GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אור רם: אם באמת רוצים לתת מענה ארוך טווח, אני אישית חושבת שגם אם רוצים ליצור מענה חיצוני לבית הספר, צריך לשקול את האפשרות לשלב דווקא את המענה הטיפולי בתוך בית הספר.
אור רם: יש גם הרבה מאוד פסיכולוגים ופסיכולוגיות חינוכיים שנותנים מענה בתוך בית הספר, ולצערי גם הם לא עוברים הכשרות הרבה פעמים, או שיש שמירת סף או איזו שהיא אחריות שלא מוכנים לקדם טיפול הורמונלי או לתת המלצות, וזה מונע איזה שהוא מצב ופגיעה מתמשכת בילדים.
אור רם: זה מצב שאני חושבת שצריך, קודם כל, בסיכום של הישיבה, לבוא ולהגיד אוקיי אלו דברים שצריך לתת להם דגש, מסגרות חוץ ביתיות שיסכימו לקבל נוער מגוון מגדר, גם אם הן לא מגדרות, מוסגרות שהן מותאמות לקשת הטרנסית ונבנו למען הקשת הטרנסית, למען ילדים מגווני מגדר.
אור רם: בין היתר בנוסף, לחשוב על לא רק עושים הכשרה, איך באמת גורמים לזה שלעובדות בשטח יהיה להן את הידע.
מיכל שיר סגמן: אלו לא רק העובדות בשטח, מדובר פה בלימודים של עובדות סוציאליות, אבל גם לימודי פסיכולוגיה, לימודי הוראה ובעצם כל דבר שקשור.
מיכל שיר סגמן: היום לא מלמדים את הדברים האלה, אגב לא מלמדים אפילו פחות, אפילו פגיעות מיניות לא מלמדים, גם לא בפסיכולוגיה קלינית.
אור רם: בכל מקצועות הטיפול.
עמית פל: זה לא רק ידע, זה ההבנה של החוויה.
עמית פל: לא מספיק הידע התיאורטי, הלומדות הן לא יעילות.
עמית פל: צריך להבין את החוויה הרגישית שהן עוברות.
מיכל שיר סגמן: צריך להבין את השפה.
מיכל שיר סגמן: כאשר ילד חווה משהו והוא לא יודע לבטא את עצמו, ואותו גורם מוסמך, לא משנה כרגע מי, פונה אליו ויודע להגדיר את מה שהוא מרגיש במילה, מה שאין לילד אופציה לעשות את זה, אני חושבת שזו כבר תחושה רגשית אחרת ושונה לגמרי.
מיכל שיר סגמן: נקודת הפתיחה של השיחה והטיפול מתחיל ממקום אחר.
אור רם: אגב, בהקשר הזה אני רוצה להגיד שהרבה פעמים, זו ככה גם עמדה אישית שלי, אבל גם עבדתי הרבה מאוד שנים עם נוער, גם במסגרות רווחה וגם ממגזר שלישי, ואני חייבת להגיד שהרבה פעמים פשוט מפחיתים מהערך של ילדים ונוער.
אור רם: הרבה פעמים הם מסוגלים להגיד מה הם מרגישים, ופשוט אנחנו כמבוגרים, הרבה פעמים פשוט לא מקשיבים להם או שהם פחות לא טורחים לשאול אותם.
מיכל שיר סגמן: לפעמים הם פוחדים מהתשובות.
אור רם: אם נניח אני אשאל אישה מבוגרת טרנסית, לדוגמא, הייתה לנו פנייה פעם של משהיא שהייתה צריכה להגיע לאיזה שהוא שלטר חירום, אישה בוגרת טרנסית, אבל היא הייתה בנראות גברית, והשאלה הבסיסית הייתה לאיזו מסגרת את מעדיפה להגיע, מסגרת שהיא מוגדרת גברית או מסגרת מוגדרת נשית, והיא יכלה לבחור.
אור רם: את אותו הדבר אני שאלתי בעבר גם ילדים על הקשת הטרנסים, שהם יוכלו להגיד לי מה העדפה שלהם.
אור רם: עכשיו, אפשר לתווך להם, להסביר להם את המורכבויות, את הקשיים, אבל לדבר איתם.
אור רם: הרבה פעמים כמבוגרים אנחנו בכלל לא מדברים איתם, וזה גם משהו שצריך רגע לשים עליו את הזרקור.
מיכל שיר סגמן: בבקשה, עמית פל.
עמית פל: אני עובדת סוציאלית ופסיכותרפיסטית, לשון פניה את.
עמית פל: אני עובדת בקופת חולים לאומית, גם בבקרה על בריאות הנפש, כך שאני רואה מה קורה במחלקות, גם במחלקות נוער.
עמית פל: אני גם אחראית בקופה על כל הקשר עם הקהילה הטרנסית ואני גם שותפה עם לפרויקטים של משרד הבריאות, ועם ד"ר טל ברגמן, להקמת שולחן עגול להתמקצעות והנגשה של טיפול בריאות נפש לקהילה.
עמית פל: זה משהו ממש חדש, אין לו תקציב, אנחנו עושות את זה בזמננו הפנוי.
עמית פל: אחרי התייעצות עם ד"ר טל ברגמן, אני קצת מדברת גם קצת בשם משרד הבריאות.
