GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רן בוקר: השיטה היא שיטה שלא משנה כמה תחקירים נעשה, גם אם נעשה עוד 200 תחקירים, הסוכנויות המתחלפות בשמות שלהן ומחליפות שמות.
רן בוקר: לכן כל תחקיר זה כמו דג בים וקשה לעקוב אחרי זה.
רן בוקר: השיטה היא פשוטה.
רן בוקר: הם דגים את הבנות והבנים דרך הרשתות החברתיות.
רן בוקר: הם מפרסמים פרסומות של תוכניות ושל סדרות מפורסמות.
רן בוקר: אם אתם רוצים לככב בסדרה איקס או וואי, תשלחו לנו הודעה.
רן בוקר: אותם ילדים צעירים שולחים הודעה ברשתות החברתיות ואז אומרים להם לבוא לאודישן כדי להירשם לסוכנות.
רן בוקר: הם באים לאודישן עם האבא או האימא, וגם על זה יש לי מה לומר.
רן בוקר: גם אם זה עם האבא או האימא, הם מגיעים לאודישן ושם מוצג להם מצג שווא לגמרי.
רן בוקר: אומרים להם, בואו תעשו אודישן.
רן בוקר: הרבה פעמים הם מכניסים אותם לחדר ועושים להם אודישן מול מצלמה.
רן בוקר: מושיבים שם שני צעירים פייק בחוץ כדי שיגידו להם שהם לא יתקבלו, אבל כל מי שדיברתי איתו התקבל לסוכנויות האלה.
רן בוקר: אלה סוכנויות קש ותכף אסביר.
רן בוקר: כל מי שדיברתי איתו התקבל לסוכנויות האלה, לא משנה מה יכולת המשחק שלו.
רן בוקר: אז מעבירים אותם אודישן ואומרים להם שכדי להיות בסוכנות אתם צריכים לשלם כסף כי אתם צריכים לעשות קורס.
רן בוקר: הבוק של התמונות עלינו, אל תדאגו, אבל הקורס למשחק, אתם צריכים לשלם לנו.
רן בוקר: כמה עולה הקורס הזה?
רן בוקר: 6,400 שקלים, 8,000 שקלים.
רן בוקר: איזו סוכנות מתוקנת מתנה את זה שטלנט יבוא אליה וישתתף בקורס למשחק משלה בלי קורס למשחק מסודר בכלל?
רן בוקר: אין לזה אח ורע.
רן בוקר: כל הסוכנויות האלה זה סוכנויות לא רציניות שצריך מאוד להיזהר מהן.
רן בוקר: בשורה התחתונה, אני מנסה לומר זה שאותן סוכנויות לוקחות 8,000 שקלים מאנשים ואנשים לא רואים תמונה.
רן בוקר: בסוף, אותם אנשים, נפגעים גם ברובד הכלכלי וגם ברובע המיני, כמו שראינו בסיפור של שיר הרוש.
רן בוקר: הצעת החוק הזאת של חבר הכנסת רון כץ היא חשובה מאוד אבל למעשה היא כמו פלסטר מהסיבה, שכמו שאמרתי, הסוכנויות האלה מתחלפות כל הזמן והן גם מפעילות לחץ אדיר בין אם ההורה נמצא עם הילד בחדר או לא.
רן בוקר: הן גורמות תחושה שאתה צריך עכשיו לחתום כי אם לא, לא יהיה לך מקום.
רן בוקר: בסוף זה אנשים שהם לא עשירים, זה אנשים שאין להם את הכסף הזה.
רן בוקר: אני חייב לומר שמאז פרסום התחקיר הזה בוויינט לפני שנתיים, אני מקבל לדעתי 3-4 הודעות בחודש מאנשים שנדפקו ולא יודעים מה לעשות עם הכסף שלהם כי הם צריכים אותו חזרה כי הם מבינים שעבדו עליהם בסופו של דבר.
רן בוקר: הרבה פעמים אנחנו מתערבים, לא בשביל הפרסום, ומנסים לעזור אבל אלה אנשים שלא בהכרח מקשיבים.
רן בוקר: צריך לומר עוד דבר.
רן בוקר: כל מה שהאנשים האלה עושים מבחינה חוזית זה כשר.
רן בוקר: הם אנשים מאוד מאוד חכמים.
רן בוקר: הכול אצלם כשר, הכול אצלם הולך לפי הספר.
רן בוקר: אתה לא יכול לתבוע אותם ואם אתה תתבע אותם, קרוב לוודאי שתלך להליך משפטי נורא ארוך שבסופו של דבר, אחרי שאתה מיואש, אתה תשלם הרבה יותר מה-8,000 שכבר הפסדת.
רן בוקר: לכן מה שקורה זה "שיטת מצליח".
רן בוקר: מנצלים אנשים חלשים, מוחלשים.
רן בוקר: אנשים מהפריפריה שהם לאו דווקא מוחלשים אבל בדרך-כלל האנשים המוחלשים הם אלה שהולכים לזה.
רן בוקר: מי שיודע לא מתקרב לסוכנויות האלה.
רן בוקר: זה הסיפור הגדול ואני באמת חושב שיעשה טוב עכשיו אם תוסיפו אולי ותמצאו דרך חוקית למצוא אפשרות להוסיף, שגם אם הורה נמצא בחדר עם הקטין, תהיה אפשרות תוך 48 שעות לבטל את ההסכם בעניינו של הקטין בלבד, כדי כמובן לא לפגוע בחופש העיסוק.
