GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לזכויות הילד): מלכתחילה הרעיון הראשוני היה לא נכון, בעיניי, ובעיניי אנשים אחרים, אחרת לא היינו מברכים על המעבר הזה.
שרן השכל: אם זה לא היה נכנס בהסכמים קואליציוניים שתקווה חדשה בנתה מראש לפרטי פרטים, כולל תקציבים, זה לעולם לא היה קורה.
אופיר כץ: לא, את אומרת משהו כי את לא הקשבת, כי את דיברת, וזה מה שאמרתי.
שרן השכל: זה לא מהלך של שר אחד.
שרן השכל: זה מהלך של החלטה של הנהגה, של כניסה לקואליציה.
אופיר כץ: בסדר.
אופיר כץ: אז היה שר חינוך שלא הוביל את המהלך הזה.
אופיר כץ: זה הכול.
אופיר כץ: לא צריך להתנפל עליי, בגלל שזה גדעון סער - - -
שרן השכל: הוא לא יכול.
שרן השכל: הרי לא הוא ניהל את המשא-ומתן הקואליציוני בין הליכוד לבין ש"ס, לבין יש עתיד, או כל ממשלה אחרת שהתהוותה שם.
אופיר כץ: אבל שרן, בגלל שרק ציינתי עובדה ששר החינוך היה גדעון סער, זה לא אומר שאתן צריכות להתנפל עליי.
אופיר כץ: זה לא נכון שהיה שר חינוך?
שרן השכל: אנחנו לא מתנפלות.
שרן השכל: הוא היה שר חינוך, והוא היה אחד משרי החינוך הטובים ביותר.
שרן השכל: אבל רפורמה במעבר לגיל הרך, היא עניין של ממשלה ושל דירקטיבה, ועובדה, משום שאם זה היה תלוי בשרת החינוך יפעת שאשא ביטון, ללא הכלים, היא לא הייתה יכולה לעשות את זה.
שרן השכל: ולכן, אם לא היינו מכניסים את זה בתוך ההסכמים הקואליציוניים, בתיאום מראש, כולל תקציבים, כולל מול שרת הכלכלה, זה גם לא היה קורה.
לזכויות הילד): אמרתי ממשלות ישראל מקום המדינה.
לזכויות הילד): אני שמחה לומר שאתה לוקח בחשבון על השנים, היו עוד ראשי ממשלות.
אופיר כץ: רק ציינתי עובדה.
אופיר כץ: דיברתן יותר מנאומי הפתיחה החשובים שלכן, רק אמרתי גדעון סער.
אופיר כץ: לגבי שעות ההדרכה שאמרתן לי שהן מקבלות על זה שכר.
אופיר כץ: מי משלם את השכר זה בעצם המשרד?
אופיר כץ: משרד החינוך משלם גם את השעות, וגם שעות העבודה של הגננת?
נועה צור: לא להתבלבל בין הכשרות להדרכות פדגוגיות.
נועה צור: ההדרכות הפדגוגיות שהן ארבע שעות כל חודש במעון.
אופיר כץ: ה-220 – מה זה היה?
נועה צור: 220 זאת הכשרה מקצועית, והמטרה היא בהחלט לתמרץ את הצוות החינוכי.
נועה צור: לקחנו בחשבון את שעות הלמידה לא רק את הקורס עצמו שיהיה ממומן על-ידי משרד החינוך, אלא גם תמליץ שלוקח בחשבון את השעות.
אופיר כץ: זאת אומרת, שהיא אחרי יום הלימודים, היא נשארת ללמוד, נניח, סתם אני זורק, מבחינת לוחות זמנים, ואז היא מקבלת שעות גם על אותן שעות שהיא לומדת?
נועה צור: היא מקבלת תמריץ.
נועה צור: אנחנו נחשוב איך יחד עם הרשויות המקומיות יינתן.
נועה צור: אבל התמריץ בהחלט לוקח בחשבון את שעות ההכשרה.
אופיר כץ: לא, כי זה יהיה קשה אחרי יום עבודה, ולהישאר עוד כמה שעות בלי לקבל על זה תגמול כלשהו, בסוף אנחנו נפספס, הן לא באמת יילכו להכשרות האלה.
נועה צור: הכוונה קודם כל בהכשרות האלה, שכל רשות תוכל להתאים את ההכשרה יחד עם המכללה שנבחרת, זאת אומרת, יתאימו את זה למעון, לאזור.
נועה צור: המטרה היא להביא את ההכשרות למעונות היום, ולא להביא צוותים.
אופיר כץ: זה יהיה שונה ההכשרות.
אינה זלצמן: כמו שאמרנו בהתחלה, כל המכללות יוכלו ללוות את זה.
אינה זלצמן: אנחנו מוציאים קול קורא, עם קריטריונים.
אופיר כץ: אבל התוכן יהיה אחיד?
אינה זלצמן: יש שם מכללות שפרוסות לאורך המרחב הגיאוגרפי של מדינת ישראל.
ליאור גבאי: אני ברשותך יעזור להן להסביר.
