GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ינון אזולאי: אין שנה הבאה, שנה הבאה זה תשפ"ג זו שנה הבאה.
ינון אזולאי: לא יכול להיות שאחרי שרשמו את הילדים שלהם בפברואר ובמרץ, שכבר כל אחד יודע איפה הבן שלו משובץ, אתה אומר לו תראה, אתה שנה הבאה לא יכול כי אתה אברך.
ינון אזולאי: מה ההבדל בין הילד שלו שהוא אברך לבין הילד השני שלומד משהוא אחר?
ינון אזולאי: אנחנו צריכים להסתכל על הילד.
ינון אזולאי: אם אתה רוצה לפגוע באבא, בוא תפגע בו בצורה אחרת.
ינון אזולאי: אל תתעללו בחסרי ישע.
ינון אזולאי: אתם פוגעים בילדים האלה.
ינון אזולאי: את יושבת ראש הועדה לזכויות הילד, זה להתעלל בחסרי ישע.
ינון אזולאי: אם לא תעצרו את זה, אתם תתנו על זה את הדין.
ינון אזולאי: אל תרימו את היד שלכם על הילדים שלנו.
ינון אזולאי: הילדים שלנו זה קו אדום.
ינון אזולאי: לא ניתן לכם להרים את היד שלכם על הילדים שלנו, לא בתקציבים, לא בחינוך, לא בתורה ולא בשום דבר.
ינון אזולאי: אתם צריכים להבין, לשנות כללי משחק תוך כדי משחק זה לא יכול להיות.
ינון אזולאי: לא יכול להיות שאחרי ששיבצתי את הילדים ויודעים שהם אברכים, מעון אל"ף מעון בית, מעון גימל, אתם אומרים להם תוציאו את הילדים שלכם מהמעון.
ינון אזולאי: לא יהיה.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה, חבר הכנסת אזולאי .
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.
יהדות התורה: תודה רבה לך, גברתי יושבת הראש.
יהדות התורה: אני גם אודה לך על קיום הישיבה.
יהדות התורה: אני חושב שאת היית חייבת לקיים את הישיבה, אבל אני אגיע לזה בסוף דבריי, שלא יהיו ארוכים אני מקווה.
יהדות התורה: אני גם רוצה להודות על שיתוף הפעולה שיש בין ציבור שלם, לאו דווקא, שחוצה מפלגות חרדיות, אשכנזיות, ספרדיות, דתיות, כולם באמת ביחד פועלים במסירות ואחד למען השני, יחד עם השני, כדי באמת לבטא ולהציף את רוע הגזירה שנגזרה בנושא זירת המעונות.
יהדות התורה: אני לא יכול להגיד שכל חברי המפלגות הדתיות, אני חושב שיש מפלגה, כאן בכנסת, שהיא בקואליציה עכשיו שהיא דתית, שהיא יכלה למנוע את זה בקלות, אבל היא לא עשתה את זה.
ניר אורבך: אתה מתכוון למנסור עבס?
יהדות התורה: חברים שלו, מנסור חברים, אבל לא רוצה לפתח את זה לוויכוח פוליטי שיש בינינו, אני רוצה להתמקד באמת בדבריי, לא בכל מה שאני חושב שצריך להגיד.
יהדות התורה: הנושא הזה הוא פגיעה גם כלכלית, לפי כל קנה מדינה, פגיעה כלכלית בכלכלה של מדינת ישראל באופן מוחשי, זה מה שיהיה.
יהדות התורה: היא בוודאי לא חברתית, וודאי לא אנושית.
יהדות התורה: אבל, אין לנו את הזמן עכשיו להרחיב, אני יכול להוכיח שכל מה שהיא אמרה להפריך את כל התזות שכאן הביאו בפניכם.
יהדות התורה: אבל, אני רוצה להתמקד בדבר האחד, בנושא הערכי.
יהדות התורה: הנושא הערכי הוא הדבר שצריך להיות לנגד ענינו, בוודאי בימים האלה של חנוכה, ערך לימוד התורה שהוא יסוד הקיום שלנו.
יהדות התורה: הוא בסיס, הוא זכות הקיום שלנו.
יהדות התורה: והגזרה הזו, איך שלא תסתכלי על זה, זה להפסיק ללמוד תורה.
יהדות התורה: זה להכריח אנשים בכפיה, כופים על אנשים להפסיק ללמוד.
יהדות התורה: זה המילים, כל המילים מסביב, לא משנה ללמוד אנתרופולוגיה יותר חשוב, אני גם לא נכנס כמה מכניסים כל אלה עובדי התורה, מה המשמעות, כמה הם חוקרים, כמה הם מגיעים, אני מדבר על כך שיש במדינה יהודית ודמוקרטית.
יהדות התורה: אני לא חושב שבמדינה אחרת, שבאים ואומרים לאנשים אין לכם זאת הזכות ללמוד תורה, בשביל זה אתם תשלמו יקר ולא נכיר בזכות הזו ונכריח אתכם, זה מה שאומרים פה.
יהדות התורה: אנחנו נכריח אתכם ללמוד את התורה, אם לא, אנחנו נעשה ככה וככה.
יהדות התורה: שתי נשים – אחת באותו משרד, באותה חברה, אחת תשלם חמש מאות שקל למעון ואחת תשלם אלפיים חמש מאות שקל, אם לא יותר.