רן בוקר: אותם צעירים שחולמים באים למשרדים של הסוכנויות ושם מלחיצים אותם.
רן בוקר: הם חותמים על החוזים ואז מגיעים הביתה ושואלים מה עשיתי.
רן בוקר: כשהם מבקשים לבטל תוך 24 שעות אומרים להם שיש דמי ביטול של 25%.
רן בוקר: אני לא מבטל חוזה, אתה חתמת.
רן בוקר: גם לזה, לדעתי, צריך לשים לב.
רן בוקר: שוב, זה אנשים שכל שקל חשוב להם.
רן בוקר: היתה לי בתחקיר חיילת.
רן בוקר: זה היה או טיפול שיניים או להגשים חלום.
רן בוקר: היא הלכה להגשים חלום והיא לא ידעה שהחלום הזה נמצא בפח הזבל כי לשם הלך הכסף שלה.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה רן.
תמי סלע: הערה אחת למה שעלה פה.
תמי סלע: יש פה היבטים שהם באמת יותר של הניצול הכלכלי שבעיניי נוגעים יותר לחוק הגנת הצרכן ואולי תיקונים שראוי לעשות שם.
תמי סלע: יש גם היום הוראות לגבי אפשרות לביטול כל מיני עסקאות שיש בהן ניצול כלכלי וניצול חולשה.
תמי סלע: צריך לבחון האם זה חל או לא חל והאם נדרשים תיקונים כדי לכסות תופעות כאלה ולאפשר תקופה של ביטול, אבל זה קצת חורג מהמסגרת כאן.
תמי סלע: אני כן אציין עוד דבר, גם אחרי דברים שאמרה לין.
תמי סלע: זה עלה בדיון שהיה בוועדת החינוך לפני כחודשיים על הטרדות מיניות בעולם האופנה והדוגמנות.
תמי סלע: היו שם גם נציגים של איגודי השחקנים והתסריטאים ובתחום שלהם יש אמנה שגובשה בשנים האחרונות, גם בסיוע של אגוד מרכזי הסיוע כדי גם לייצר הליך בירור ועוד כל מיני הגנות בפרקטיקה של ההתנהלות של הדברים.
תמי סלע: הם בעצם הסכימו שיהיה ממונה בסט שהוא אחראי לוודא את הכללים.
תמי סלע: יש הרבה כללים לגבי העסקת קטינים בתחום, כמו שאמרתי קודם.
תמי סלע: לבחון שהם מתקיימים, שיש כתובת, שאם יש בעיה יש אל מי לפנות.
תמי סלע: יש איזה אבא ואימא לנערות ולנערים.
רן בוקר: כן, אבל זה כבר שהם מגיעים לסט.
רן בוקר: את יודעת כמה זמן עובר עד שהם מגיעים לסט?
רן בוקר: עד יודעת כמה ניצול הם יכולים לעבור עד שהם מגיעים לסט?
תמי סלע: זה לא משהו הרמטי אבל זה יכול להיות משהו שלפחות בחלק מהמקרים ישפר את המצב ואת הפרקטיקה של ההתנהלות.
תמי סלע: זה עלה גם אז כקריאה של ועדת החינוך לאיגודים שמעסיקים, הסוכנים, הדוגמניות, לייצר אמנה כזאת, לייצר שיח בנושא הזה וכלים מעשיים, כי גם להם אין עניין שהתופעות האלה יתרחשו והנערות ייפגעו.
מיכל שיר סגמן: רצית לומר משהו לגבי האמנה?
תמי סלע: האמנה הזאת היא אמנת ארגוני יוצרים ועובדים למניעה וטיפול בהפרדה מינית בקולנוע ובטלוויזיה.
תמי סלע: יש בה גם היבטים של מינוי ממונה, גם הליך בירור, גם עריכת מפגשים והדרכות לחברי האיגודים אחת לשנה.
תמי סלע: התייחסות לסצנות שכוללות ערום, שזה יכול להיות רלוונטי גם לתחום הזה.
תמי סלע: זה דורש באמת לחבר בין האיגודים, לייצר שיח, שולחן עגול ולראות אם אפשר להתאים חלק מהדברים.
תמי סלע: זה מצריך איזו עבודה אבל זה יכול להיות מאוד משמעותי בפרקטיקה.
מיכל שיר סגמן: לקחת את אמנת השחקנים ולהתאים אותה לכל מה שקשור לעולם הדוגמנות בעצם.
מיכל שיר סגמן: זה עוד רשת ביטחון.
תמי סלע: אני לא יודעת אם זה התחיל כי היתה קריאה לזה.
מיכל שיר סגמן: לפני איגוד מרכזי הסיוע אני רוצה לשמוע את זיוה מיכאל מיולי גרופ, מנכ"לית.
זיוה מיכאל: אני כאן מדברת גם בשם עוד סוכנויות שפעילות הרבה שנים בשוק ועושות עבודה נהדרת.
זיוה מיכאל: אני זאת שגם יזמתי לאורך השנים וניסיתי לקרב את הנושא הזה כמה שיותר לכנסת כדי ליצור חוק.
זיוה מיכאל: הרי.
זיוה מיכאל: אני באה לזה ממקום אחר.
זיוה מיכאל: החוק צריך להיות מתן רישיון להיות סוכן.
זיוה מיכאל: היום, הנוסח הזה של דוגמניות הוא משהו שמאוד השתנה.