ליאור גבאי: מה שקרה עד היום, שההכשרה נעשתה באמצעות המרכזים של הכשרה של משרד העבודה והרווחה שהם פרוסים ברמה מאוד קטנה, ולא נתנו מענה אמיתי לפתרון של הכשרת מטפלת, כי מטפלת מעפולה הייתה צריכה לנסוע לחיפה, לצורך העניין, אז מעפולה הייתה צריכה לנסוע לחיפה, וכרגע, מה שהמשרד מבשר – שיעשו את זה באמצעות מכללות אזוריות שיתנו אפשרות באמת לאותה מטפלת שקשה לה בסוף היום ללכת ולנסוע עד חיפה, היא תיסע למקום הקרוב אליה.
אורנה פז: ההכשרה תהיה בתוך היישובים.
אופיר כץ: היא אמרה תמריץ שיגרום להן ללכת.
שרן השכל: הם יתנו גם תמריץ.
ליאור גבאי: אם אפשר להציע עוד הצעה.
ליאור גבאי: אם אנחנו כבר משדרגים את העניין הזה, מכיוון שיש ידע גדול אצל הארגונים שמפעילים, אנחנו מבקשים לקחת את הארגונים בחשבון כמי שיכולנו לעשות את ההכשרות בפועל, כי יש לנו ניסיון בכל אופן של עשרות בשנים, ואנחנו נוכל לעשות את זה ברמה העירונית, ברמה האזורית בצורה כזו או אחרת.
אופיר כץ: ראיתי שאתם מדברים באמת על הדברים שהם הלב של החינוך של הילדים.
אופיר כץ: אבל יש פה נושא שהוא קצת חסר לי שלא נתתם עליו דגש - הנושא של הבטיחות, הוא מאוד חשוב, אבל גם הנושא של הביטחון.
אופיר כץ: לצערי, אנחנו רואים כמעט בכל יום, לפחות פעמיים, שלוש בשבוע על מקרי התעללות בגני הילדים.
אופיר כץ: ופה, כל מה שדיברנו, וגם במצגת, לא ראיתי איזושהי התייחסות, איזושהי פעולה אולי לזהות את זה לפני, אולי בתהליך של הסינון.
אופיר כץ: למשל העניין של בדיקת רישום פלילי לפני שסייעת מתחילה לעבוד, אז אני יודע שכרגע זה לא מתבצע.
אורנה פז: יש שתי השתלמויות.
אורנה פז: אחד – בנושא של עזרה ראשונה.
אורנה פז: השני, בנושא של התנהלות בטוחה.
אורנה פז: אתה מדבר על התנהלות בטוחה, ויהיו 22 שעות שכל הצוות החינוכי מחויב איך לטפל בילד, בנוסף ל-18 שעות עזרה ראשונה.
אופיר כץ: לגבי רישום הפלילי, בגלל שהחוק היה עד 21, עדיין מבקשים את הרישום הפלילי?
אורנה פז: בוודאי, זה בתנאי סף.
אופיר כץ: היום גם אתם מבקשים את זה כל סייעת שנכנסת.
אורנה פז: בהחלט.
אופיר כץ: דבר אחרון, לגבי הצעדים שהשרה אמרה שהיא תעשה כל אחד מהם יותר מבורך מהשני.
אופיר כץ: רק דבר אחד לא מסתדר לי – בסיס התקציב נכנס 240 מיליון, ולפי הצעדים שהיא אמרה שהיא תעשה אנחנו מגיעים ל-400 מיליון, אני מדבר על הורדת התקינה, הכשרות והדרכות, הנציגים ברשויות – 54 מפקחים, והבקרים ביחד זה סביב ה-400, ובסיס התקציב אמרתם 240 מיליון, אז יש פה משהו שיורד?
נועה צור: אם נועה מהאוצר נמצאת, היא תענה לך על זה בצורה יותר מקצועית ממני.
נועה צור: אבל חלק מהסכום מעבר ל-240 מיליון בבסיס תקציב של משרד החינוך הוא בדיוק למטרות הסבסוד והוא עובר לכלכלה.
ליאור גבאי: הורדת התקינה עדיין לא נמצאת בתקציב הזה, רק בשביל לסבר את האוזן.
אופיר כץ: הורדת התקינה לא?
ליאור גבאי: עדיין לא נמצאת בתקציב הזה.
אופיר כץ: למה הם לא רוצים לעשות את זה?
ליאור גבאי: לא, אל תגזימו.
ליאור גבאי: אני אומר את המידע שיש לי.
שרן השכל: בבקשה, נועה מהאוצר.
נועה שוקרון: באמת, כל שינוי בסטנדרט, בעצם ההליך שבו הוא נעשה, הוא דרך ועדת המחירים.
נועה שוקרון: מעונות היום מוסד מפוקח, ולכן כל שינוי בסטנדרט הוא איזשהו תהליך שבו השינוי הזה מתומחר.
נועה שוקרון: התמחור הזה בא לידי ביטוי בתעריף של מעונות היום, ומשם גם נגזר תוספת הסבסוד.
נועה שוקרון: התהליך הזה טרם הושלם מקצועית.
נועה שוקרון: זאת אומרת, משרד החינוך אמר שזה גם הובא בהחלטת הממשלה שברצונו להוריד את יחס התקינה.
נועה שוקרון: אבל הדבר הזה טרם הוגש לוועדת המחירים וטרם הוצע לו איזשהו תמחור או הערכת עלות.
נועה שוקרון: ולכן, יש פה איזושהי פרוצדורה שצריכה להתקיים עד שזה יהיה בפועל.