עמית פל: אני אדבר בקצרה, גם הפסיכיאטריה של הילד והנוער ובמחלקות פסיכיאטריות, אין מספיק התמקצעות בתחום בריאות הנפש לילדים ולילדות על הקשת הטרנסית, בדגש על מגוון מגדרי- - -
מיכל שיר סגמן: אגב, אני כן אגיד את זה, הם פועלים בחוסר הזוי, לא רק במה שקשור לטרנסים, אלא בכלל.
עמית פל: בדיוק.
מיכל שיר סגמן: אין מענים היום, לא בפרטי ולא בציבורי.
עמית פל: אין מענים, תור לפסיכיאטר או פסיכיאטרית ילדים זה בין ארבעה לחמישה חודשים.
מיכל שיר סגמן: זה עולה בפרטי אלפיים שקל, וגם זה חצי שנה של המתנה.
עמית פל: נכון.
עמית פל: עכשיו, חלק מהתמקצעות היא הרבה פעמים ראיית הילדים על הקשת הטרנסית כחלק מהפרעה אחרת, מתוך איזו שהיא תפיסה שהילד או הילדה, בת או בן שש, לא יכולים כבר לדעת, אז הרבה פעמים מדביקים הבחנות.
עמית פל: אני רואה לפעמים ילדים וילדות שלא נותנים בגילאים הזה, רק על מנת שיגידו שהמגדר שלהם לא מגובש או הרבה פעמים המלצות טיפוליות, וכשאני אומרת טיפוליות אלו כלל גורמי הטיפול, גם עובדים ועובדות סוציאליות, גם בתי ספר במחלקות פסיכיאטריות.
עמית פל: צריך לזכור שמשרד החינוך עובד במחלקות פסיכיאטריות.
עמית פל: צריך להגביר את ההכשרות וגם לחייב אותם.
עמית פל: בדיון קודם שהייתי נקבע שחלק מאמות המידה לביקורות של משרד הבריאות יהיו הכשרות לכלל הצוותים.
עמית פל: אבל, מספיק שיש לי צוות סיעודי או צוות מזכירותי שלא משתפים פעולה עם לשון הפנייה, זה יכול להרוס טיפול בילד או ילדה.
עמית פל: בכלל, נושא לשון הפנייה, זה גם צוין באחד מניירות העמדה, זה לא קשור רק לבריאות הנפש, לשון פניה וכיבוד של לשון פניה זו מהות.
עמית פל: זה לא רק איך לדבר, זה איך לחשוב על הילדים, זה איך לכתוב בתיקים על פי לשון הפנייה, זה איך לדבר עליהם ועליהן בישיבות צוות.
עמית פל: הקושי הכי גדול באמת הוא עם לשון פניה שהיא מעורבת, זה קשה לנו לדבר אליהם במעורבות, אז אנחנו נדבר אליהם איך שאנחנו רוצים.
עמית פל: במקום להתאמן על איך לדבר במעורבות או איך לדבר ברבים.
עמית פל: יש היום גם ילדים וילדות שרוצים שידבר אליהם בלשון פניה רבים, ואנחנו צריכים לעשות את השינוי לא הם.
עמית פל: אין מספיק תקציבים, את אמרת שיש תקציבים שמשרד הבריאות קיבל- - -
מיכל שיר סגמן: לא, משרד החינוך, למשרד הבריאות, לא אין תקציבים.
מיכל שיר סגמן: אין, יש חוסר ואנחנו יודעים את זה.
מיכל שיר סגמן: הישיבה הקודמת בנושא הזה די התפוצצה לנו.
עמית פל: אז את רוב הדברים, למשל, שאני ועוד כמה עושים, אנחנו עושים על זמננו הפנוי אחרי שעות העבודה, בהתנדבות.
עמית פל: אני מזכירה שאני עובדת סוציאלית, אני לא עשירה מאוד בשביל לעשות את זה, אבל פשוט אין ברירה, זו המשפחה שלי.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לראות את הבא שיגיד למה התפוצצתי בישיבה הקודמת על משרד הבריאות.
עמית פל: אז באמת צריך לקדם את ההכשרות, שוב בהתחלה לפסיכיאטרים ופסיכיאטריות, הרבה ילדים וילדות נזקקים, זה שער הכניסה לעיתים לבריאות הנפש.
עמית פל: מספיק אחד שבו היחיד הוא לא הולם, וזה בדיוק נועל ויוצר את החומה הזו, שאז אולי מחכים, כמו שאני קצת חיכיתי לסוף גיל ארבעים שלי על מנת להתחיל לתהליך שינוי מגדרי.
עמית פל: טוב, בזמני גם לא היו ועדות, אבל- - -
מיכל שיר סגמן: נעשה שינוי מאוד לטובה בארבעים שנה האחרונות.
עמית פל: בוודאי נעשה שינוי, בטח מאז שאני הייתי ילדה, שזה לפני המון זמן.
עמית פל: למשל, חשבו להקים מחלקה ייעודית באברבנאל לילדים ונוער מגוון מגדרי, בנוסף, לא משהו כזה שעכשיו כולם לשם.
עמית פל: כבר התחלנו להקים צוות שייעץ, פתאום זה בוטל, לא יודעת למה, הם פשוט הודיעו שהם יורדים מהרעיון הזה.
עמית פל: שוב, יש היום הרבה יותר ילדים וילדות שמזדהים על הקשת הטרנסית, לא הקשת הבינארית, להם אין מענה, רואים בהם כיצורים מוזרים שצריך לתקן.