יהדות התורה: אני רק רוצה להגיד לך דבר אחד, לימוד התורה ומסירות לימוד התורה, במיוחד של נשים האימהות האלה, לא יימדד בהחלטה כזו באחריות של הכנסת.
יהדות התורה: גם היום, חלק גדול מהנשים האלה, עצם היציאה לעבודה, זה כדי שבעליהן יוכלו ללמוד, והן עושות את זה במסירות.
יהדות התורה: יש משפחות שכמעט לא שייך, בוודאי לא בהיקפים כאלה, כמו שהאישה עובדת ושני בני הזוג יעבדו.
יהדות התורה: אימהות במשפחות מרובות ילדים במסירות עושות הכל.
יהדות התורה: ואני רוצה להגיד לך שהן עובדות מצטיינות, עובדות מסורות עם תפוקות עבודה, עם מוסר עבודה.
יהדות התורה: אין מי שבמשק מעסיק את הנשים האלה שלא אומרים לנו תביאו עוד נשים שיעבדו את זה.
יהדות התורה: הן היו נותנים פתרון, הן באמת תורמות.
יהדות התורה: המשמעות של הדבר הזה שלא תהיה ברירה, כל הנתונים שיביאו לכם אלו נתונים שלא נכונים.
יהדות התורה: יש שתי משמעויות מה יקרה עכשיו עם אותן נשים שם, חלק מהן יפסיק.
יהדות התורה: אני רוצה להיות ברור, הנשים האלה שעובדות אף אחת מהן לא מבקשת שום דבר מהמדינה, הן חיות בצמצום, הן לא נמצאות בעוני.
יהדות התורה: אף אחת מהנשים האלו שהולכות לעבוד, הן לא מבקשות שום דבר מאף רשות, הן משלמות את המס הכנסה או לא משלמות מה שהן צריכות, הן מפרנסות את בתיהן.
יהדות התורה: הן חיות, הן בוחרות לא לצאת לחוץ לארץ, לא בתי מלון, לא לאכול במסעדות, חיים קשים מאוד.
יהדות התורה: היא רק מגיעה הביתה מהעבודה, היא קמה בשש וחצי לעבודה.
יהדות התורה: מי שלא נמצאות עובדות עד מאוחר.
יהדות התורה: הן משכיבות את הילדים, הן עושות מה שהן צריכות לבשל, הכל הן עושות כדי שהם יוכלו להמשיך לעבוד ושבעליהן ילמדו, יכול להיות להן יותר קל.
יהדות התורה: עכשיו, הן לא בעוני, זה טעות להגיד, הן חיות בצמצום, הן רוצות את זה.
יהדות התורה: אנחנו היום נגרום לכך או שהן יפסיקו לעבוד, וזה ברור חלקן וודאי, וחלקן האחר ימצא אלטרנטיבות אחרות וכאן מגיעה הועדה לזכויות הילד.
יהדות התורה: כאן את נמצאת בוועדה הזו ואת צריכה לדון בזה.
יהדות התורה: תתארי לעצמך מה יקרה עם נשים, שכבר היום, שלא ידעו, ולא היה להן כוח להתמודד, הן שולחות לכל מיני מסגרות אלטרנטיביות שהן לא.
יהדות התורה: חלקן מהנשים האלה נמצאות בדירות, שהמקום היחיד של הילד לזחול וללכת צעדים הראשונים שלו זה רק במעון.
יהדות התורה: במקומות האחרים, בדירה שלהם של השלושים מטר, אין להם את האפשרות הזו.
יהדות התורה: המקום היחיד שהילד יכול להתפתח, ואז אנחנו נגיע למצב שבעוד שלוש שנים חלק מהילדים כבר יהיו אחרי שאין מעונים.
יהדות התורה: אני חושב שהמעונות היום עשו מהפכה, במסגרת מה שיש היום לתינוקות, יגיעו לפערים גדולים מאוד מילדים אחרים שלא יקבלו את זה.
יהדות התורה: אישה שהפסיקה לעבוד והיא הופכת להיות מטפלת בדירה הקטנה שלה.
יהדות התורה: באיזה חדר היא שמה איזה עשרה, חמשה עשר ילדים וזה מה שקורה שהאימהות בוכות, הן גם לא יכולות לעבוד בשקט.
יהדות התורה: אני נפגשתי עם אימהות, אין לנו מנוחת הנפש, אנחנו לא יכולות את התפוקות שאנחנו רוצים, אנחנו לא יודעים איך הילד שלנו נמצא במעון, מה אני יכולה לעשות?
יהדות התורה: אין לי אפשרות לשלם, לא יכולתי.
יהדות התורה: המעון אמר לי שתדעו לכם, שאם מאמצע שנה לא תודיעי חודש מראש, את צריכה לשלם.
יהדות התורה: את האלפים חמש מאות אפילו הקנס על חודש אחד מראש, יש מעונות שאמרו להם "אנחנו לא יכולים לחכות, ואם יהיה לכם ואתם לא תקבלו".
יהדות התורה: זאת אומרת, תכנס לתוקף ההחלטה הזו, אז הצו הזה או החלטה של משרד האוצר או הכלכלה, אנחנו לא יכולים אפילו חודש אחד לספוג את זה.