נועה שוקרון: ברור שבפרקטיקה גם מבחינת שנת הלימודים וכו', הביצוע של הדבר הזה יהיה ככל הנראה עד ספטמבר הקרוב, ואז באמת הנושא הזה יתוקצב אחרי שהוא יעבור ועדת מחירים.
אופיר כץ: אבל לגבי הורדת התקינה, השרה אמרה שזה יהיה עכשיו.
נועה שוקרון: משנת תשפ"ג.
אופיר כץ: מספטמבר זה יתחיל.
אופיר כץ: אז מה כן נכנס ב-240 מיליון תקציב?
נועה צור: אנחנו כבר ענינו על זה בתחילת הדיון.
נועה צור: רוב התקציב הוא בעבור התשתית ברשויות.
נועה צור: התקן הנוסף שירכז את לידה עד שלוש, הוא בעבור ההכשרות של עזרה ראשונה, התנהלות בטוחה, והקורס הפדגוגי חינוך טיפול הוא בעבר ההדרכה הפדגוגית של ארבע שעות בכל מעון, ועבור עיבוי הפיקוח בכל מחוז.
נועה צור: נועה צור אנחנו ענינו על זה בתחילת התקציב, בעבור ההכשרות של העזרה הראשונה, התנהלות והקורס הפדגוגי הוא בעבר של ארבע שעות בכל מעון, ועבור עיבוי הפיקוח בכל מחוז.
אופיר כץ: לפי החישוב שלי זה יוצא 240, אבל בסדר.
שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת אופיר כץ.
שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לדורית חזן מההסתדרות הלאומי.
שרן השכל: בבקשה, לרשותך שתי דקות.
דורית חזן: לפני הכול, אני רוצה לברך באמת על הצעד הזה, זה צעד היסטורי לכל דבר ועניין.
דורית חזן: מכיוון שיש לי מעט מאוד זמן, אני אתייחס לכל הנושא של הכשרות.
דורית חזן: כפי שעכשיו שמעתי קצת התבלבלות בטוהר המקצוע.
דורית חזן: מדובר במטפלות ולא בגננות.
דורית חזן: אני רוצה לדעת אם יש כוונה באמת לעשות הכשרה טרום כניסה, מבחני בדיקה קפדניים למי הולכת להיכנס בכלל למערכת.
דורית חזן: מעבר להכשרות שיהיו בתוך המערכת למטפלות הקיימות, בנוסף, לדעת אם יש איזושהי כוונה להכניס גם את הסייעות שמגיל שלוש והלאה לתוך משרד החינוך.
דורית חזן: היום הן מועסקות על-ידי הרשויות המקומיות.
דורית חזן: זה מהלך שהוא מחייב כדי לקבל באמת תחושה של ביטחון גם לילדים וגם להורים ברגע שאנחנו נמצאים בתהליך הזה.
דורית חזן: דבר מאוד חשוב שרציתי לדעת.
דורית חזן: עד היום בדקו באמת את הגברים לגבי הנושא של רישום פלילי.
דורית חזן: לא בדקו את הנשים אם יש להן איזשהן הפרעות.
דורית חזן: אני ציינתי מקרה חי וקיים לפני פחות מחודש שקרה לנו, שנכנסה סייעת באמת עם הפרעות נפשיות.
דורית חזן: ביום הראשון היא החזירה מכות לילד שהיא באה לטפל בו.
דורית חזן: בנוסף, חוק המצלמות – היום סוף, סוף פתרנו מקרה שאמא שהרגישה לא בנוח וחשדה במטפלת ופנתה למשטרה, כי אי-אפשר לפתוח את המצלמות רק על-ידי תלונה במשטרה.
דורית חזן: מה שקרה – שהמטפלת בגלל התמ"ת הושעתה לתקופה מסוימת בגלל שלקח המון זמן עד שהמטפלת הזאת הושעתה.
דורית חזן: ברוך השם, היום היא חזרה לעבודה מחוסר אשמה.
דורית חזן: חשוב לי לדעת שבאמת מטפלים בכל הדברים שעד היום היו והם לא סגורים הרמטית.
דורית חזן: תודה רבה.
צמרת אביבי: תודה רבה.
צמרת אביבי: קודם כל, בעצם העמותה וכל המורים שלנו הם גם עובדים החל מגילאי לידה ובמשפחתונים ובגנים פרטיים, במעונות יום, גני רשויות, אני יודעת שכרגע רוב העיריות, רוב הרשויות עדיין לא יודעת על קיומם של כל הגנים וכל מסגרות החינוך הקטנות האלה.
צמרת אביבי: אנחנו פה יכולים לתת את המידע הזה.
צמרת אביבי: דבר נוסף, מבחינת כל אורחות חיים שמשרד החינוך בעצם מקדם גם לגילאי לידה עד שלוש.
צמרת אביבי: חשוב שיהיה שיח גם איתנו מבחינת הנהלים – מה מותר, מה אסור, מבחינת תוכניות עבודה שלנו, איך לעבוד, ומה לעבוד.
צמרת אביבי: אני בקשר ישיר עם ד"ר אפרת אפללו, ממשרד הבריאות, אבל חשוב שיהיה גם עם משרד החינוך.
צמרת אביבי: כשהיינו עם משרד הכלכלה, היה קשר ישיר שוטף, אבל עם משרד החינוך טיפה יותר קשה.