עמית פל: אני שמעתי הרבה פעמים יעדי טיפול שיעזרו להם להחליט איזה מגדר הם, ואין בזה בכלל הבנה.
עמית פל: שוב, הכוונה היא לא רק לבריאות הנפש, הכוונה היא לכלל מי שהם מטפלים, ולכן צריך שיהיה באמת איזה שהוא משהו משותף לכלל המשרדים, שהוצע פה, איזה שהוא ועדת היגוי, שולחן עגול לחינוך, רווחה ובריאות.
עמית פל: סך הכל, כולנו מטפלים ומטפלות ביחד.
מיכל שיר סגמן: אני שוב אגיד, אנחנו ננסה לדחוף לשולחן עגול מהכיוון הזה, אבל שוב אחת הסיבות שאני הופכת את הנושא הזה לחוק, לא סתם אני אומרת, גורם מתאם ומתכלל לילדי ישראל.
מיכל שיר סגמן: המשמעות היא פורומים קבועים של מנכ"לי המשרדים, של משרדי הממשלה, של גורמי מקצוע שמתכנסים באופן סדור וקבוע על ידי גורם מתאם ממשלתי שבא ובוחן בדיוק את הדברים האלה ומיצר את זה מבלי שאף אחד צריך להתחנן ולא לבקש.
מיכל שיר סגמן: יש גם הרבה מאוד חסמים שאנחנו לא תמיד שמים לב אליהם, זאת אומרת אנחנו מציפים, אבל לא תמיד שמים לב, ואותם הגורמים יודעים לזהות חסמים ולפתור אותם לפעמים הרבה יותר מהר, כלומר עוד לפני שהם מזהים את הבעיה, לפתור אותה.
מיכל שיר סגמן: הם קלי משקל, הם יודעים לרוץ מהר, הם יודעים לפתור בעיות מהר.
מיכל שיר סגמן: לכן, אני אנסה לעזור ליצר את אותו שולחן עגול, אבל באופן כללי, תדעו לכם שתיכף זה הופך להיות חוק וזה יהיה באופן קבוע גם ככה.
מיכל שיר סגמן: הלוואי.
עמית פל: אז אני באמת קוראת מכאן גם להוות גורם לחץ תקציבי למשרד הבריאות לגבי בריאות הנפש, גם לקדם הכשרות ולא הכשרות בלומדות, אלא הכשרות פרונטליות, להביא אותנו שניתן הכשרות.
עמית פל: לקדם את בריאות הנפש ואת כלל הטיפול בילדים ובילדות המדהימים והמדהימות על הקשת.
רותם סורק: אני רוצה להגיד רק מילה.
רותם סורק: אני מנהלת מרכז בחוש"ן, ההתייחסות שלי היא לעניין של מערכת החינוך וההתייחסות של מערכת החינוך.
רותם סורק: אנחנו מעבירים בחוש"ן סדנאות לבתי ספר ואנחנו בעצם מממשים את התקנה הזו, שאיריס דיברה עליה קודם.
רותם סורק: כאשר אנחנו מגיעות לבית ספר ואומרות למורה, רכזת, על מנת לטפל בילדים טרנסים צריך לאפשר לילדים הטרנסים ללכת לשירותים.
רותם סורק: המורים אומרים להם לפעמים לא, אנחנו לא נעשה את זה, ואין חוזר מנכ"ל שאומר שילדים טרנסים צריכים להיות מסוגלים ללכת לשירותי גברים לילדים טרנסים, שירותי נשים לילדות טרנסיות, דברים בסיסיים ברמה הזו.
רותם סורק: כמה שאנחנו נבוא, נגיע ונספר את הסיפורים שלנו ונפציר ונבקש, כל עוד המורים יודעים שהם יכולים להגיד, לא, הילדים לא ילכו לשירותים, הילדים לא יהיו בשירותים, והם יעבירו ימים שלמים בבתי ספר ללא להתפנות.
רותם סורק: כאשר אנחנו מדברות על הצורך בחוזר מנכ"ל, מה שאנחנו יכולות לעשות, הוא הרבה מאוד בהכשרות, בסיפורים אישיים ולקרב לבבות.
רותם סורק: אך, כל עוד אין לנו גיבוי, שאומר בסופו של דבר גם יש התעללות בילדים שאסור לעשות אותה, יש גבול מאוד חד עם העבודה שאנחנו יכולות לעשות.
אלישע גולני: אני רק רוצה להתייחס.
אלישע גולני: אני מרכז את תחום להט"ב במועצה האזורית חוף הכרמל, ואני גם מנחה בחוש"ן כמה שנים.
אלישע גולני: אני חושב גם בהקשר של הרווחה כל ההכשרות וכל הדברים הנפלאים לא יעזרו לנו, כל עוד אנחנו לא יכולים להגיד, שחור על גבי לבן, אסור לכם לעשות את זה.
אלישע גולני: לטובת הוועדה הזו יש חוק זכויות התלמיד, אחד החוקים הבודדים שמתייחסים באופן ישיר לזהות מגדרית ואוסרים אפליה על רקע של זהות מגדרית ומיני, זה דבר מאוד דרמטי ביחס לנושאים האחרים, שאנחנו צריכים לעקוף מימין ומשמאל, פה יש לנו את החוק של המחוקק במדינת ישראל שאמר שאסור להפלות מטעמי זהות מינית ומגדרית.