זיוה מיכאל: אני קיימת בשוק 30 שנה.
זיוה מיכאל: אין היום בשוק את ההגדרה דוגמניות.
זיוה מיכאל: היום זה יותר להתפרסם.
זיוה מיכאל: אני חושבת שמה שעדכנתם בהופעות פרסום, עבודות נוער בהקשר צילומים לצרכי פרסום זה הדיוק כי יש משפיענים, יש שחקנים והשוק מאוד פתוח להגדרה.
זיוה מיכאל: כמו שרן דיבר, יש משהו בסוכנויות שמגיע לשני נתיבי ניצול.
זיוה מיכאל: אחד, זה באמת הרמאות ושניים זה הניצול המיני.
זיוה מיכאל: כשחשבתי על שני האפיקים הבעייתיים וחשבתי איך אני בעצם מגיעה לפתור את זה.
זיוה מיכאל: יש פה סוכנויות שעובדות יפה, עושות נכון ולא גובות שקל והכול נעשה בצורה מאוד מכובדת במשרדים בפורמט בדיוק של חו"ל.
זיוה מיכאל: אז אני הגעתי לכנסת וגם דיברתי עם חבר הכנסת רון כץ, כדי להסביר בעצם איך זה עובד בחו"ל ובואו רגע נבין איך מתקנים את זה בארץ.
זיוה מיכאל: הדבר הכי חשוב בעיניי זה להוציא רישיון להיות סוכן.
זיוה מיכאל: סוכן מייצג, מתווך, כל ההגדרות שמופיעות בחוק עד גיל 15.
זיוה מיכאל: אנחנו עובדים לפי החוק עד גיל 15 ואפשר להגיד שהוא מכן.
זיוה מיכאל: אבל אני חייבת לציין שאין מספיק אכיפה.
זיוה מיכאל: יש היום סוכנויות שגובות כספים שלא צריך.
זיוה מיכאל: כמו שרן סיפר, יש המון המון ניצול שבכלל לא מטופל.
זיוה מיכאל: אני בטוחה שיש תלונות אבל אף אחד באמת לא מרים את הכפפה ועושה עם זה משהו.
זיוה מיכאל: אז אם אפשר היה לנתב את כל העשייה הזאת, להוציא רישיון.
זיוה מיכאל: אתה רוצה להיות סוכן או מתווך, אתה צריך קודם כל לעמוד בתנאי רישיון מאוד ברורים שמגדירים את כל הדברים שחשובים כדי למנוע את כל הבעיות האלה.
זיוה מיכאל: בנוסף, הנתיב כדי לקבל רישיון צריך להיות מאוד ברור והבסיס הוא שלא יהיה ניצול מיני, שלא יהיו תלונות, שגם לא יגבו כספים.
זיוה מיכאל: רן דיבר על זה.
זיוה מיכאל: אלי מגיעים למשרד ברמה היומיומית אנשים שלא עשו גשר בשיניים ונתנו את ה-8,000 שקלים לאיזה סוכן כי הוא הבטיח להם.
זיוה מיכאל: כואב לי הלב.
זיוה מיכאל: אין לי גם מה לעשות עם האנשים האלה ולקדם אותם מקצועית ולהוביל אותם לכיוון החלום שלהם.
זיוה מיכאל: מצב של שררה ושל ניצול יכול להיות בכל הענפים.
זיוה מיכאל: אם אתה אבא של ילדה שהיא מפורסמת, אתה גם יכול לנצל את המעמד הזה.
זיוה מיכאל: תראו, אני מתראיינת, מדברת, מספרת, בוכה, מבקשת, מתחננת, לא להוציא שקל על בוק.
זיוה מיכאל: בטח ובטח לא לבוא לסוכן שנמצא בבית.
זיוה מיכאל: כמו שרן אמר והוא צודק, היום הסוכנות נקראת א' א' פרסום ומחר היא א' א' ג' פרסום.
זיוה מיכאל: לך עכשיו תמצא את כולם.
זיוה מיכאל: זה לא הגיוני וזה בלתי אפשרי.
זיוה מיכאל: כן אפשרי להשקיע בקמפיין פרסומי ולהסביר שאם אתה רוצה להתקדם בתחום.
זיוה מיכאל: היום גם הנוער לא אומר אני רוצה להיות דוגמן או שחקן, היום הם רוצים להיות מפורסמים.
זיוה מיכאל: זאת עוד בעיה בדרך הזאת שלניו כדי לנסות לאגד את זה, לאכוף את זה ולהגדיר לאנשים ממה להיזהר.
זיוה מיכאל: איפה המוקשים נמצאים ואיך אתם מדלגים ולא נופלים בהם.
זיוה מיכאל: אני חושבת וזה גם מה שניסיתי להגיד בפגישות שלי.
זיוה מיכאל: צריך להגדיר נכון איך לקבל רישיון של סוכן ומה ההגדרות האלה כוללות ואז ננסה למזער.
מיכל שיר סגמן: או שפשוט אפשר להגדיר שבכל חוזה, לצורך העניין, כמו האמנה, יהיו קווים מנחים.
תמי סלע: שוב, עד גיל 15 באמת התקנות מחייבות היתר.
תמי סלע: יש את התשתית לדבר הזה.
תמי סלע: עד גיל 15 יש ממש מנגנון של מתן היתר למתווך.
מיכל שיר סגמן: למה המחוקק אמר 15 ככלל?