צמרת אביבי: אין לנו אבא ואימא, ואנחנו צריכים פה מענה במקרה של בעיות מול מי אני עובדת, מול מי אני מדברת, איך הקשר השוטף.
דקל מור: צהריים טובים.
דקל מור: אני רוצה להודות ליושבות-ראש הוועדות.
דקל מור: אני באמת מברכת את הוועדה הזאת.
דקל מור: אני חושבת שהוועדה המשותפת הזאת צריכה להתכנס באופן קבוע לפחות בשנה הקרובה, פעם בחודש, פעם בחודשיים.
דקל מור: באמת, יש פה המון נושאים.
דקל מור: אני חושבת שכל הנושאים שעלו היום הם מאוד קריטיים וחיוניים.
דקל מור: וכמובן, שאנחנו כעמותה, היינו לאורך כל השנים ולאורך כל הדרך עם המעבר, ובאמת, התפללנו לכך, ואנחנו מברכות גם את השרה על כל מה שנאמר.
דקל מור: אבל, אני רוצה כן להגיד משהו חשוב חברים.
דקל מור: דיבורים כמו חול, ויכול להיות שיש מה לאכול, אבל אין מי שיאכיל.
דקל מור: הבעיה האמיתית כרגע לפני השטח שאין כוח אדם.
דקל מור: אז גם ההכשרות, וגם הבינוי, גם הסבסוד וגם התקינה, הכול באמת אלה תהליכים לטווח הרחוק והטווח הקרוב שאנחנו מדברים עליהם, אבל בשטח יש פצצה מתקתקת.
דקל מור: נשים לא רוצות לעבוד במקצוע הזה.
דקל מור: אנשים לא רוצים ללמוד את המקצוע הזה, ולשם כל האנרגיה וכל המחשבה כרגע צריכה להיות מופנית, כי באמת אנחנו כאן יושבות עם כל הפניות שאנחנו מקבלות, יושבות עם אנשי המקצוע, ויושבות עם עוד גופים, ואני אומרת לכם – אם יש תקציב, כבר יושבים לדבר על התקציב הקרוב, חלק עיקרי מהתקציב הזה, ונועה ממשרד האוצר נמצאת עדיין, אני מקווה, צריך לתת את הדגש על איך גורמים לנשים לעבוד ולהמשיך ולרצות להיכנס למקצוע, כי גם אם נוריד את התקינה אין מי שיפתח את הגנים.
דקל מור: וגם אם עכשיו יהיה סבסוד גם לאברכים הכול טוב ויפה, אבל לא יהיה נשות מקצוע שיפתחו.
דקל מור: אני חושבת שאתן כחברות יושבות-ראש הוועדה, צריכות לדרוש את זה ולתת לזה זמן מוקצב מתי היא תתכנס ותתחיל לעבוד.
דקל מור: בנוסף לכך, אני שמחה לראות את שושי כידור כאן, כי באמת, ניתן לראות שהרשויות המקומיות התחילו לשים לב שזה הזמן שלהן גם להתחיל לקחת את המושכות ולהתחיל לנהל את העניינים.
דקל מור: אבל, וכאן נועה ואורנה ואינה נמצאות, אני חושבת שהגיע הזמן להוציא גם קול קורא מיוחד ולתת הסבר ראוי לרשויות המקומיות לרתום אותן.
דקל מור: הרבה רשויות מקומיות לא מבינות את המהלך, לא מבינות מה קורה.
דקל מור: אנחנו נותנות המלצות כעמותה, אבל זה לא התפקיד שלנו.
נירה לאמעי רכלבסקי: המרכז לשלטון המקומי הוא כלי אדיר להגיע לרשויות.
דקל מור: דבר אחרון, הנושא של הבטיחות.
דקל מור: מקרים שמגיעים אלינו שנמצאים כרגע במשטרה, אני רוצה להגיד לך.
דקל מור: משטרת ישראל מקבלת הקלטות, מצלמות תלונות וכדומה.
דקל מור: הם עדיין מפנים את הנושא למשרד הכלכלה לאגף מעונות יום, על מנת להוציא צו סגירה למקום.
דקל מור: הם לא יודעים שצריך להעביר את זה תחת משרד החינוך, אנחנו בשיתוף פעולה על זה.
דקל מור: גם הדברים האלה צריכים מהר להיעשות, זה לא משהו שהוא צריך להיות בתהליך.
דקל מור: מקום שיש בו פגיעה בחסרי ישע, צריך לתת לו את הפתרון במידי.
דקל מור: אני מבקשת גם על זה לא להוריד את הרגל מהגז.
דקל מור: וכמובן, שוב פעם חוזרת על הבקשה, תכנסו את הוועדה המשותפת הזאת לפחות פעם בחודש, חודשיים.
אופיר כץ: רק דיברנו, פורסם עכשיו כתבי אישום נגד תקיפה של שישה פעוטות בהרצליה.
אופיר כץ: בבקשה, סיגל טולדנו, ועד הגנים.
סיגל טולדנו: תודה שרן, על הדיון, ומיכל, כמובן.
סיגל טולדנו: אנחנו כמובן בין כל המברכים.
סיגל טולדנו: אני אקצר את הברכות, אבל להורים כמובן המהלך הזה היה מאוד חשוב.
סיגל טולדנו: אני רוצה להגיד משהו חשוב בשם ההורים שפחות דיברנו עליו.