יהדות התורה: של דבר, אנחנו נהפוך את הדבר הזה לפגיעה בילדים או לפגיעה בנשים.
יהדות התורה: לא יכול להיות שמדינה יהודית דמוקרטית, כופים לעבוד מישהו שהוא רוצה ללמוד תורה, ללמוד תורה, זה מה מאחד אותנו.
יהדות התורה: זה מה שיש בעם ישראל שאין את זה באף מקום אחר בעולם.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.
מיכל שיר סגמן: לאחריו חבר הכנסת מלכיאלי, לאחריו חבר הכנסת פינדרוס.
הציונות הדתית: אני רק אתחיל ואגיד שמאחר ודיברו מלפני אנשים גם עם הרבה ידע על הנושא ---
מיכל שיר סגמן: אני משתדלת לתת לכם כמה שיותר זמן.
הציונות הדתית: לא, אין שום בעיה.
הציונות הדתית: אני לא צריך לחזור על האמירות העקרוניות והערכיות שנאמרו לפניי, אני רק יש לי שאלות עובדתיות, נתונים.
הציונות הדתית: האנשים שכתבו את תגובת המדינה לבג"ץ, נמצאים פה בחדר או צופים בנו בזום?
הציונות הדתית: אני חייב לדעת.
מיכל שיר סגמן: יש משרד המשפטים.
הציונות הדתית: משרד המשפטים פה?
הציונות הדתית: נעים מאוד.
הציונות הדתית: מה השם?
שלומית גרינפילד גילת: שלומית גרינפילד.
הציונות הדתית: שלום.
הציונות הדתית: קראתי את תגובת המדינה לבג"ץ בנושא הזה, אני חייב לומר התביישתי.
הציונות הדתית: התביישתי בושה עמוקה שעל סמל מדינה ישראל, ולבית המשפט העליון של מדינת ישראל, מוגש מסמך כזה.
הציונות הדתית: מסמך רשלני, ששערורייתי ושקרי.
הציונות הדתית: ראיתי שלא צורף לו תצהיר וטוב שלא צורף לו תצהיר, לפחות לא היה בן אדם שחתם תצהיר על הדבר הזה.
הציונות הדתית: ואני אתחיל, אני אעשה את זה מאוד מאוד בקצרה וממוקד.
הציונות הדתית: קודם כל, הם מדברים על כך שצריך להיות מבוססי נתונים והם אומרים, ברוב חוצפתם, סליחה שאני אומר את זה, שהם באים להשוות את המצב בין האברכים לבין הסטודנטים.
הציונות הדתית: היה עיוות, עיוות מאוד גדול.
הציונות הדתית: סטודנט שהוא לומד לתואר, לומד פילוסופיה סינית, אפס תגבור לתרומה שלו למשק או להשכלה הכללית או להיי-טק הישראלי.
הציונות הדתית: הוא למד פילוסופיה סינית, את יודעת מה?
הציונות הדתית: למה פילוסופיה סינית?
הציונות הדתית: למד תלמוד באוניברסיטה, למד תורה באוניברסיטה רק תורה שקיבלה חותמת של איזה פרופסור ולא של רב, זה הכל.
הציונות הדתית: לומד תורה, אותה תורה, נניח, בהנחה שלומדים אותה תורה באוניברסיטה, זו הנחה שאני לא מקבל.
הציונות הדתית: אבל, נניח, שבראש של ליברמן זה אותו דבר, בסדר?
הציונות הדתית: לשיטתו, מה שנקרא.
יהדות התורה: בתפוקה ובאמת זה הרבה פחות.
הציונות הדתית: והם אומרים יש אפליה נוראית, אפליה, בחורי הישיבה מופלים לטובה.
הציונות הדתית: איך הם מופלים לטובה?
הציונות הדתית: בחור ישיבה הוא לכל החיים מקבל את הסבסוד, זה כתוב בתגובת המדינה, אני לא ממציא את המסמכים.
הציונות הדתית: בחור ישיבה זה לכל החיים, סטודנט זה מוגבל, זה שלוש שנים תואר ראשון, שנתיים תואר שני.
הציונות הדתית: הם אומרים שצריך להיות מבוססים, שלא תהיה חס ושלום אפליה.
הציונות הדתית: הלכתי, נתונים מסבירים טבלאות, באים לפה מספרים לנו, הלכתי ביקשתי מהממ"מ, לא אני.
הציונות הדתית: שאלתי אותם כמה זמן אברך ממוצע נמצא בישיבה?
הציונות הדתית: שאלה פשוטה מאוד, כמה זמן?
הציונות הדתית: אתם מדברים על להשוות מול האברכים הבריונים שמכסחים לנו את כל הכסף של המדינה.
הציונות הדתית: החרדים שצריך במריצות להעיף אותם, אז הם יושבים על סיר הבשר והסטודנטים המסכנים זה רק חמש שנים.
הציונות הדתית: הלכתי בדקתי, כמה זמן אברך ממוצע.
הציונות הדתית: קיבלתי, כולל אברכים, סמל שש מאות, שש מאות וחמש, מתוך מסמך של הממ"מ שביקשתי מהם, כמה זמן ממוצע חודשי לימוד?