תמי סלע: זה מה שהיה בחלק מהצעות החוק אבל זה בסיכומים השתנה.
זיוה מיכאל: על כל ילד מתחת לגיל 15 שאנחנו מייצגים, אנחנו מבקשים היתר.
זיוה מיכאל: לפני כל עבודה של ילד עד גיל 15, כמובן צריך להביא אישור רופא, אישור מורה בית ספר, אישור הורים.
זיוה מיכאל: הכול מאוד מסודר.
זיוה מיכאל: אבל להגיד לכם סוכנויות – אני מתביישת לקרוא להם סוכנויות – כל מיני אנשים שאומרים לילדה בת 10 או 11: בואי תהיי ככה או ככה, או שהיא עונה לאיזו מודעה.
זיוה מיכאל: לעיתים ההורים יותר גרועים מהילד.
זיוה מיכאל: הם אלה שדוחפים, הם אלה שמשלמים, הם אלה שמאבדים את הראייה וחושבים שהבת שלהם היא הבר רפאלי הבאה.
זיוה מיכאל: אני גם האימא ותכף אני גם הסוכנת.
זיוה מיכאל: ככה זה עובד.
זיוה מיכאל: לכן, ההגנה מהמקום הזה היא יותר קשה כי לא הילדים בעייתיים אלא ההורים הרבה יותר.
זיוה מיכאל: אם אנחנו רוצים להגן על התעשייה הזאת – אני יושבת פה וכואב לי הלב.
זיוה מיכאל: אני בעסק הזה המון המון שנים ואני רואה את הדברים היפים.
זיוה מיכאל: אין זמן אבל הייתי מספרת ומראה קריירות מדהימות בארץ ובחו"ל.
זיוה מיכאל: בזמן שאנו מדברים, חצי מהסוכנות שלי נמצאת בשבועות אופנה בעולם.
זיוה מיכאל: עובדים כמו לא יודעת מה.
זיוה מיכאל: כואב לי הלב שבגלל אנשי שוליים נוראיים אנחנו נכליל את כולנו בדבר הזה.
מיכל שיר סגמן: תודה, אמרת דברים חשובים.
מיכל שיר סגמן: אולי שווה שנעשה בהמשך דיון בוועדה בנושא הזה.
לימור מגן תלם: גברתי היושבת-ראש, אני אגב הגשתי כבר הצעת חוק.
לימור מגן תלם: בדיוק אמרתי פה לחבר הכנסת רון כץ שאני אשמח אם הוא יצטרף אלי, להסדיר את הנושא של סוכן הדוגמניות ברישיון.
לימור מגן תלם: אני אשמח באמת אם רון כץ יצטרף אלי ואם תהיה גם של יושבת-הראש כדי שנקדם את זה.
רון כץ: בשמחה.
מיכל שיר סגמן: אופיר ואזנה סוכן דוגמניות.
מיכל שיר סגמן: לאחר מכן עורכת הדין טפת רייף קרבר.
אופיר ואזנה: באמת זיוה אמרה דברים נכונים.
אופיר ואזנה: היא חברתי למקצוע ואני מצטרף אליה.
אופיר ואזנה: יצא לנו לא פעם להיפגש על-מנת לקדם את כל עניין הרישיון לסוכני הדוגמניות.
אופיר ואזנה: אני אציג את עצמי.
אופיר ואזנה: אני אופיר מטי פור יו.
אופיר ואזנה: אני כבר 20 שנה בענף הזה ו-15 שנים מתוכם אני סוכן.
אופיר ואזנה: הועלו פה מספר דברים שלמעשה הם קצת מכלילים את כל הסוכנים וזה פוגע במקצוע שלנו.
אופיר ואזנה: בסופו של דבר, הריקושטים אנחנו סופגים אותם, הסוכנים שקיימים בתחום.
אופיר ואזנה: אלה שאתם מדברים עליהם בסופו של דבר הם כבר לא נמצאים בתחום בשלב מסוים.
אופיר ואזנה: הם מתאדים מהתחום הזה.
אופיר ואזנה: לגבי מה שרן העלה, אני חייב לציין שהרשתות החברתיות כמו וויינט, וואלה וכיוצא בזה, גם יכולות לעזור ולמנוע את הדברים האלה על-ידי זה שהם לא יתנו לאותם סוכני שוליים להקים את הבאנרים האלה שהוא מדבר עליהם, שמושכים את הילדים לכל הדברים האלה.
אופיר ואזנה: זה גם היבט כלכלי שמסתכלים עליהם מערכות האינטרנט למיניהן.
אופיר ואזנה: למעשה הם מקימים באנרים שמושכים את הילדים אליהם.
אופיר ואזנה: לגבי עניין שהעליתם של חושפנות והטרדות למיניהן, אני חושב שאצל הסוכנים שאני מכיר, אצל כל הקולגות שלי בתחום, נמצאים אנשים טובים.
אופיר ואזנה: עם כל זה שאנחנו מתחרים אחד בשני הם אנשים טובים.
אופיר ואזנה: בסופו של דבר, אני חושב שדווקא ברשת החברתית, אם זה אינסטגרם או פייסבוק, יש הרבה יותר הטרדות מיניות והרבה יותר חושפנות מאשר בתעשייה שלנו.
אופיר ואזנה: אני חושב שדווקא התעשייה שלנו בישראל היא תעשייה יחסית סולידית ביחס לעולם כולו.