סיגל טולדנו: אנחנו מקבלים המון פניות על הורים ללא מענה.
סיגל טולדנו: חשוב לנו שתדעו שברחבי הארץ אנחנו רואים ושומעים הרבה מאוד הורים בגיל הרך אפס עד שלוש, שלא מצליחים בכלל למצוא מסגרת.
סיגל טולדנו: אז לפני שאנחנו מדברים רגע על האיחוד של המעונות ועל הפיקוח וכו', חייבים לעשות איזשהו מהלך שבו אנחנו יודעים למפות את ההורים האלה ולתת להם פתרונות גם אם זה גן פרטי, גם אם זה גן מפוקח, אין היום להורים פתרונות בכלל, הם גם לא מוצאים גנים פרטיים.
סיגל טולדנו: המעונות נסגרים.
סיגל טולדנו: בתקופת הקורונה ראינו מעונות שנסגרים אם בשל העדר כוח אדם, אם בשל העדר תקציבים הורים קיבלו הודעה חודש לפני שהם אמורים לחזור לעבודה מחופשת לידה, אין לכם גן.
סיגל טולדנו: אז חייבים לשים לב לסיפור הזה, ולזכור שעדיין חלק נכבד, הרוב הגדול של ההורים בגיל אפס עד שלוש, הם הורים בגנים פרטיים, וחייבים להכניס אותם איכשהו לתוך המניפה הגדולה והחשובה הזאת תחת משרד החינוך, ולשים להם איזשהו סוג של פיקוח של רישיון, של הכשרה, להכניס גם את המטפלות בגנים הפרטיים לתוך אותה מטריה של הכשרות שאתם תחליטו לגביה.
סיגל טולדנו: אבל צריך לזכור, זה עדיין רוב ההורים ורוב הילדים במגזר הזה של אפס עד שלוש.
סיגל טולדנו: הם עדיין במסגרות פרטיות.
סיגל טולדנו: ומילה אחרונה.
סיגל טולדנו: אנחנו מאוד מבקשים סיפור האכיפה מאוד חשוב.
סיגל טולדנו: אנחנו מדברים עליו שנים.
סיגל טולדנו: אפשר לכתוב נהלים ולקבוע מדיניות, ומדדים וכו', אבל בסוף אנחנו רואים את זה גם בגני הילדים – 3-6.
סיגל טולדנו: יש בעיה של אכיפה בשטח, צריך לתת על זה את הדעת, ולחשוב איך באמת עושים את זה, ולשים סוף סוף את הגיל הרך אפס עד שש על השולחן במקום גבוה, במקום שראוי לו.
סיגל טולדנו: ההורים של הילדים הקטנים והצעירים במדינת ישראל, מרגישים תמיד אחרונים בסדרי עדיפויות, אם זה בקורונה, אם בזה בחינוך, אם זה בפדגוגי, אם זה בבטיחות, אם זה באלימות, אם זה בכל דבר.
סיגל טולדנו: הגיע הזמן להפוך את הפירמידה הזאת לא רק תקציבית, אלא גם מבחינת תשומת לב.
סיגל טולדנו: אנחנו מקווים שזה יקרה, ויוצאים מפה בקריאה בשם ההורים לכולכם.
שרן השכל: חנן דגן.
חנן דגן: תודה רבה על האפשרות להגיד.
חנן דגן: אני רוצה להתחיל, קודם כל כמובן אני מברך על המעבר הזה.
חנן דגן: אני רואה את משרד החינוך שעושה עבודה מאוד קשה כדי לבוא ולהכניס את הדברים לשגרה, וזה דבר מאוד לא פשוט.
חנן דגן: הבעיה העיקרית שאני רואה זה השיח.
חנן דגן: והשיח הוא כאילו מתעלם מהגנים הפרטיים.
חנן דגן: אנחנו רואים את זה בכל המכתבים שיוצאים, הפרטיים בקושי קיימים.
חנן דגן: אנחנו רואים את זה בבדיקות אנטיגן בקושי לקבל אותם שעד היום פונים לרשויות והם לא יודעים על מה מדובר.
חנן דגן: אנחנו רואים את זה אם זה בבתי ספר וכל גן עירייה קיבלו 20 בדיקות לילד, ואצלנו 5 בדיקות לילד.
חנן דגן: אני לא מבין מה ההבדל בין ילד לילד.
חנן דגן: צריכה להיות פה התייחסות שווה לכולם.
חנן דגן: בתוך השיח, בהנחיות, יש הנחיות שהן ניתנות והן מתאימות לאותם אלה שנמצאים תחת משרד החינוך בצורה מלאה עם רשימה שמית של ההורים.
חנן דגן: וכלפי הגנים הפרטיים אין הנחיות שאומרים למשל בדבר פשוט, לכתוב במכתב בגנים פרטיים אנא תמלאו את הטופס ותשמרו אצל הגננת.
חנן דגן: אבל אין התייחסות לזה, ואנשים חושבים שהם יכולים למלאת באותו פורטל.
חנן דגן: אנחנו חייבים לעשות פה שינוי בתפיסה.
חנן דגן: מעבר לזה, בתוך כל הדיונים שאנחנו מקיימים, ואנחנו רואים איך הדברים מתקדמים, אנחנו רואים שיש כוונה איפשהו לכלול את הרשויות המקומיות בתוך הליך הפיקוח.