אלישע גולני: אנחנו יודעים היום שיש לנו ארבע, חמישה ילדים ביסודי שהם טרנסים, במועצה הם יהיו בתיכון- - -
מיכל שיר סגמן: אבל, הם באותו בית הספר?
אלישע גולני: הם כרגע מפוזרים בבתי הספר היסודיים.
אלישע גולני: יש שני תיכוניים במועצה אזורית חוף הכרמל, למה לא להנגיש אותם?
אלישע גולני: אנחנו יודעים שיש ילדים שיש להם איזו שהיא מוגבלות, הרי כל רשות מקומית חייבת להנגיש את בית הספר לאנשים עם מוגבלויות.
אלישע גולני: כל בתי הספר ייבנו מעליות, שזה הרבה הרבה יותר יקר מאשר לבנות עוד תא שירותים שהוא לא ממוגדר.
אלישע גולני: אני למדתי בבית ספר חצי פרטי, אז התאפשר לי להיות בשיעור ספורט מעורב, אבל כל בתי הספר שאנחנו הולכים אליהם אומרים לנו בחינוך העל היסודי אסור לנו ואנחנו צריכים לפתור את זה.
אלישע גולני: אני חושב שזה פתרון להרבה מאוד ילדים ובני נוער גם לא טרנסג'נדרים, של שיעורי ספורט, יש שיעור לבנים ושיעור לבנות וגם שיעורים מעורבים- - -
שרית בן שימול: בכלל חלוקה מגדרית בבתי ספר, זאת אומרת אם זה שירותים, אם זה שיעורי ספורט, אם זו תלבושת.
שרית בן שימול: זה אפילו לא חייב להיות שיעורי ספורט, זאת אומרת המון המון מסגרות בתוך בתי ספר הן מגדריות, ובאופן טבעי הן מכניסות את הילדים למצוקה, כי הם צריכים באיזה שהוא מקום פתאום לתת את ההצהרה הזו בקול רם איפה נוח לי ואיפה לא נוח לי, והם לא פעם נמנעים מלהגיע למקומות האלה.
שרית בן שימול: שוב, בכל המצבים האלה נדרש מענים נקודתיים, מאוד מאוד ספציפיים, איזו מורה לספורט שמוכנה ללכת לקראת.
שרית בן שימול: פה, צריך להגיע לאיזה שהוא מקום שנותן מענה שהוא מענה הרבה יותר רחב.
מיכל שיר סגמן: יש לי שאלה, האם במקום בניה של עוד תא שירותים, אוקיי?
מיכל שיר סגמן: שיכול להיות שכן תהיה לנו התנגדות ממשרד החינוך ממלא שיקולים, תקציביים, אולי לא לשים זרקור על אותו הילד, על העובדה שמדובר על ארבעה מתוך ארבע מאות או מאתיים, לצורך העניין, האם אפשר פשוט להקצות שירותים אחרים, מפתח מה שנקרא?
נמרוד גורדשטיין: הפתרון יכול להיות אפילו הרבה יותר פשוט וחינם, שילדים יוכלו להחליט לאיזה בית שימוש הם הולכים אליהם, זה ברמה הזו שהילד יוכל להחליט- - -
מיכל שיר סגמן: כן, המציאות היא יותר קשה מזה.
שרית בן שימול: אבל מיכל, יש אופציה לשים שלט, שירותים לא מגדריים.
שרית בן שימול: יש היום בתי ספר שיש בהם שירותים לא מגדריים, אגב בהרבה מאוד מרחבים ציבוריים.
שרית בן שימול: יהיו שירותים לבנים, לבנות ויהיו גם שירותים שהם לא מגדריים והם מאפשרים בצורה הרבה יותר שומרת על הביטחון של אותו ילד או הילדה, לבחור להיכנס לאותו תא שירותים.
שרית בן שימול: זה לא ממתג אותם בשום צורה.
מיכל שיר סגמן: את יודעת מה, בואי נגיד ככה, אני מוכנה לקחת את השאלה הזו לד"ר יפעת שאשא ביטון, לפתוח את השיח הזה ולראות מה כן.
אלישע אלכסנדר: אם השירותים האלה יהיו קיימים שלוש שנים לפני שאותו ילד יגיע לתיכון, אז זה לא יהיה קשור אליו.
אלישע אלכסנדר: לא יהיה כתוב שם- - -
מיכל שיר סגמן: אני שוב אומרת, ברור לכל היושבים פה בשולחן שזו לא שאלה שהיא פשוטה, צריך לבחון אותה ולראות באמת פתרון שהוא ישים ואפשר לעשות אותו.
אלישע אלכסנדר: משרד הרווחה, רק לבקש, זה משהו שהמון המון כסף פרטי זורם בניסיון לעזור לילדים טרנסג'נדרים או מגווני מגדר.
אלישע אלכסנדר: אצלנו, בפניה לרווחה נתקלו במחסום שהפיקוח לא אפשר לטפל מתחת לגיל שלוש עשרה.
אלישע אלכסנדר: גיל שלוש עשרה זה פשוט מאוחר מדי.
מיכל שיר סגמן: משרד הרווחה, בבקשה.
נפתלי יעבץ: אני עובד סוציאלי, ראש מטה מינהל סיוע לבתי משפט ותקון במשרד העבודה והרווחה.
נפתלי יעבץ: תודה, גברתי יושבת הראש וגם ברכות על היום הזה.