אופיר ואזנה: כן אנחנו מתייחסים בכבוד לדוגמניות, לדוגמנים, לילדים.
אופיר ואזנה: מקרה של סוכן אחד הפך את כל התחום הזה למשהו שהוא לא כל-כך טוב.
אופיר ואזנה: זה קצת חורה לי לשמוע את כל הדברים האלה כי אנחנו כל-כך הרבה זמן בתחום הזה וזה מצער מאוד שהדברים כך מוצגים.
מיכל שיר סגמן: הדברים מוצגים מאחר ויש מקרים וזה לא אחד או שניים.
מיכל שיר סגמן: אם זאת לא היתה הופכת להיות סוג של תופעה כנראה שלא פה בכנסת על-מנת לתקן אותה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו כמובן חלילה לא מצביעים על-כך שכל סוכנויות הדוגמניות פועלים באופן הזה, חלילה וחס.
מיכל שיר סגמן: לכן גם קיבלתם את זכות הדיבור כדי לסנגר על המקצוע שלכם.
מיכל שיר סגמן: לחלוטין זה לא המקרה.
מיכל שיר סגמן: עם זאת, בכל מקצוע שבו יש אנשים ישרים וטובים שפועלים כראוי, יש גם הרבה חאפרים והרבה מאוד אנשים לא טובים שמנצלים את הבמה הזאת.
מיכל שיר סגמן: ברגע שזאת הופכת להיות תופעה וילדים, קטינים ואנשים נפגעים, מחובתה של הכנסת גם לקיים על זה דיון ובוודאי לעשות תיקוני חקיקה.
מיכל שיר סגמן: זאת העבודה שלנו.
מיכל שיר סגמן: בשביל זה אנחנו כאן, כדי להגן על האזרחים.
מיכל שיר סגמן: עורכת דין טפת רייף קרבר, איגוד מרכזי הסיוע.
מיכל שיר סגמן: ברוכים הבאים, את החלפת את איילת.
מיכל שיר סגמן: המון בהצלחה בתפקיד אתם עושים עבודת קודש.
טפת רייף-קרבר: תודה רבה.
טפת רייף-קרבר: אני לא אחזור על הדברים החשובים שחבריי פה אמרו אבל אנחנו מבינים כמה עולם הפרסום והדוגמנות מהווה קרקע פורייה לניצול ולפגיעות מיניות.
טפת רייף-קרבר: השאלה שלנו היא, האם זה שההורים יתנו הסכמה בכתב יספיק לזה שלא יהיו פגיעות מיניות וניצול במרחב של הסט?
טפת רייף-קרבר: אנחנו מאוד מאוד בעד האמנה שהיועצת המשפטית הסבירה עליה.
טפת רייף-קרבר: השאלה, האם יש לאמנה הזאת שיניים?
טפת רייף-קרבר: ברגע שזה לא נכנס לחקיקה, האם יש לזה שיניים וזה יעבוד והסוכנים באמת מקיימים את האמנה וממנים ממונה על הסט שאפשר לפנות אליו אם יש איזו בעיה.
טפת רייף-קרבר: השאלה אם לא צריך כן לחייב את ההורים להצטרף וללוות את הילדים לאודישנים?
טפת רייף-קרבר: אנחנו רואים ושמענו כמה פגיעות מיניות קורות בעולם הזה ובתחום הזה.
טפת רייף-קרבר: השאלה, האם לא צריך לחייב בעצם ליווי של הורים.
טפת רייף-קרבר: לחילופין, את הנושא של הממונה להכניס לחקיקה.
מיכל שיר סגמן: דוברת אחרונה לפני משרדי הממשלה, פרופסור יעל לצר מאוניברסיטת חיפה.
מיכל שיר סגמן: לא נמצאת, אנחנו ממשיכים.
מיכל שיר סגמן: נועם הרחול מהנוער העובד והלומד.
מיכל שיר סגמן: לאחר מכן מועצת התלמידים והנוער, מאיה כהן.
מיכל שיר סגמן: אנחנו חייבים להתקדם כי זמננו קצר.
נעם הרחול: אני מהסתדרות הנוער העובד והלומד.
נעם הרחול: אני רוצה לדבר קצת דווקא על עניין הזכויות בעובדה.
נעם הרחול: מה שרן העלה, אני גם נפגשתי איתו בשנה שעברה לאחר שהגיע אלינו איזה מקרה של נערה שטענה שלא קיבלה שכר מינימום מחברות התיווך.
נעם הרחול: התחלתי לדבר עם כל מיני נערות שעבדו שם ושהבטיחו להן כל מיני דברים אלה ואחרים.
נעם הרחול: גם קראתי את החוזים שהם חתמו עליהם.
נעם הרחול: הם חותמים על חוזה שבו הן צריכות להביא עמלה של 25% מהכסף שהן מקבלות.
מיכל שיר סגמן: נועם, את צודקת.
מיכל שיר סגמן: זה עוול אבל זה לא הדיון ולא הצעת החוק.
נעם הרחול: נכון, אני מבינה.
נעם הרחול: אני רק מדגישה את עניין תנאי העבודה וגם את זה שהם לא מקבלים שכר מינימום ומחתימים אותם על חוזים שבהם אין קשר בין עובד למעביד.
מיכל שיר סגמן: שוב, את צודקת רק שזה לא החוק.
מיכל שיר סגמן: אנחנו כאן בדיוק על חוק.
מיכל שיר סגמן: אנחנו פה בדיון מאוד ספציפי.