הציונות הדתית: כארבע שנים.
הציונות הדתית: אברך נמצא במערכת בממוצע ארבע שנים.
הציונות הדתית: זה נתון מהממ"מ, לא אני כתבתי אותו.
מיכל שיר סגמן: ולאחר מכן?
הציונות הדתית: אחר כך הוא הולך, משתלב בשוק העבודה, אחר כך הוא הולך לומד תואר.
הציונות הדתית: אז נכון יש מספרי אברכים הולכים וגדלים, כי ברוך השם, הציבור גדל.
הציונות הדתית: טוב ויפה, כמה שיותר אנשים שיעסקו בתורה כמה שיותר, עיני לא צרה.
הציונות הדתית: אבל, ממוצע אברך, אמרתי להם תעקבו לי בבקשה תעודת זהות כמה זמן היא יושבת על סמל במשרד החינוך?
הציונות הדתית: נתון, חתומה עליו דינה חלקה, מנהלת ענף תמיכה במוסדות תורניים.
הציונות הדתית: אגב, בכיר ממוסדות תורניים, משרד החינוך, הבהרות לתשובה על פניית מרכז המחקר והמידע של הכנסת 26 באוקטובר 2020,2021, שקרנים.
הציונות הדתית: סליחה שאני אומר, חבורת שקרנים, אתם מבססים על נתונים?
הציונות הדתית: ארבע שנים בממוצע אברך נמצא במערכת ואתם מספרים לי שהוא מופלה לטובה, לעומת סטודנט?
הציונות הדתית: וזה חתום על זה שני עורכי דין ממשרד המשפטים חתומים על משפט מזעזע כזה?
הציונות הדתית: שאתם מתקנים אפליה, של הציבור הכי עני במדינת ישראל, אתם מתקנים אפליה עכשיו?
הציונות הדתית: אתם חתומים על דבר כזה?
הציונות הדתית: איך אתם לא מתביישים?
הציונות הדתית: איך לא רעדה לכם היד שסיפרתם לבית המשפט העליון שאתם מתקנים אפליה?
הציונות הדתית: אני לא מאמין שדבר כזה הוגש לבית משפט.
הציונות הדתית: זה לא הכל.
הציונות הדתית: ובזה אני מסיים.
הציונות הדתית: תראו, תיקנו בעבר את האירוע וב-2014 בעקבות תיקון מבחן התמיכה, חלה עליה בהשתלבות, הממה?
הציונות הדתית: שזה היה תיקון מדורג של שלוש שנים, שבכלל לא התחיל ב-2014 והממשלה נפלה, ברוך השם, הממשלה הרעה שהייתה פה בין 2013, 2015 עם אותם שחקנים שחזרו עכשיו לזירת הפשע, נפלה ותיקון בכלל לא התחיל.
הציונות הדתית: אז העלייה שעלתה ב-2014 בכלל לא קשורה לאירוע.
הציונות הדתית: אבל מה?
הציונות הדתית: גם את זה כתבתם.
הציונות הדתית: אין לכם בושה?
הציונות הדתית: אין לכם בושה לחתום על דבר כזה, משרד הכלכלה?
הציונות הדתית: אין לכם בושה לחתום?
הציונות הדתית: לכן אני אומר, אני מאוד אשמח שתפעלו.
הציונות הדתית: אנחנו, במפלגה שלנו, כל הזמן מדברים, צריך לשלב חרדים בתעסוקה ובכלכלה, אף אחד לא מתנגד לזה.
הציונות הדתית: בזה אני אסיים, אחיינית שלי היא רואת חשבון חרדית, ההחלטה הזו, אם חס ושלום תעבור, היא תצא משוק העבודה, כי היא לא תוכל להחזיק את המשפחה.
הציונות הדתית: הבעל שלה לא יעזוב את הכולל.
הציונות הדתית: יתהפך העולם הוא לא יעזוב את הכולל.
הציונות הדתית: ההשתלבות החרדית הברוכה של הנשים והגברים, שיש גרף מגמה עולה, להשתלבות חרדית בשוק העבודה, אתם תהרסו אותו בשם שנאת החרדים של ליברמן.
הציונות הדתית: מי שרוצה להיות חותמת גומי לדבר הזה שימשיך.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת מליכאלי, בבקשה לקצר.
הציונות הדתית: אם את רוצה, עותק של הממ"מ, כמה שאת רוצה.
מיכל שיר סגמן: סליחה, אני נתתי לך לדבר.
מיכל שיר סגמן: הדיון הזה נגמר בעוד חמישים דקות, אתם רואים כמה אנשים עוד יש כאן, יש לנו עוד בזום ואני מניחה שגם רוצים לשמוע את משרדי הממשלה בסיום.
מיכל שיר סגמן: אני אומרת, כל פעם שחבר כנסת מאריך, זה בא על חשבון.
מיכל שיר סגמן: יש פה אנשים שהגיעו עד לירושלים, זה הכל.
מיכל שיר סגמן: אנחנו על שעון, לא כי אני לא רוצה.
מיכל שיר סגמן: הייתי רוצה לעשות על זה גם יומיים דיון.
מיכאל מלכיאלי: תודה גברתי יושבת הראש.
מיכאל מלכיאלי: אני מקבל את המלצתך ואני אקצר.