נפתלי יעבץ: אנחנו באמת מוזמנים בשש ועדות שונות.
נפתלי יעבץ: אז, אני גם מברך על היום הזה, היה לנו חשוב לשלוח נציג בנפרד לכל ועדה שיישאר לאורך כל הדיון ולא נעבור מדיון לדיון.
נפתלי יעבץ: אני אומר שאני מאוד מברך על היוזמה לקדם גורם מתכלל.
נפתלי יעבץ: בפער ניכר, אנחנו המשרד הכי גדול שמתעסק עם התחום הזה, אבל כמובן שהשותפות עם משרדים אחרים היא קריטית ורלוונטית.
נפתלי יעבץ: אז, כמו שהתחלתי, באמת אנחנו מובילים את תחום הטיפול בלהט"ב כבר בסביבות חמש, שש שנים מאז האירוע המצער בבר נוער.
נפתלי יעבץ: התחלנו בעצם לקדם את התחום, היום יש לנו מענים ספציפיים גם בקהילה, גם בחוץ ביתי, גם ברצף הזנות, בחסות הנוער, במענים ייעודים לנוער וצעירים.
נפתלי יעבץ: כאשר אנחנו עוברים על כל הרצף ממניעה ומתן מענה ראשוני, דרך טיפול ועד ללווי להשתלבות בקהילה, אנחנו מדברים על עשרים מיליון שקל בשנת 2021, שנמצאים בבסיס התקציב שאנחנו צבענו אותם לטובת מענים ללהט"ב.
נפתלי יעבץ: התקציב הזה צפוי לגדול במהלך השנה הנוכחית לשלושים מיליון, שזה גידול מאוד משמעותי באחוזים, בעקבות הדברים שאני אגיד עכשיו שנמצאים בשלבי פתיחה.
נפתלי יעבץ: בנוסף, בהמשך גם למה שאמר מקודם הנציג המשרד לשיווין חברתי, אז ככל שיתקדם שיתוף פעולה איתם, אז כמובן שהתקציב יגדל בהתאם.
נפתלי יעבץ: כל זה הוא מעבר לשילוב במסגרות שהן לא צבועות ספציפית ללהט"ב.
נפתלי יעבץ: אני רגע אסקור דברים שאנחנו מפעילים, כמובן שלא הכל לילדים ולנוער, אבל על כל הרצף.
נפתלי יעבץ: אז, במימון מלא של המשרד, יש לנו את בית דרור, שיעל דיברה מקודם, את "אבני דרך" ו-"הגג הוורוד", שהן מסגרות חוץ ביתיות.
נפתלי יעבץ: בנוסף, יש לנו את "בית לינה", שנפתח ממש שבוע שעבר, שמיועד לטרנסיות.
נפתלי יעבץ: ממש בשבועות הקרובים צפוי להיפתח גם הוסטל לגברים וטרנס ומרכז יום בהוד השרון, הוא נמצא כבר בשלבי פתיחה סופיים, המבנה והצוותים נערכים- - -
מיכל שיר סגמן: מה הן הגדרות, אגב, ארוכות טווח?
נפתלי יעבץ: אני אסיים את הסקירה, הכל ברשימה, אני מקווה שאני אענה על הכל.
נפתלי יעבץ: עו"ס להט"ב, אז אנחנו הפעלנו בשלושים וארבע רשויות, השנה הזו אנחנו גדלים לשמונים רשויות.
נפתלי יעבץ: כולל גידול בהיקפי אחוזי המשרה, לא בכל הרשויות אומנם, אבל השאיפה היא לגדול כמה שיותר באחוזי המשרה.
נפתלי יעבץ: אני אומר רגע, וזה יתייחס גם לסוגיה הזו של גיל שלוש עשרה ומעלה, נכון להיום אנחנו באמת מדברים על גיל שלוש עשרה ומעלה, כאשר הדבר הזה נמצא בשיח משמעותי עם עו"ס ראשית לחוק נוער אצלנו במשרד, חווה לוי.
נפתלי יעבץ: זאת על מנת, לבוא ולאפשר גם בגילאים קטנים יותר וגם ללא הסכמת הורים, אני אתייחס לזה עוד מעט שוב כאשר אני אדבר על התע"ס.
נפתלי יעבץ: לגבי מערך הכשרות, אנחנו הפעלנו כר שני קורסים להכשרה של עו"ס להט"ב, וממש בקיץ הקרוב צפוי להיפתח קורס שלישי, כשכל העו"סים של להט"ב מקבלים הדרכות שוטפות באמצעות בית הספר המרכזי.
נפתלי יעבץ: אני אומר במאמר מוסגר, אומנם נציגת האיגוד של העובדים הסוציאליים כבר הלכה, אבל היא דיברה על זה שיש עובדים בשטח שבפועל לא מקבלים הדרכה והכשרה.
נפתלי יעבץ: אני אומר שבתוך התעריף שלנו בכל מסגרת, כל עו"ס זכאי לקבל הדרכה קלינית מאת המעסיק שלו.
נפתלי יעבץ: מעסיק שלא נותן לעובד שלו הדרכה קלינית, אני מאוד ממליץ לאותו עובד סוציאלי או עובדת סוציאלית לפנות אל הפיקוח, זה לא תקין, זו סיטואציה שלא אמורה לקרות.