חנן דגן: הדבר הזה בתוך חוק הפיקוח עצמו, נאמר איפה שבמפורש כאשר רשות מקומית שהיא מפעילה גנים עד שלוש משלה, היא לא תוכל להשתתף בפיקוח.
חנן דגן: אנחנו רואים שאנחנו נמצאים בצד, ולא שמים לזה את הדגש.
חנן דגן: לא באים ויוצרים הסדר לפני שמתחילים, אלא מתחילים להעביר לפני שיושבים איתנו בצורה מלאה איך לעשות את זה.
חנן דגן: איפה שיש פה ניגוד אינטרסים מאוד קשה, יש לנו ויכוח קשה וארוך טווח עם הרשויות המקומיות, זאת אומרת, בהתייחסות לגנים הפרטים ראינו את זה בצורה חריגה שעד היום עוד לא נפתרו חלק גדול מהבעיות שאנחנו חייבים לסיים את זה איפשהו.
חנן דגן: שרן, זה נופל לפתחך לסיים את כל ההליך שעשינו הישג אדיר.
חנן דגן: אנחנו ראינו את הרשויות שהן לא רוצות לקחת אחריות בחלוקה של האנטיגן, ודוחים בהרבה מקומות את הגנים הפרטיים, אז בטח ובטח איך רוצים להעביר להן את הפיקוח כאשר הן לא רוצות אותנו.
חנן דגן: אז צריך לבוא ולסגור את הדברים עוד לפני.
חנן דגן: מעבר לכך, בכל הנושא של ההכשרות, אנחנו שומעים איך באים ורוצים לפצות על שעות העבודה, כאשר בגנים הפרטיים זה דבר שהוא בלתי אפשרי ולא כולל אותנו – מי יממן את אותן שעות עבודה עבור אותם עובדים.
חנן דגן: בנוסף, העובדים עצמם והחוק איפשר את זה, התקנות איפשרו את זה, כאשר יש עובדים ותיקים הם יכולים לעשות קורסים פחות מ-220 שעות, כאלה ש-20 שנה הן עובדות בגן, האם הן צריכות את אותו אורך, אבל אף אחד, גם בתקופה שזה היה במשרד הרווחה, וגם כיום, אני לא רואה שום התייחסות לקורסים המקוצרים האלה, לאלה שהם ותיקים עם המון שנות ותיק.
חנן דגן: וחייבים פה כדי שנוכל כן להתחיל להכשיר את העובדים, העובדים האלה עם הותק, עומדים כרגע וממתינים.
חנן דגן: הזמן הולך ומתקתק לכיוון הארבע שנים תחולה של החוק וחבל על הזמן הזה.
חנן דגן: בואו תנו גם את האפשרות הזאת להתקדם.
נועה צור: חשוב לי להבהיר, פיקוח עושה אך ורק משרד החינוך, לא הרשות המקומית.
נועה צור: לגבי ההכשרה, ההכשרה היא לכולם.
נועה צור: נכון שהתקציב או האחריות של הרשות תהיה לסגור או לתאם את הקורס מול המכללות, אבל היא לכולם.
נועה צור: נכון לעכשיו אנחנו יודעים שיש קרוב ל-70% נשות צוות שלא עברו הכשרה מקצועית לגיל הרך, ולכן, אנחנו שמים דגש על הקורס המקצועי של 220 שעות.
נועה צור: ברור לנו שבהמשך אנחנו נתייחס גם למטפלות עם הותק, ונתאים קורסים עבורם.
קרן אוחנה איוס: אם אפשר להגיד מילה.
קרן אוחנה איוס: ראשית, אני מודה לכם על הדיון החשוב.
קרן אוחנה איוס: אני מברכת כאן את הקולגות שלנו ממשרד החינוך, את אורנה, אינה ואת נועה, שהפכו להיות שותפות בחודשים האחרונים.
קרן אוחנה איוס: בפתחו של יום המשפחה שחל מחר, אני רוצה להגיד שבאמת באיזשהו מקום אנחנו מרגישים שיש בית.
קרן אוחנה איוס: אבל כמו שחנן אמר, אתם צריכים לזכור ש-77% מהענף הזה שייך למגזר הפרטי, הוא הופך להיות מוסד חינוך.
קרן אוחנה איוס: יחד עם זאת, הוא עסק לכל דבר.
קרן אוחנה איוס: אנחנו באמת רוצים איזושהי התייחסות שהיא מתאימה לכך.
קרן אוחנה איוס: ראינו את זה נקודתית בבדיקות האנטיגן.
קרן אוחנה איוס: אבל חשוב לנו שתהיה גם התייחסות לתחומים האחרים, כמו אישור להפעלת מעון שעשית הישג אדיר, אבל עדיין אנחנו לא יודעים מה קורה עם זה ברשויות המקומיות.
שרן השכל: זהו, זה נכנס לתוקף בינואר.
קרן אוחנה איוס: אבל עדיין לא קיבלנו את צו הקפאת הליכים, ולא קיבלנו את החלטת שרת הפנים מה קורה מעל 36 ילדים, ורשויות מקומיות לא יודעות מהרשימה לאישור הפעלת מעון, ככה שעדיין ממשיכות לאכוף שימוש חורג שזה לכשעצמו כבר לא תקין.