מיכאל מלכיאלי: אפשר לעשות עוד דיון, צריך לעשות עוד דיון, רק אני ברשותך, רק רוצה לומר רק משפט אחד, הדברים שנאמרו כאן הם דברים נכונים, אבל חלק מהדברים, המקום האמיתי לדון בהם, זה אולי בוועדת הכספים או בוועדות אחרות.
מיכאל מלכיאלי: בסוף, כשאני נכנסתי לכאן הכותרת היא "הועדה לזכויות הילד".
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאת, שאת מתמצאת בנושא, את יושבת ברשות הועדה, מול עינייך צריך לעמוד כל הזמן זכויות הילד.
מיכל שיר סגמן: זו הסיבה שכינסנו את הדיון היום.
מיכאל מלכיאלי: נכון.
מיכאל מלכיאלי: צריך להבין שאם הדבר הזה, חלילה, יעבור, בסוף יפגעו זכויות הילד.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים את קולך, דווקא כחברת הקואליציה, כחברה שאחת ממפלגות השלטון, להשמיע את קולך ואת קולה של הועדה מול שר האוצר, כי כנראה זכויות הילד פחות חשובים לו.
מיכאל מלכיאלי: אבל, את, היות ואת יושבת ברשות הועדה, לך זה ברור שזה כן חשוב.
מיכאל מלכיאלי: וצריך לומר עוד הפעם ועוד הפעם, ובדיוק ציינו את מקודם ברמז, הרי בסוף האברכים לא יצאו ממקומות הלימודים שלהם.
מיכאל מלכיאלי: איפה הילדים יהיו חלקם?
מיכאל מלכיאלי: במקומות שהם פחות מורשים, פחות מוגנים, פחות בטיחותיים.
מיכאל מלכיאלי: זה הולך למקום הזה, בואו לא ניתמם.
מיכאל מלכיאלי: אם אנחנו מול עינינו באמת נמצא זכויות הילד כוועדה, ואת ברשות הועדה, קל להרים קול פעם אחר פעם, לומר לאדון ליברמן חדל, תעצור את הרמיסה שלך מול הילדים, כי זכויות הילד נפגעים.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה, חבר הכנסת מלכיאלי.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.
יהדות התורה: תודה רבה, גברתי יושבת הראש, ואני אכן גם אנסה לקצר ולא לחזור על הדברים שנאמרו לפני.
יהדות התורה: בדיון הזה יש כמה רבדים, יש את הרובד, כפי שאמר הרב מקלב ,הנושא של חשיבות של לימודי התורה, יש את הנושא שהעלה שמחה רוטמן על כל מיני טריקים שכאילו יוציאו אנשים לשוק העבודה, ולא יוציאו אנשים שנמצאים כאן יכולים, לא פחות ממני, לדבר על הנושא הזה.
יהדות התורה: אבל, אני רוצה לדבר משהו על תופעה שהיא הרבה יותר חמורה מהם.
יהדות התורה: לא הרבה יותר חמורה, אני לא רוצה לדרג, אבל היא חמורה מאוד.
יהדות התורה: וזה כבר משהו שהוא אפילו לא קשור להחלטה של שר האוצר.
יהדות התורה: לא יכול להיות, זה כבר בלי הבג"ץ, שבספטמבר, עזבי נובמבר שיגידו שזה בגלל הבג"ץ, אבל בספטמבר ובאוקטובר הורה לא יודע מה הולך להיות עם הילד שלו.
יהדות התורה: הוא צריך להגיש בקשה, וזה דבר שהוא כבר נמשך שנים, והאבסורד שיכולנו לומר שש שנים ואף אחד לא שם לב לזה, זה איזה שהוא פקיד במשרד הכלכלה, במשרד העבודה, שלא שם לב לזה שזה נמשך ובירוקרטיה והוא נמשיך.
יהדות התורה: משרד המשפטים נמצא בתוך העניין, מחלקת בג"ץ נמצאת בתוך העניין, היועץ המשפטי לממשלה נמצא בתוך העניין, איך הוא יכול להעלות על דעתו ולאפשר דבר כזה במדינה מתוקנת?
יהדות התורה: אנחנו נמצאים כרגע לקראת סוף נובמבר.
יהדות התורה: אנחנו נכנסים לדצמבר, ועדיין נמצאים עשרות אלפי הורים, עשרים אלף הורים או שלושים אלף הורים שאין להם שום מושג מה הדירוג שלהם, הם עוד לא קיבלו דרגה.
יהדות התורה: איך הוא נותן לדבר כזה להתנהל?
יהדות התורה: זה זלזול.
יהדות התורה: אחרי זה שואלים מדינה בתוך מדינה, איך חיים בתוך מדינה בבועה אחרת?
יהדות התורה: באיזו מדינה מתוקנת אתה נרשם במאי, יולי ועד אוקטובר אף אחד לא מעדכן אותך מה קורה.
יהדות התורה: איך היועץ המשפטי לא הזדהה בכלל עם התופעה הזו, על הדבר הנוראי הזה שקורה שנה אחרי שנה?
יהדות התורה: אנחנו היינו מקבלים, אתם בטח מכיר את זה כבר שנים, אנשים מתקשרים אלייך ב-25 באוגוסט עוד לא קיבלנו, אנחנו עוד לא יודעים, האתר עוד לא נפתח, אנחנו בדרך.