נפתלי יעבץ: יותר מזה אני אגיד, התפיסה שלנו היא שהדרכה הקלינית שאותה עובדת סוציאלית צריכה לקבל, צריכה להיות חיצונית למפעיל, על מנת שהיא באמת תוכל להתמודד גם עם אתגרים שיכולים לקרות מול המפעיל.
נפתלי יעבץ: אז, ככל שיש מקרים כאלה, לפנות לפיקוח.
נפתלי יעבץ: עם אגודת הלהט"ב אנחנו מפעילים קליניקות למשפחות גאות, שזה נפתח ממש בשנה האחרונה.
נפתלי יעבץ: בנוסף, מכללת מרשה עם עמותת איגי, שממש עכשיו מפעילה קורס הפקה, קורס משחק.
נפתלי יעבץ: השבוע ייפתחו קורסי איפור, עיצוב ציפורניים, שיער וממש בחודש הקרוב ייפתח קורס שיווק ביחד עם פייסבוק ישראל וקורס ניהול משרד.
נפתלי יעבץ: כל הדברים האלה צבועים ספציפית ללהט"ב תוך כדי התאמה לקשת הטרנסית.
נפתלי יעבץ: אנחנו מפעילים גם את מערך "מעבר לקשת" באמצעות עמותת מעברים כספק יחיד, בהיקף של יותר ממיליון שקל בשנה, של עובדים סוציאליים ייעודיים, כולל אור שהייתה פה, שהתפקיד שלהם הוא לתת מענה ראשוני, טלפוני, אינטרנטי והכל למשפחות ופונים מהקשת הטרנסית.
נפתלי יעבץ: בנוסף, מרכז טיפולי בהתמכרויות בתל אביב, שתי דירות מעבר לטרנסיות, בנוסף לשמונה נוספות שנמצאות כעת בשלבי פתיחה כהמשך לבית לינה, וקבוצות טיפוליות עם עמותת איגי.
נפתלי יעבץ: עכשיו, זו ככה איזו שהיא סקירה רחבה.
נפתלי יעבץ: אני אומר רגע דבר אחד וזה באמת בשורה משמעותית, אנחנו נמצאים בעבודה אינטנסיבית ביחד עם המטה של עמותת אותות, אומנם זה כבר שנתיים אבל אנחנו כבר ביעד לסיים את זה.
נפתלי יעבץ: בתחילת שנת הלימודים הקרובה תפתח מסגרת ארוכת טווח ללהט"ב, אנחנו כבר עובדים על ממש לסגור את כל הקצוות, וכבר יכול להזמין גורמי טיפול רלוונטיים שחושבים על בני נוער להט"ב שצריכים מסגרת ארוכת טווח, להתחיל להפנות אותם לקראת שנת הלימודים הבאה.
מיכל שיר סגמן: לכמה ילדים צפוי?
נפתלי יעבץ: שישה עשר.
נפתלי יעבץ: בנוסף, אנחנו גם עובדים על מכרז למסגרת ייעודית ללהט"ב מהמגזר הערבי שתשמש גם כמענה חירומי וגם כמענה ארוך טווח.
נפתלי יעבץ: זה יהיה על כל הרצף מגיל שלוש עשרה עד גיל עשרים וחמש, הצפי להפעלה של זה הוא בתחילת 2023, ברגע שאנחנו נסיים את המכרז ונבחר זוכים.
נפתלי יעבץ: מתקיימת עבודת מטה משמעותית באגף קהילה אצלנו על כל הנושא של משפחות, כולל שיח מול ברית הלביאות וכולל שיח אל מול תהל"ה, כשאנחנו בעצם מקווים להגיע במהרה בימנו לאיזו שהיא הסדרה.
נפתלי יעבץ: אנחנו רואים בתחום המשפחות כמשהו שהוא קריטי לליווי ועטיפה של כל הדבר הזה.
נפתלי יעבץ: מתוך כל זה אני אגיע לתע"ס, אז לא להצביע למשרדים אחרים, אנחנו נמצאים בעבודה על זה רק שבעה חודשים, זה יחסית קצר במונחי ממשלה, השאיפה היא להגיע לפרסום שלו עד לפסח הקרוב, אז זה קודם כל אני כבר ישים את תאריך היעד שלנו.
נפתלי יעבץ: אני אומר שכרגע האתגר המרכזי הוא באמת הסוגיה המשפטית לגבי הקטינים.
נפתלי יעבץ: קודם כל, מבחינתנו התע"ס נכתב ביחד עם הארגונים השונים, הוא הולך להנחות בהוראת מדיניות מאוד מאוד ברורה, שבני ונוער ואנשים בוגרים, זה מתייחס לכל הגילאים על הקשת הטרנסית, יוכלו להשתלב במסגרת על פי התפיסה המגדרית שלהם ולא על פי מגדר המסגרת.
נפתלי יעבץ: האתגר העיקרי שלנו כיום נוגע בקטינים בניגוד להסכמת ההורים.
נפתלי יעבץ: אם ישנה הסכמה של ההורים והסכמה של אפוטרופוס, אז הכל פשוט, הסיפור נוגע למצבים שבהם יש התנגדות של ההורים והקטנים או הקטינה רוצים משהו אחר.
נפתלי יעבץ: אני מאוד מקווה שבמה
נפתלי יעבץ: לך החודש הקרוב אנחנו נפתור את הסוגיה הזו" ובאמת תאריך היעד הוא לפרסם את התע"ס הזה עד לפסח.