מיכל שיר סגמן: מאיה כהן, מועצת תלמידים.
מאיה כהן: אני נציגת מועצת התלמידים הארצית ותלמידת כיתה יב'.
מאיה כהן: הייתי רוצה להתייחס להיבט שפחות דובר פה וזה ההיבט הרגשי של הנוער.
מאיה כהן: אנחנו בני הנוער בגיל הזה נעים אחרי חלום שנרקם במוח שלנו לאורך השנים.
מאיה כהן: אני מאמינה שסוכן שיזהה בן נוער ללא אפוטרופוס עשוי להגדיל את החלום הזה ולתאר אותו במושגים הרבה יותר ורודים ונוצצים עד כדי מנותקים מהמציאות, מבלי לקחת בחשבון את מחיר האכזבה הנפשית של אותו נער ונערה.
מאיה כהן: בגלל זה, גם בגילאים 15 ו-16 חשוב שינכחו בפגישות עם הסוכנים גם ההורים והמבוגרים כדי באמת לשמור על הילד עם רגליים על הקרקע.
מאיה כהן: זה עניין מאוד חשוב שצריכים לשים עליו.
מאיה כהן: כל זה מעבר לפן המיני ולפן העסקי.
מיכל שיר סגמן: אתם מדברים על זה במועצת התלמידים?
מיכל שיר סגמן: מעבירים את זה לבתי הספר?
מיכל שיר סגמן: אולי להעלות מודעות של בני נוער?
מאיה כהן: אני יכולה להגיד ממה שאני רואה.
מאיה כהן: בזמן האחרון אנחנו רואים עוד ועוד מקרים של בני נוער שמנסים לפרוץ בעולם הזה.
מאיה כהן: הולכים כל יום לאודישנים, מפסידים בית ספר, עם כל הנהלים ועם כל הכללים.
מאיה כהן: התלמידים והתלמידות שזה החלום שלהם, לא מגיעים לבית הספר אם יש אודישן או יש צילומים למשהו כזה או אחר.
מאיה כהן: כן יש דיבורים על זה, כן יש שיחות עם מחנכים בשיעורי חינוך.
מאיה כהן: זה משהו שאנחנו הבאנו מטעמנו וזה לא במערכת החינוך בצורה כזאת האחרת אבל זה נושא שמאוד חשוב להתייחס אליו ולהשאיר את הילדים עם הרגליים על הקרקע כדי שלא ייפגעו בהמשך והם יצטרכו ללכת לטיפולים פסיכולוגיים ונפשיים וכל ההפרעות שיכולות להיגרם כתוצאה מזה שאתה ממצה את עצמך ומגשים את החלום.
רון כץ: דברים חשובים.
מיכל שיר סגמן: תדעו לכם שמועצות התלמידים תמיד מדברים ובדרך-כלל יש להם את היכולת להעביר בתמצות דיון של שעה שלמה.
מיכל שיר סגמן: זה פשוט מדהים לראות את זה בכל פעם מחדש.
מאיה כהן: תודה רבה.
תמי סלע: בהקשר הזה רציתי לומר שיש חוזר של מנכ"ל משרד החינוך בהקשר הזה, שכן מדבר על החשיבות לדבר על התופעה וגם לחשוף את המורים והמנהלים לעניין הזה כדי שזה ידובר בכיתות.
תמי סלע: אני לא יודעת עד כמה זה נאכף.
רון כץ: אני יכול לומר שהייתי ראש מנהל החינוך בעיר גדולה ואני לא מכיר מקרים שמישהו יישם את זה.
תמי סלע: יש איסור כניסה של סוכנים למוסדות החינוך, אולי על זה כן.
תמי סלע: כנראה לגבי העלאת המודעות בשיעורי כישורי חיים - - -
רון כץ: הבעיה שהרשתות החברתיות פתחו להן נישה, שהם פשוט מזמינים אותם אליהם הביתה.
רון כץ: זאת הבעיה.
רון כץ: ככה גם נולד כל הסיפור הזה.
מיכל שיר סגמן: בוא נגיד את זה ככה.
מיכל שיר סגמן: העובדה שיש משרד בתוך בית - - -
רון כץ: זאת פרקטיקה מקובל, זה מה שהזוי.
לין פאר: זה גם לא בדיוק ידוע.
רון כץ: אף אחד לא יודע, אתה מקבל כתובת.
לין פאר: את רואה בעצם מולך בניין מאוד גדול.
לין פאר: אין לך מושג.
לין פאר: אני בזמנו לא ידעתי אם זה משרד או בית.
לין פאר: מבחינתי זה משרד.
לין פאר: אני באה לאודישן במשרד ואז מתפלאת.
מיכל שיר סגמן: צביקה גוטליב מאיגוד המפיקים.
מיכל שיר סגמן: דובר אחרון ואנחנו עוברים למשרדי הממשלה.
צביקה גוטליב: אני מודה לכם על הדיון החשוב הזה.
צביקה גוטליב: אנחנו מכירים קולנוע, טלוויזיה ופרסומות כולנו חושבים שזה מאוד חשוב.
צביקה גוטליב: לכולנו יש ילדים ואנחנו חושבים שמאוד חשוב לשמור עליהם ולהגן עליהם.
צביקה גוטליב: השילוב של הורים והצורך שהם יגיעו לאודישנים הוא מאוד חשוב.
צביקה גוטליב: אצלנו בתעשייה, לפחות האודישנים מתקיימים על-ידי מלהקות נשים.