יהדות התורה: נכנסנו לאתר, עוד לא הודיעו לנו.
יהדות התורה: עכשיו, כל זמן שזה היה ברמה של פקיד שכן ידע או לא ידע.
יהדות התורה: היום, היועץ המשפטי לממשלה יודע בדיוק איך המערכת הזו עובדת, הרי היו דיונים אצלו.
יהדות התורה: איך על הדבר הזה אף אחד לא מזדעזע?
יהדות התורה: ועל הדבר הזה, אני אומר זה באמת המקום של הועדה פה, לא קשור לוועדת כספים, לא קשור למדיניות, קודם כל, הזכות האלמנטרית של איפה הילד הולך להיות בספטמבר ובאילו תנאים.
יהדות התורה: עד לרגע זה, הם לא יודעים.
יהדות התורה: את הדבר הזה צריך לעצור, רוצים לעשות שינוי?
יהדות התורה: נדבר על זה עוד שנתיים, אבל כרגע הדבר הזה צריך לעצור.
יהדות התורה: המחול שדים הזה והמשחק הזה חייב לעצר עכשיו.
יהדות התורה: תודה.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה, חבר הכנסת פינדרוס.
מיכל שיר סגמן: אני אעבור בבקשה.
מיכל שיר סגמן: בבקשה מאוד בקצרה, אני עוברת עכשיו לאורחים המכובדים שהגיעו לכאן, אנחנו גם לאורחים בזום.
מיכל שיר סגמן: מאוד בקצרה, מאוד חשוב שנשאיר זמן נכון למשרדי הממשלה להגיב.
אורית סטרוק: קודם כל, תודה רבה לחברת הכנסת מיכל שיר, הלב שלך תמיד מוכיח שהוא במקום הנכון וגם הדיון הזה, תודה רבה.
אורית סטרוק: אושרית סטבון, אני יושבת ראש מועצת ארגוני הנשים בישראל.
אורית סטרוק: אני אחראית על כשני מיליון נשים בארגוני הנשים בארץ.
אורית סטרוק: ואני רוצה לחסוך לדובר של הועדה את כל הדיון, ופשוט להוציא לו כבר את השורה האחרונה שתצא כאן מהדיון, שאפשר לבטל את הפמיניזם.
אורית סטרוק: משרד הכלכלה הודיע היום על מותה של המהפכה הנשית במדינת ישראל.
אורית סטרוק: בשנת 1927 הוקם בעצם המעון הראשון על ידי הסתדרות נשים העבריות, שזה בעצם היה התאגדות של כמה ארגונים נשים שבעצם הקימו את המעון.
אורית סטרוק: המטרה הייתה לעודד נשים במדינה שמתהווה, במדינה שתקום בדרך ומתוך זה הוקמו חברות הכשרה ובתי ספר לתעסוקת נשים, להכשרה מקצועית של נשים וכל המעונות זה בעצם היה כתולדה של לעודד את הנשים במדינה המתהווה שבדרך להתקדם בתעסוקה.
אורית סטרוק: ואני יושבת היום בוועדת ההיגוי לשוויון תעסוקתי בג'וינט, בעצם כל התואר השני שלי זה בית ספר למדיניות ציבורית וממשל באוניברסיטת העברית, אני פתחתי את תעסוקת הנשים בישראל, את הערך היחידי בויקיפדיה אני הכנסתי.
אורית סטרוק: אם תכנסו לערך, הפערים בתעסוקת נשים בישראל, בעצם נוצרים לא בגלל הפערים.
אורית סטרוק: אם פעם אמרו שנשים פחות משכילות, אז בעצם היום חמישים ושמונה אחוזים מהנשים בוגרות תואר ראשון זה נשים, שישים ושלושה אחוזים בוגרי תואר שני זה נשים, חמישים ושלושה אחוזים בוגרי תואר שלישי זה נשים, זאת אומרת אין פערים בהשכלה.
אורית סטרוק: לפי הלמ"ס, חמישים ושלושה אחוזים מהנשים לא חוזרות לשוק התעסוקה לאחר לידה והורות.
אורית סטרוק: מכיוון שהפערים במעונות היום והמחירים של מעונות היום לא מאפשרים לנשים לחזור לשוק התעסוקה.
אורית סטרוק: וארבעים ואחת אחוזים מהנשים ---
מיכל שיר סגמן: בסדר, לא מעטות מהן גם מפוטרות אחרי שהחוק מאפשר לפטר אותן.
אורית סטרוק: ארבעים ואחת אחוזים מהנשים בעצם מאריכות את חופשת הלידה בין חצי שנה לחמש שנים, ולכן זה גם יוצר פערים בסופו של דבר גם בפנסיה.
אורית סטרוק: גם ככה, אנחנו פורשות חמש שנים פחות ועוד חמש שנים שלוקח לאישה בין חצי שנה לחמש שנים פחות, לפי הלמ"ס, לחזור לשוק התעסוקה, זאת אומרת, שיש לאישה עשר שנים פחות בחיסכון הפנסיוני.
אורית סטרוק: ממש גוזרים עלינו עוני, פשוט גוזרים עלינו עוני.
