של המבקש, אלא הוא חייב לצרף הצהרה של יועץ בטיחות מוסמך שנמצא ברשימת המוסמכים של משרד החינוך.
גור רוזנבלט: הוא מגיש את ההצהרה ומצרף אותה לבקשה, ורק אז אנחנו מעבירים אותה.
גור רוזנבלט: גם אז אנחנו הולכים אחר כך לשטח ובודקים.
מופיד מרעי: כלומר, יש מנגנון פיקוח לפני שאתם מאשרים.
גור רוזנבלט: לא עכשיו.
גור רוזנבלט: על 5,000 הרישיונות שנמצאים כרגע במערכת, מצב שקיבלנו אותו כשקיבלנו את המעונות לפני פחות מחודש, אנחנו ניתן את הרישיונות על סמך ההצהרות ואנחנו נצא מיד לבדיקה.
גור רוזנבלט: נאמר כאן שהכמות של המפקחים היא קטנה, וזה נכון, ולכן כמו שאמרתי אנחנו נגייס הרבה מאוד בקרים גם במיקור חוץ.
גור רוזנבלט: אנחנו נעשה הרבה מאוד בקרות.
גור רוזנבלט: אני מזכיר שזה לגבי ה-5,000, אולי קצת יותר, כאלה שכבר פנו למדינה וביקשו רישיון.
גור רוזנבלט: אנחנו יודעים שיש עוד כמה אלפי מוסדות שבכלל לא פנו אלינו.
גור רוזנבלט: לגבי המעונות האלה שטרם פנו אלינו, אנחנו גם נעשה עבודה כדי להגיע אליהם וגם לעודד אותם לפנות אלינו ולבקש רישיון.
גור רוזנבלט: הרעיון הוא שבסופו של דבר ניצור מיתוג כזה שמעון במדינת ישראל זה מעון ברישיון.
גור רוזנבלט: כמובן אנחנו מדברים על מעונות של שבעה ילדים ומעלה, מה שפחות משבעה ילדים לא נמצא תחת חוק הפיקוח.
מכלוף מיקי זוהר: כמה דוחות ניתנו בשנת 2020 ו-2021 לבעלי מעונות שהעסיקו מטפלות ללא הכשרה?
גור רוזנבלט: אני מזכיר שמשרד החינוך קיבל את נושא המעונות לפני פחות מחודש.
מופיד מרעי: ניתן למשרד העבודה שיענה על השאלה הזאת.
גור רוזנבלט: בדיוק.
גור רוזנבלט: אני מציע שלא אנחנו נתייחס לסוגיה הזאת.
גור רוזנבלט: אני כן אומר שמאז שקיבלנו את נושא המעונות אלינו אנחנו התחלנו כאן לבצע בקרות יזומות, וגם אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד טוב עם המשטרה.
גור רוזנבלט: אני באופן אישי, בסך הכול בשבוע וחצי שיש לי סמכות כממונה על הממונות, כבר הוצאתי חמישה צווי הפסקה מנהליים למעונות, שזה פי כמה וכמה ממה שיצא בתקופה המקבילה כשזה לא היה אצלנו.
גור רוזנבלט: זאת אומרת, אנחנו בהחלט מציגים קו מאוד דואג לילדים ומאוד ברור בהקשר הזה.
גור רוזנבלט: בנוסף, כמו שאמרתי, אנחנו גם נעשה באופן יזום.
גור רוזנבלט: גם מי שלא פנה אלינו ולא ביקש מאתנו רישיון, נעשה פעולות יזומות יחד עם הרשויות המקומיות באמצעות אותן יחידות שיוקמו, שדיברה עליהן קודם נועה.
גור רוזנבלט: אנחנו נעשה פעולה להגיע אל אותם מקומות ולדרוש מהם לפעול.
מופיד מרעי: אתה לא יודע לכמת את הבקשות האלה?
מופיד מרעי: האם מדובר ב-100, ב-200, ב-1,000?
גור רוזנבלט: אני יודע כמה בקשות נמצאות אצלי בצנרת.
גור רוזנבלט: כמה כאלה שבכלל לא פנו אלינו אנחנו יכולים רק לשער.
מופיד מרעי: אל תענה לי על שאלה שלא שאלתי.