קרן אוחנה איוס: תודה רבה על ההתייחסות, וכמובן שהמשך העבודה על תקנות חוק הפיקוח שדינו חל בוועדה לזכויות הילד יכול באמת להתקיים בפורום משותף כזה ואז כולנו נרוויח מהדבר.
אופיר כץ: שרן, אפשר רק שאלה לחדד קצרה, רק 220 שעות זה על כל המטפלות משבעה ילדים ומעלה, לא משנה אם זה סמל או לא.
נועה צור: לכולם.
לזכויות הילד): שאלה אחרונה לגבי מתווה תמיכה בפעוטות שצריכים סיוע, הנגשה ושילוב.
לזכויות הילד): האם יש דיון להעברת המעונות השיקומיים או שזה בכלל כרגע לא על השולחן.
אינה זלצמן: ההחלטה לא אצלנו כרגע.
לזכויות הילד): בנפרד.
לזכויות הילד): זה עתיד כן להשתנות או שעדיין לא דנים על זה.
אינה זלצמן: ההחלטה כפי שהיא כיום משאירה את המעונות השיקומיים במשרד הרווחה.
לזכויות הילד): תודה רבה, הבנתי.
לזכויות הילד): אני חוזרת להתרגשות של תחילת הדיון.
לזכויות הילד): עוד יהיו דיונים בנושא הזה.
לזכויות הילד): כמו שאמרנו, זה נושא שהוא מורכב מאוד, מבורך, אך מאוד מורכב.
לזכויות הילד): אנחנו כמובן נעקוב אחר ההתקדמות במידה ויצוצו בעיות וברכות, אנחנו גם אוהבים לפרגן, לראות איך הדברים מתפתחים, ובאמת, איך אנחנו עונים על כל השאלות, לרבות כל מה שקשור לסל המחירים ולמשכורות של המטפלות.
לזכויות הילד): ילד הוא ילד, ואני שמחה לומר שסוף סוף הילד נמצא במרכז, ועל מדינת ישראל תמיד לראות את הילד לא רק כמערכת חינוך, אלא כמכלול גדול.
לזכויות הילד): והסיבה שאני אומרת את זה, כי לפעמים כשמדובר גם על גנים פרטיים, או על כל המושג הזה של פרטי, באים ואומרים – הוא לא חלק ממשרד החינוך, כי ההורים שלו בחרו ללכת למוסד פרטי אז הוא נפרד.
לזכויות הילד): אז ילד הוא ילד בין אם הוא במסגרת פרטית.
לזכויות הילד): ולשאלת האנטיגן שלמשל מופיע היום, משרד הבריאות, פיקוד העורף, ולכן, על כל ילד לקבל את ה-360.
לזכויות הילד): אני מברכת את משרד החינוך ואת שרת החינוך על הצעד האמיץ וחסר התקדים ההיסטורי יש לומר.
לזכויות הילד): אני שמחה, ואני מברכת גם את חברתי שרן השכל על הדיון החשוב הזה.
שרן השכל: תודה רבה, גם אני כמובן מברכת את חברתי מיכל שיר, יושבת-ראש הוועדה, ואת שרת החינוך על המהלך האמיץ הזה שהוא אירוע היסטורי לא פחות מזה.
שרן השכל: ברור לי שאנחנו רק בתחילת הדרך.
שרן השכל: ולנו כאן בוועדת החינוך ובוועדה לזכויות הילד, יש עוד עבודה חשובה וארוכה מולכן, מול כל המשרדים, כדי לוודא שאותו מעבר נעשה בצורה המיטבית.
שרן השכל: זה לא רק כדי לבוא ולבקר את העבודה שלכן, ההיפך, זה כדי לעזור לכן קודם כל לקיים את הדיון הציבור ולשמוע עמדות של גופים, של ארגונים וכו'.
שרן השכל: אבל בעיקר גם כדי לעזור לכן לגייס משרדים נוספים כדי לעשות את זה כמו שצריך, כי אם כבר עושים את זה, אז באמת צריך לעשות את זה כמו שצריך.
שרן השכל: ולכן, קודם כל, אנחנו נקיים דיון נוסף בעוד כשישה שבועות על מנת לראות כיצד הדברים התקדמו.
שרן השכל: קודם כל, חלוקת בדיקות הקורונה גם לפעוטות ממש חשוב.
שרן השכל: המון הורים פונים מאוד מודאגים, כל הארגונים.
שרן השכל: ולכן אנחנו מבקשים גם מתווה כיצד זה עובד ואיך זה למעשה נעשה.
שרן השכל: אנחנו מבקשים גם אם זה לא לעכשיו לטווח הרחוק, כאשר יהיו המעונות והכול יתפקד לעניין העברת הרישום ממשרד הכלכלה למשרד החינוך, או לרשויות המקומיות שמכירות את המצב הסוציו-אקונומי של התושבים שלה.
שרן השכל: כלומר, למצוא איזשהו מתווה שיהיה יותר נכון עבור התושבים, במקום פשוט להשאיר את זה במשרד הכלכלה.
שרן השכל: אנחנו מבקשים כמובן התכנסות ועדת המחירים כמה שיותר מהר.
שרן השכל: אנחנו מקווים שעד הדיון הבא כבר תהיה ישיבה ראשונה ותוכלו לעדכן אותנו בפרטים של ועדת המחירים, זו בקשה שלנו.