אורית סטרוק: ואם אני מסתכלת בעצם על המבחנים לעידוד תעסוקת נשים בישראל, שכל המטרה שלהם הייתה לעודד נשים בישראל, בא שר האוצר ומשנה את התבחינים וכותב תבחינים לעידוד תעסוקת לשני בני הזוג.
אורית סטרוק: ממתי בעצם המטרה הייתה להוציא את שני בני הזוג?
אורית סטרוק: המטרה הייתה לקדם נשים.
אורית סטרוק: אז אם משרד האוצר רוצה להגיד שהוא בעצם רוצה לפגוע בנשים, שיגיד את זה בצורה הכי ברורה שיש, בלי להתכסות בכל מיני תבחינים ובלי לפגוע באוכלוסייה מסוימת.
אורית סטרוק: יש כאן מטרה לפגוע בנשים.
אורית סטרוק: מות הפמיניזם במדינת ישראל פשוט נקבע על ידי משרד האוצר והוא פשוט מכבה את זה.
אורית סטרוק: וזהו, אני רוצה לסיים בזה.
אורית סטרוק: ואני אומרת, אל תיקחו שנים של עמל שירדו לטמיון.
אורית סטרוק: הושקעו עשרות מיליוני שקלים להוציא נשים לשוק התעסוקה ובעצם מה שעכשיו עושים בעצם מחזירים את הנשים אחורה למטבח.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת, אבוטבול בבקשה.
מיכל שיר סגמן: מאוד בקצרה, חברי הכנסת דיברו כמעט שעה שלמה.
מיכל שיר סגמן: הדיון הזה נגמר בעוד ארבעים דקות וכל הקהל המכובד פה לא דיבר.
משה אבוטבול: בוא נאמר ככה, מחויב מהמציאות שבאמת אנחנו באים לכאן, אני מגיע לכאן ממש ממספר סיבות, סיבה ראשונה, קודם כל, להודות לכל אותן הנשים היקרות ממטה המאבק.
משה אבוטבול: הייתי גם בהפגנה שלכן שם בגן הוורדים יחד עם חברי הכנסת החברים שלי, ודיברנו.
משה אבוטבול: ומה שאמרנו, אנחנו עדין שלמים עם הדברים, שלדעתי, נוצרה כאן בעיה שהמדינה עשתה פה טעות מאוד מאוד גדולה.
משה אבוטבול: היא פשוט חוזרת אחורה, לדעתי, אני לא רוצה להגיד עשרות שנים, אבל שנים רבות מאותה מגמה שניסו לפתח עם השנים, איך אנחנו מוציאים נשים מהמגזר החרדי או מהמגזר התורני משוק העבודה בצורה מותאמת ומכובדת.
משה אבוטבול: אני גם בהיותי ראש עיר עשר שנים, ידענו למצוא מסילות, אבל בוא נאמר ככה, מותאמות.
משה אבוטבול: עשינו כל מיני פרויקטים של "עסק משלה" וכל מיני דברים כאלה, כדי לאפשר לנשים, מצד אחד, את הגידול של הילדים בצורה מבורכת.
משה אבוטבול: אצלנו יש משפחות ברוכות ילדים, לא מרובות ילדים ברוכות ילדים.
משה אבוטבול: וכל ילד אצלנו זה ברכה ואנחנו גם מבינים, מצד אחד, שהם לא יכולים לעבוד אם אין להם ילדים בתוך מעונות, אבל ברגע שבאו ועשו פה צעד דורסני, לדעתי, הנסיגה היא רחוקה לגמרי.
משה אבוטבול: את ביקשת לקצר, אני עושה את זה הרבה יותר קצר ואני מבטיח לך שאת יכולה לעשות את זה הרבה יותר קצר, אם תעמדי על זכויותיהן ושיבטלו לגמרי את הגזרה.
משה אבוטבול: זה יהיה ממש קצר, לא נצטרך להגיע לפה אפילו אף פעם.
משה אבוטבול: אבל, אני בטוח, שבעזרת השם, את כאמא, כאישה שבאמת מעניין אותה הנושא הזה של ילדי ישראל ודברים מהסוג הזה, אסור שמגמה כזאת תרד.
משה אבוטבול: אם את שמה לב יש פה גם כן נשים שהן מהמגזר החרדי, גם נשים מהמגזר הדתי לאומי, שהן לא קשורות לשום מאבק כזה.
משה אבוטבול: עכשיו, הרשעות הכי גדולה שמנסים, ואני לא אזכיר פה שמות, כי אנחנו תמיד נשאר ממלכתיים, כן?
משה אבוטבול: אבל מנסים הנשים לבוא לעשות איזה מין "פירפורציה".
משה אבוטבול: לבוא ולהגיד, אתם יודעים מה?
משה אבוטבול: לציבור הדתי לאומי אנחנו נמצא איזו נישה איך להכשיר את הנשים שלהן שכן יקבלו את ההטבה, ולנשים החרדיות שהן יעמדו בצד.
משה אבוטבול: הן אמורות להיות בעונש, כי הנציגים שלהן לא בקואליציה או דברים מהסוג הזה.
משה אבוטבול: אני חושב שהיושר שלך, מיכל, שאני מכירה אותך שנים, את לא תתני שזה יעשה, כי הילד לא צריך לסבול אם האבא שלו מצביע ש"ס או יהדות התורה או ימינה או כל מפלגה אחרת.