צביקה גוטליב: כמעט אף פעם לא בן אדם אחד באירוע כזה.
צביקה גוטליב: חשוב להבין שיש הרבה הפקות ופרסומות ודברים כאלה שבהם משתתפים ילדים בני 15 עד 17 וכן צריך להכניס את ההורים כי נורא חשוב לשמור על הילדים.
צביקה גוטליב: מצד שני, לא להכניס את הבירוקרטיה של אישור משרד הכלכלה, אישור משרד כזה או אחר.
צביקה גוטליב: זה מסרבל לחלוטין את העבודה על הפקות.
צביקה גוטליב: לשמור על הילדים זה מאוד חשוב אבל בואו נשאיר את הבירוקרטיה מחוץ לזה כי זה מאוד מסרבל.
צביקה גוטליב: בקשה אחת קטנה כל הכבוד ויישר כוח על היוזמה הזאת ועל הצעת החוק.
מיכל שיר סגמן: נעבור למשרד הכלכלה, אורטל אהרוני בבקשה.
אורטל אהרוני: בוקר טוב לכולם.
אורטל אהרוני: משרד הכלכלה מברך על ההצעה בכל מה שקשור לליווי ההורי.
אורטל אהרוני: אני יכולה להגיד לכם שהיום אני מכהנת כראש תחום חוק עבודת הנוער ואני אחראית למעשה על כל מה שקשור לבחינת היתרים להעסקת ילדים, בין אם זה בהופעות, בין אם זה בפרסומות וכמובן בתיווך ילדים.
אורטל אהרוני: אני מכירה את החברים ששוחחו איתנו, גם אופיר וגם זיוה.
אורטל אהרוני: מדובר בסוכנויות נורמטיביות.
אורטל אהרוני: בעלי סוכנויות שישבו אצלי במשרד.
אורטל אהרוני: אני אתן לכם סקירה מהירה על מה שקורה היום כדי שתבינו את החקיקה הקיימת.
אורטל אהרוני: נכון להיום, בכל מה שקשור לעד גיל 15, משרד העבודה קורא לסוכן החדש.
אורטל אהרוני: אני יושבת איתו, מסבירה לו את הנהלים ומה מותר ומה אסור.
אורטל אהרוני: עוד לפני כן בודקת את הרישום הפלילי שלו כדי לוודא שאין חלילה איזו מגבלה.
אורטל אהרוני: מקבלת את התשובה מהמשטרה.
אורטל אהרוני: במהלך השיח מסבירה לו את גבולות הגזרה, מה מותר ומה אסור ואז הוא מתחיל בייצוג ילדים.
אורטל אהרוני: ייצוג ילדים זה החלק הראשוני.
אורטל אהרוני: הסוכן בעצם מקבל היתר לתווך את הילד.
אורטל אהרוני: יש היתר נוסף שאנחנו אחראים עליו שזה נקרא היתר העסקה.
אורטל אהרוני: היתר העסקה הוא ההיתר שמבקש מאיתנו המעסיק, בעל התאגיד או בעל חברת הפרסום או בעל חברת ההפקה.
אורטל אהרוני: אני חייבת להגיד שאני מכירה את צביקה באופן אישי.
אורטל אהרוני: מדובר בסך הכול בשוק נורמטיבי.
אורטל אהרוני: זה חברים שמעוניינים להעסיק ילדים.
אורטל אהרוני: אני מגיעה לשטח, אני רואה את הילדים שמופיעים בפרסומות ואני רואה את ההורים שמתלווים אליהם.
אורטל אהרוני: אני תמיד מוודאה שזה לא על חשבון שעות לימודים.
אורטל אהרוני: אנחנו מאוד מקפידים על זה.
אורטל אהרוני: עוד לפני שאני יוצאת לשטח אני מקבלת הרי את המסמכים כי מבקשים מאיתנו היתר.
אורטל אהרוני: אנחנו מוודאים מה הם שעות ההגעה.
אורטל אהרוני: לדוגמה, כתוב שילד צריך להגיעה בשעה 11 ואני רואה שזה לא ילד בן 4 בגן, אז אני אומרת ומעירה וכמובן הם צריכים לשנות בהתאם את הדברים.
אורטל אהרוני: אז סך הכול בגדול חשוב לציין שמדובר בשוק נורמטיבי.
אורטל אהרוני: הליווי ההורי הוא ליווי מאוד חשוב.
מיכל שיר סגמן: את מדברת פה עד גיל 15.
אורטל אהרוני: נכון.
מיכל שיר סגמן: יש לנו נתונים כמה ילדים עד גיל 15 מיוצגים בסוכנויות?
אורטל אהרוני: אני יכולה לתת לך נתונים.
אורטל אהרוני: שנת 2020-2021 היתה שנת קורונה.
אורטל אהרוני: אני יכולה להגיד לכם שבשנת 2021 קיבלו 2,364 ילדים היתרים לכ-35 סוכנויות.
רון כץ: ב-2019?
אורטל אהרוני: ב-2019, שזה שנה לפני הקורונה, המספר היה 36 סוכנויות שקיבלו 1,383 היתרי תיווך.
אורטל אהרוני: אבל היתרי העסקה היו מוכפלים.
אורטל אהרוני: זאת אומרת, העסקה של הילדים בפרסומות ובהפקות בעקבות הקורונה כמובן המקרים ירדו.