שרן השכל: לעניין הגנים הפרטיים.
שרן השכל: הם כרגע באמת מחזיקים את מירב הפעוטות במדינת ישראל.
שרן השכל: אנחנו מבקשים לעשות את זה ביחד בשיתוף פעולה בדיון בשולחן עגול יחד איתם כדי לראות איך המעבר הזה נעשה בצורה המיטבית.
שרן השכל: תודה רבה לכולם.
שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע.
שרן השכל: תודה רבה למשרד החינוך.
שרן השכל: המון בהצלחה.
שרן השכל: משימה לא פשוטה, משימה מאוד מורכבת שנמצאת על הכתפיים שלכם.
שרן השכל: אנחנו סומכים עליכם, ואנחנו פה כדי לסייע בדרך.
שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע לישיבה.
שרן השכל: תודה רבה לכל חברי הכנסת, גם לך, אופיר כץ, שנשארת ככה עד הסוף.
שרן השכל: תודה לכולם.
שרן השכל: הישיבה נעולה.
מיכל שיר סגמן: צהריים טובים.
מיכל שיר סגמן: היום ה-21 בפברואר 2022, כ' באדר א' התשפ"ב.
מיכל שיר סגמן: היום יש לנו שני נושאים.
מיכל שיר סגמן: האחד, הצעה לדיון מהיר בנושא: חיי ילדינו בסכנה: הקלות הבלתי נסבלת של העסקת מטפלות לגיל הרך ללא הכשרה, של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר וחבר הכנסת שמחה רוטמן.
מיכל שיר סגמן: הנושא השני, התעללות מטפלות בחסרי ישע ותינוקות, של חברת הכנסת קטי שטרית.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה.
מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה, חברת הכנסת מיכל שיר, יושבת-ראש הוועדה, על הדיון החשוב הזה.
מכלוף מיקי זוהר: אני מודה לך שאת מקיימת אותו.
מכלוף מיקי זוהר: זה נושא שאני חוויתי עכשיו לצערי מקרוב כשראיתי את זה בקריית גת, עיר מגוריי, אנשים שאני מכיר באופן אישי והם חוו את הטרגדיה של אדל, זיכרונה לברכה, שקרה אסון גדול בגן הילדים שלה.
מכלוף מיקי זוהר: הדבר הזה נובע מהרבה מאוד פרמטרים שכרגע נמצאים בבדיקה.
מכלוף מיקי זוהר: הם נמצאים בחקירה, ולכן אי אפשר כל כך להרחיב עליהם או לקבוע במסמרות מה קרה שם.
מכלוף מיקי זוהר: אבל באופן כללי יש מסקנה אחת די בולטת, שיכול להיות שעניין של הכשרה יותר טובה לאותה מטפלת שהייתה אחראית על הילדה הייתה יכולה למנוע את הסיפור הזה, וזה מתבטא בכמה פרמטרים.
מכלוף מיקי זוהר: פרמטר ראשון הוא הנושא של מצב שבו המטפלת יודעת גם לעשות טיפול בהחייאה ובמקרים אסוניים להגיב בזמן אמת להצלת הילד.
מכלוף מיקי זוהר: סוגיה שנייה היא גם הוראות טיפול בילד.
מכלוף מיקי זוהר: למשל, לא עוזבים ילדים קטנים בגיל מסוים לבד, אפילו לא לחצי שנייה, משום ששם האסונות מתחילים וקורים.
מכלוף מיקי זוהר: ברגע שיש חלילה הפקרה של הילדים, אפילו לדקות מועטות, לפעמים אנשים אולי חושבים שזה בסדר אבל יש לזה משמעות, ואת הדברים הללו מלמדים בדרך כלל בקורסי הכשרה.
מכלוף מיקי זוהר: בקורסי הכשרה מלמדים גם את הנושא של טיפול בעזרה וראשונה וגם את האופן הבסיסי של הטיפול.
מכלוף מיקי זוהר: אי אפשר לומר שצריך לחייב כל בעל מעון או בעל גן ילדים להעסיק עובדות שקיבלו הכשרה מלאה, כי הכשרה מלאה לוקחת שנה, אם אינני טועה.
מכלוף מיקי זוהר: אתה לא יכול לחייב בעל מעון לרכוש שירותים או לקבל לעבודה נשים שעברו רק שנה מלאה של הכשרה, כי זה לא ריאלי וגנים לא יוכלו להסתדר.
מכלוף מיקי זוהר: אבל לעומת זאת, וזאת מבחינתי מטרת הדיון ועל זה רציתי לקיים את הדיון, מה היה קורה אם היינו מחליטים שקודם כל צריך לעשות הכשרה בסיסית כדי לקבל אפשרות לעבוד במעון?
מכלוף מיקי זוהר: מבחינתי הכשרה בסיסית היא אפילו הכשרה של שבועיים או שלושה שבועות, שתדבר על הדברים הבסיסיים והאקוטיים.
מכלוף מיקי זוהר: למשל, כמו שאמרנו, טיפול בעזרה ראשונה בילדים במצוקה, הדרכה בסיסית איך מטפלים בילד, מה צריך לעשות.
מכלוף מיקי זוהר: הסתבר לי שיש הכשרה כזאת ובעלי המעונות נדרשים לשכור שירותים של מטפלות שעברו את ההכשרה, אבל בפועל זה לא קורה.