משה אבוטבול: אסור לאבד את הדברים האלה, כי ברגע שמתחילים עם הנושא הזה, אנחנו יכולים לראות פה מדינה משותקת.
משה אבוטבול: אני מאוד מודה על הדיון הזה, וקורא לכן אימהות יקרות, אנא, תם ולא נשלם, עד שלא תהיו מרוצות שחוזרים לאותם ימים יפים, שאתן שוות בן שוות, אנחנו נמשיך את המאבק ואנחנו נוביל את זה בצורה מיטבית.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.
משה אבוטבול: מיכל, רק, ברשותך, יש פה הרבה ארגונים טובים, אבל מילה אחת טובה, אני לא יכול למנוע את זה, כי באמת גם כן זה בתוך העיר השלי עושים עבודה נהדרת "נאות מרגלית".
משה אבוטבול: שזה באמת מעונות על רמה, מקצועיות ועושים את זה.
משה אבוטבול: אני מכיר גם את המנכ"ל שנים רבות, אבל זה פשוט כבוד גדול שיש את הארגון כזה, אני מאוד מודה לכם, וגם לשאר הארגונים, אבל אני נתקל בפנים היפות שלו שעושים דברים טובים.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לעבור לאורחים המכובדים.
מיכל שיר סגמן: אני רק אומר משפט והוא אפילו לא קשור לדיון הזה, תתפלא, באופן כללי, הגישה של מדינת ישראל, ואני חוזרת על זה בכל ועדה של הועדה לזכויות הילד, לילדים בישראל אין אמא ואבא, הם מכודררים על ידי משרדים שונים, עכשיו אנחנו רואים את זה כלכלה ואוצר וחינוך ובריאות ורווחה ועוד ועוד ועוד.
מיכל שיר סגמן: באופן כללי, הגישה של מדינת ישראל וילדים בכלל שגויה, מעצם העובדה עם כל הצעד, הבאמת מבורך, ששרת החינוך עשתה להעביר את הגיל הרך אל משרד החינוך, אבל מלכתחילה מדינת ישראל לא יודעת לספר כמה ילדים יש בגני הילדים מלידה עד שלוש, למשל.
מיכל שיר סגמן: כי בחנו הורים, בוחנים איזה אימהות יוצאות לעבודה ולפי זה יודעים לספר כמה ילדים יש בגני הילדים.
מיכל שיר סגמן: מעונות הם לא כלי לעידוד תעסוקה.
מיכל שיר סגמן: מעונות וגנים הם חלק מחינוך, והם חלק ממה שילד צריך וראוי שיקבל כדי לתת לו את העצמה ואת הכלים כדי שיגדל להיות מבוגר.
מיכל שיר סגמן: וכל התפיסה, וזה לא משנה אם זה חוק כזה, אם זה חוק אחר, אם זה קשור לתורתם ולאמונתם, לא קשור לתורתם ואמונתם, לא קשור, כל ילדי ישראל באופן גורף.
מיכל שיר סגמן: הגישה הזו צריכה להיפסק.
מיכל שיר סגמן: מעונות ומשרד החינוך הם לא בייביסיטר.
מיכל שיר סגמן: זו זכותם של כל ילדי ישראל להיות במעונות ובגנים ובמערכת חינוך.
מיכל שיר סגמן: נקודה.
מיכל שיר סגמן: זה לא כלי לעידוד תעסוקה, זה כלי להעצמת אזרחי ישראל גם כשהם קטינים, ולכן כל הסיפור הזה, בעיניי ובעיני הוועדה, זה נושא שמשתנה ולא משנה לאיזה תגיעו ובאיזה נושא ועל זה הועדה כן תעמוד, על שינוי הגישה של מדינת ישראל כלפי ילדי ישראל.
מיכל שיר סגמן: עכשיו חברת הכנסת סילמן את רוצה לדבר?
מיכל שיר סגמן: בדיוק אמרתי שהדיון הזה צריך להסתיים בעוד ארבעים וחמש דקות, ועוד לא הגענו לאורחים אפילו לאורחים הנכבדים.
משה אבוטבול: רק לידיעתך, מיכל, על מה שאת אמרת שהפתרונות המיידים וההכי זמינים שנותנים אותם הורים, זה להעביר פשוט את הילדים למעונות בשבע מאות שקל ולקבל את היחס הכי גרוע, במקום לקבל את המלונות שעד היום הם היו אותם ילדים, על זה אנחנו בוכים.
מיכל שיר סגמן: חברת הכנסת סילמן, מאוד בקצרה.
מיכל שיר סגמן: עומדים אנשים שעה וממתינים לזכות הדיבור.
- ימינה: ממש בקצרה.
- ימינה: אז סליחה, אני נורא מתנצלת אני גם מתנצלת שאני באה ואני צריכה לעזוב, כי אנחנו ביום שלם שמציין את יום האלימות כלפי נשים ועוד יום עם אנשים עם מוגבלויות, בקיצור יש כאן הרבה ציוני יום מיוחדים בכנסת ואנחנו שמחים על זה.
יהדות התורה: זו גם אלימות כלפי נשים ונגד הילדים.