נפתלי יעבץ: התע"ס הזה ייצא כהנחיית מדיניות מחייבת, שתהיה על כל העובדים הסוציאליים שכפופים למשרד הרווחה.
נפתלי יעבץ: כמובן יש עובדים סוציאליים של משרד הבריאות או של גופים אחרים, אז הם לא יהיו כפופים לתע"ס הזה, אבל לעובדים של משרד הרווחה זה כן יהיה רלוונטי.
נפתלי יעבץ: אני אומר שבמקביל, בחודש אפריל הקרוב, אנחנו צפויים להוציא לומדה, קצת דיברו עליה כאן, אבל לומדה שגם נבנתה בשיתוף עם הארגונים ובשיתוף עמותת מעברים, שתהיה לומדת חובה לכל עובד סוציאלי, עובד של המשרד, ברשויות או במשהו שכפוך למשרד.
נפתלי יעבץ: הלומדה תיתן חשיפה להרבה מאוד מאפיינים שונים שקשורים ללהט"ב ועם פרק ספציפי שמדבר על- - -
מיכל שיר סגמן: יש מקום שאתה תיזמו מפגש עם הלמ"ס בכל מה שקשור, להכניס את זה ממש.
מיכל שיר סגמן: זה כמו תואר, הוא כבר הלך ללמוד.
נפתלי יעבץ: גברתי יושבת הראש, אם זה יגיע מכם כוועדה, זה ישפיע הרבה יותר.
מיכל שיר סגמן: המל"ג, סליחה.
מיכל שיר סגמן: צריך להיכנס פה לתכנית הלימודים, כאשר בן אדם לומד, לומד להיות מורה שזה משרד החינוך, זה יחסוך לכם המון כסף, אגב, אתה צריך לקחת את ההצעה הזו בשתי ידיים.
נפתלי יעבץ: לגמרי.
נפתלי יעבץ: אני אומר רק שאנחנו, כמשרד הרווחה, לא אחראים או משפיעים על תכנית הלימודים.
מיכל שיר סגמן: כן, אבל אתם כן יכולים להוציא המלצה, כמי שאחר כך קולטים את הילדים האלה ואחראים עליהם.
נפתלי יעבץ: אנחנו בהחלט יכולים להוציא המלצה.
נפתלי יעבץ: אני מציע בהקשר הזה דווקא לפנות למועצה לעבודה סוציאלית, זו מועצה כלל ארצית שבעצם ברשות פרופסור חיה יצחקי מאוניברסיטת בר אילן, ובמשותפות של כל ראשי בתי ספר לעבודה סוציאלית מרחבי הארץ.
נפתלי יעבץ: המועצה לעבודה סוציאלית מבוססת בחוק העובדים הסוציאליים והיא בעצם משמשת כמועצה חיצונית שמייעצת לשר הרווחה ולשרים נוספים בנוגע לעבודה סוציאלית, והיא זה שאמונה בסופו של דבר, על תכנית הלימודים לעובדים סוציאליים.
נפתלי יעבץ: אני לא יודע מי עושה את אותו דבר פסיכולוגים, מחנכים או גורמים אחרים, אבל אנחנו בהחלט כמשרד נצטרף להמלצות האלה, אבל בסוף זו פררוגטיבה של המועצה.
נפתלי יעבץ: באמירה אחרונה אני אומר, שהרבה מאוד מהארגונים מכירים אותי וחבל שלא כולם נשארו, אבל אנחנו תמיד זמינים לשיח שוטף.
נפתלי יעבץ: יש לנו שולחנות עגולים תקופתיים, יש לנו בתחילת אפריל שולחן רחב עם כמעט כל הגורמים.
נפתלי יעבץ: דיברו פה על היעדר תקציבים, אני חושב שיוצא לי לעבוד בשעות לא שעות, שזה לא מוכר לדיווח, אבל מה לעשות, בסופו של דבר אני עדיין עובד סוציאלי ואני רוצה לתרום.
נפתלי יעבץ: אז, אני תמיד מזמין כל גוף נוסף שיש לו איזה שהוא אתגר או איזה שהוא משהו שאפשר לנסות לראות ולפתור את זה.
נפתלי יעבץ: רק במאמר מוסגר אחרון, לגבי ארגון חוש"ן, אז גם קיימנו שיח בתיווך של אגודת הלהט"ב ביחד עם המנכ"לית שלכם.
נפתלי יעבץ: ממש לפני איזה שבועיים הייתה לי שיחה איתם, אנחנו מנסים לראות איך אנחנו נוכל להכניס את פעילות של חוש"ן לתוך המסגרות של הרווחה.
נפתלי יעבץ: האתגר הוא בעיקר תקציבי, אבל ככל הנראה אנחנו ניקח מנמרוד, שהיה פה משוויון חברתי, יעביר לנו קצת כסף ואנחנו נוכל לנסות לפתור את זה, אז זה גם בעבודה.
נפתלי יעבץ: זה הכל.
אלישע אלכסנדר: למה שאת התקנות והתוכניות לעובדים ולעובדות סוציאליות, שאתם אומרים שהם שייכות לרווחה ולא למשרד הבריאות, למה שלא תשבו עם משרד הבריאות כדי שיהיה איזה שהוא שיתוף פעולה?
נפתלי יעבץ: משרד הבריאות הוציא תקנות משלהם.