אורטל אהרוני: סך הכול מדובר באנשים שחייבים להגיע אלי למשרד.
אורטל אהרוני: הם נפגשים איתנו, מקבלים את גבולות הגזרה ויודעים מה מותר ומה אסור.
אורטל אהרוני: אני יכולה להגיד לכם שמבחינת נתונים, אני עובדת היום מול כ-67 סוכנויות שמוזנות אצלנו במערכת.
אורטל אהרוני: הסוכנויות האלה גם כוללות אימהות - - -
מיכל שיר סגמן: איך אותו ילד או ההורה יודע אם יש היתר לאותו אדם?
מיכל שיר סגמן: אולי הוא עובד בלי היתר ואף אחד לא יודע?
אורטל אהרוני: מי שאמור לעצור אותו זה המעסיק.
אורטל אהרוני: בעצם אני קוראת לסוכנים סוג של שגרירים.
אורטל אהרוני: זאת אומרת, אם עכשיו יש מעסיק שמעוניין להעסיק ילד, אני שואלת אותו בהגשת הבקשה, איך ליהקת את הילד?
מיכל שיר סגמן: את צודקת אבל אנחנו מדברים פה עוד לפני שזה מגיע לאיזה סוג של מעסיק.
מיכל שיר סגמן: ילד בא לאודישנים, אנחנו דיברנו על זה.
מיכל שיר סגמן: אחר-כך זה בוק ובוק שעולה כסף.
מיכל שיר סגמן: איפה ואיפה המעסיק?
מיכל שיר סגמן: אין בכלל כוונה לחבר אותו למעסיק.
מיכל שיר סגמן: אין מעסיק שם בסוף הדרך.
אורטל אהרוני: יש כמובן אפשרות להסתכל באינטרנט.
אורטל אהרוני: גם אני אימא לילדים ואם אני הייתי במקום הזה, הייתי מסתכלת באינטרנט ובודקת מה מותר ומה אסור.
אורטל אהרוני: מי נמצא כרגע עם היתרים.
אורטל אהרוני: אפשר לדעת מי נמצא עם היתרים.
אורטל אהרוני: ברגע שהסוכנים מגיעים אלינו, הם אמורים לעבוד בהתאם לדרישות ולתקנות.
תמי סלע: יש אכיפה?
תמי סלע: יש עיצומים כספיים?
מיכל שיר סגמן: יש מישהו שעובד בלי היתר, לא הגעתם אליו, אין שום דבר.
מיכל שיר סגמן: זאת התחזות?
תמי סלע: בואו נזכור, הכול עד גיל 15.
תמי סלע: אני לא יודעת למה לאור מה ששמענו פה וההצעות המקוריות, היתה התנגדות כל-כך גדולה בעצם להחיל את המנגנון המסודר עד לגיל קצת יותר בוגר?
רון כץ: זה כמו הילד הטוב בכיתה.
רון כץ: בעצם, על מי הרגולציה הזאת חלה?
רון כץ: על הטובים.
רון כץ: היא אמורה לחול על כולם אבל בסוף היא חלה על הטובים.
רון כץ: זיוה כזאת שישבה אצלי אז היא באמת עברה את התהליך והיא מוכרת והכול בסדר.
רון כץ: דווקא החאפרים לא מגיעים אליך.
רון כץ: הם אלו שיפרסמו את המודעה באינטרנט והם אלו שיעשו אודישנים.
רון כץ: הם בדיוק המקרים שאנחנו רוצים למנוע.
רון כץ: שם אנחנו צריכים להיות יצירתיים.
אורטל אהרוני: אלה המקרים שהגיעו לאגף האכיפה הפלילי.
אורטל אהרוני: היו לנו כבר כמה מקרים.
אורטל אהרוני: אני חושבת שאני לא יכולה לתת את הנתונים כי זה בהליכי חקירה.
אורטל אהרוני: כשאנחנו מקבלים תלונות, יש לנו יחידה שעוסקת בתלונות.
אורטל אהרוני: אנחנו מעבירים את זה.
רון כץ: היא מפורסמת?
רון כץ: המספר מפורסם, יודעים איך לפנות אליהם?
רון כץ: היחידה הזאת זה משהו נגיש?
אורטל אהרוני: בוודאי.
אורטל אהרוני: נמצאים באתר משרד הכלכלה.
אורטל אהרוני: הם יכולים להגיע אלינו ומגיעים אלינו לא מעט.
אורטל אהרוני: תראה, יש הבדל בין סוכן שהוא קיים במערכת והוא מבצע עבירה.
אורטל אהרוני: למשל, לגבות כספים שלא כדין או לייצג ילד ללא היתר תיווך.
אורטל אהרוני: באותם מקרים מתבצע הליך של שימוע.
אורטל אהרוני: אני בעצם משמעת אותו על כך שהוא לא עמד בתקנות.
אורטל אהרוני: ההבדל השני הוא, שיש לנו סוכנים שאין להם בכלל היתר, כמו שציינת.
אורטל אהרוני: באותם אנשים אני לא יכולה לטפל.
אורטל אהרוני: יש לנו את אגף האכיפה שיכול לקבל את המידע וכמובן להתחיל בהליך חקירה.
תמי סלע: עושים גם פעולות אכיפה יזומות או רק כשמגיעה תלונה?
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שזה השלב לשאול את 105 שגם נמצאים איתנו בזום.
מיכל שיר סגמן: לשאול אותם אם הם מקבלים פניות.