נפתלי יעבץ: חלק ניכר מהתקנות שלהם אנחנו מעתיקים, חלק אנחנו מתאימים לשלנו.
נפתלי יעבץ: כן, הרצון הוא לשיח שוטף ולכן אני גם מאוד מברך את היוזמה של יושב הראש ליצור איזה שהוא גורם ממשלתי מתכלל.
נפתלי יעבץ: בסוף, כל משרד נמצא בתוך העומסים והדברים שלו, וברגע שיש הגדרה מוחלטת ממשלתית שצריך גורם מתכלל, זה קורה.
מיכל שיר סגמן: זו הייתה המסקנה המתבקשת פה בוועדה לזכויות הילד, כי ראינו שלא משנה במה אתה נוגע, זה תמיד נופל על המקומות של התיאום והתכלול, בסוף בסוף כאשר מסננים את כל הרעשים.
מיכל שיר סגמן: לא יוצא לי להגיד הרבה מילים טובות על משרדי הממשלה, אני ממש מסירה את הכובע, אתה באמת עושה עבודה נפלאה.
מיכל שיר סגמן: יש עוד הרבה מה לעשות, תמיד כשיושבים אורחים הם אומרים אבל רגע מה זה אומר, אז לא, יש הרבה מה לשפר, יש הרבה מה לתקן, הדרך היא מאוד ארוכה.
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שבחצי שנה הממשלה הזו הצליחה ליצר כבר שינויים חסרי תקדים כמעט בכל תחום, ובמיוחד בבריאות הנפש וגם בתחום הנוכחי שאנחנו עוסקים בו.
נפתלי יעבץ: אני אומר רק שמן הסתם, בסופו של דבר, הוועדה מוציאה מסקנות ועדה והכל, אני אומר שכעובד במשרד הרווחה אני מאוד מברך על זה.
נפתלי יעבץ: הרבה מאוד פעמים המסקנות של הוועדה והבקשה מוועדות, מה שנקרא לפקח על עבודת הממשלה, עוזרת מאוד לקדם דברים שיכולים להתעקם.
מיכל שיר סגמן: אתה לא מתאר לעצמך כמה פעמים שרים פונים אליי גם במליאה ואומרים לי או תכנסי דיון על זה, כי אני צריך לדעת כמה דברים שיצופו או המסקנות של כל מיני.
מיכל שיר סגמן: מהשרים עצמם זה מגיע, טוב שעשית את זה, מזל שזה צף, אנחנו אפילו לא שמנו לב.
מיכל שיר סגמן: זה כלי פרלמנטרי, גם של ביקורת אבל ביקורת בונה.
מיכל שיר סגמן: לגמרי, אני הופתעתי אגב בעצמי כמה פניות יש לי ממשרדים עצמם.
מיכל שיר סגמן: לגבי שר הרווחה עצמו, אני יודעת שהוא מאוד מאוד רגיש, אני פונה אליו גם במקרים פרטניים הרבה מאוד פעמים ואני רוצה להגיד לכם שהמהירות שבה הוא פותר דברים ולוקח אישית אליו את הנושאים או את הפניות האישיות של ילדים, שאני מפנה אליו, הוא במקום מטפל.
מיכל שיר סגמן: אבל, במקום, לא אני אטפל בזה השבוע, באותו הרגע הטלפון נעשה גם מולי ואני רואה את רמת האכפתיות, ולא יעזור, בסוף זה נופל על אכפתיות כי כולנו בני אדם ולכולנו יש תעדופים אישיים גם.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לשמוע את הלמ"ס עם השאלה ששאלתי, אחר כך אני רוצה לשמוע את נציגת מועצת התלמידים, לאחר מכן שרון מלמד נציגת הנהגת הורים ואת המכרז לשלטון מקומי.
מיכל שיר סגמן: ד"ר עדנה שמעוני מהלמ"ס.
מיכל שיר סגמן: אני אשמח מאוד בקצרה לשמוע, אחד, האם יש לכם נתונים ואם כן אילו?
מיכל שיר סגמן: והשאלה השנייה היא אם אין עדיין נתונים, האם חל שיפור מהשאילתה והלחצים של הקדנציה הקודמת בכן להכליל את קהילת הלהט"ב בכלל, משפחות להט"ב וטרנסים כחלק משאלון הסקר של הלמ"ס?
עדנה שמעוני: אני אציג את עצמי, אני אגיד שאני מרכזת את פיתוח הסטטיסטיקה על ילדים בישראל, כולל קבוצות ייחודיות כגון חרדים, מוגבלים, להט"בים וכו'.
עדנה שמעוני: אנחנו עושים את זה באמצעות שימוש בנתונים מנהליים, ואולם השאלה שלך נוגעת לשימוש בסקר על מנת ללמוד את התופעה.
עדנה שמעוני: נכון לעכשיו אין לי תשובה רשמית כדי להעביר אליכם, אבל אני מבטיחה שאעביר תשובה רשמית ממש בימים הקרובים.
מיכל שיר סגמן: אין תשובה כי אין ברשותך כרגע או כי הלמ"ס לא עסק בזה?
עדנה שמעוני: לא, כי אין ברשותי כרגע.
עדנה שמעוני: אני הצטרפתי כמקשיבה ולא כאקטיביסטית בנושא הזה, ולכן אני מעדיפה להעביר לכם תשובה רשמית תוך שאלות של כל הגורמים הרלוונטיים אליי.