GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמירה חיים: אני לוקחת אחריות טוטלית על כל תלמידי מחוז דרום, אפילו עד השכלה גבוהה, כי אני בודקת מי התלמידים שהולכים להשכלה גבוהה.
עמירה חיים: האחריות שלי היא טוטלית, גם על היעדרות.
עמירה חיים: קצין ביקור סדיר כפוף למפקח מחוזי לקציני ביקור סדיר, שהוא תחתי, שהוא מטפל בכל קציני הביקור הסדיר בכל המחוז.
עמירה חיים: זה לא עומד בסתירה לכך שהמדינה נתנה לרשויות המקומיות את הסמכות להעסיק קצין ביקור סדיר במימון של 64% מדינה - 36% רשות מקומית.
עמירה חיים: מקצועית אני מופקדת על האנשים.
עמירה חיים: אני רוצה לומר לך שגם לאילת, שאמרו לי ששם 1,000 תלמידים נשרו, שלחתי אדם מטעמי ואני מימנתי.
עמירה חיים: הוא בדק ומצא שמדובר בחלק מהמקרים בילדים שעברו דירה ולא שינו את כתובתם.
עמירה חיים: כנ"ל בשדרות.
עמירה חיים: אני ממקדת את האנשים שלי בתוספת כוח-אדם מול הצרכים.
עמירה חיים: לגבי פרויקט הבגרויות: קודם כל, אני אחראית, זה שלי.
עמירה חיים: אני הייתי מפקחת המחוז.
עמירה חיים: בתוך העניין הזה היתה חלוקה פנימית ובתוכה רשות החינוך לבדואים.
עמירה חיים: הרי זה אנחנו, המחוז עשה את זה.
עמירה חיים: כל נושא פרויקט הבגרויות, שהגיע בתקציב מחוזי לתגבורים, מכון שח"ר נתן תגבור לימודי לרשות החינוך לבדואים וזה היה תוספת על התקציב.
עמירה חיים: התקציב חולק עד לכאן.
עמירה חיים: אחר-כך ניתנה תוספת של המדינה, ללא כל קשר לרשות החינוך לבדואים, של עוד 95,000 שקל להסעות ועוד 90,000 למכון שח"ר, שזה תגבור נוסף על הכל וניתן יום עיון למורים.
תמר גוז'נסקי: למה צריך להעביר את הכסף דרך הרשות?
עמירה חיים: זה כסף של הרשות.
עמירה חיים: הבעלות על החטיבה העליונה היא בעלות של הרשות, חד-משמעית.
עמירה חיים: המדינה מעבירה תקציבים לחינוך העל-יסודי רק דרך הרשויות המקומיות.
עמירה חיים: אז העברנו לערערה, לרהט ולאחרים כך וכך כסף, אבל זה לא כסף של רשות החינוך לבדואים אלא זה מסמך של המחוז.
עמירה חיים: מר משה שוחט טיפל בחלוקה.
שמוליק דוד: לפי המסמך של המחוז הרשות שימשה כצינור, קבלן להזמנת העבודה מול הרשויות המקומיות.
שמוליק דוד: זה בדיוק ההיפך ממה שאת אומרת.
עמירה חיים: זה חלוקה פנימית של המשאבים.
עמירה חיים: חלק מהשאלות אולי צריך להפנות לאנשי המשרד שנמצאים כאן, כי אני יחסית חדשה בתפקיד.
עמירה חיים: אני מאוד כנה.
עמירה חיים: אני אומרת לכם שזה מסמך של המחוז.
עמירה חיים: בחטיבה העליונה בכל ישוב קבע נמצאים ילדים של הפזורה, במספר לא קטן.
עמירה חיים: גם בבית-הספר הזה לומדים ילדים של הפזורה.
עמירה חיים: אין בפזורה בית-ספר על-יסודי.
עמירה חיים: לפעמים מחצית ויותר מתלמידי בית-הספר העל-יסודי הם ילדי פזורה.
עמירה חיים: אני אומרת לרשות מקומית: תדאגי לילדים שלך.
עמירה חיים: היתה לי ישיבה עם ראש מועצת לכיש, שהתלמידים שלו כולם מפוזרים בכמה בתי-ספר.
עמירה חיים: הוא נותן כספים לרשויות לפי פיזור הילדים, כי אין לו בית-ספר על-יסודי.
עמירה חיים: אגב, בדרום זה מאוד מקובל.
עמירה חיים: רוב הרשויות הן מאוד קטנות ותלמידים נוסעים.
עמירה חיים: בערבה ילד נוסע לעתים 240 קילומטרים, 120 קילומטרים לכל כיוון, כי אין בתי ספר לכל ישוב קטן.
עמירה חיים: ילדים מוסעים ומקבלים שירותים של חינוך על-יסודי במקומות אחרים.
עמירה חיים: זה אחד הדיונים הקשים שיש לנו במעבר בין ט' ל-י'.
עמירה חיים: אני אומרת כאן חד-משמעית, אני לוקחת אחריות טוטלית על כל הצד הפדגוגי.
עמירה חיים: לא אתן לאף אחד, ולא משנה איזה רשות תהיה, כזאת או אחרת, ממטולה עד אילת, רשות לא תיגע בצדדים הפדגוגיים.
עמירה חיים: אין להם את הסמכות לזה, אין להם את הידע לזה.
עמירה חיים: אני אומרת חד-משמעית, אף אחד שתפקידו מנהלי לא יתקרב לצדדים הפדגוגיים, לא במינוי מנהלים, לא במינוי מורים, לא בתכניות פדגוגיות, בשום דבר.
עמירה חיים: מינוי מורים נעשה רק על-ידינו.
איתן מיכאלי: רשויות מקומיות יושבות בוועדות למינוי מנהלים.
עמירה חיים: על-פי חוק 3 מצביעים על מינוי מנהלים: היושב-ראש הוא מנהל מחוז או מפקח מחוז מטעם משרד החינוך, ארגון המורים או הסתדרות המורים, תלוי בשייכות, והרשות המקומית.
טלב אלסאנע: עד לאחרונה גם מר איציק כהן, או נציגו, היו.
עמירה חיים: נכון, במגזר הבדואי יש נציג נוסף.
עמירה חיים: זאת תמיד היתה ההחלטה.
טלב אלסאנע: בהזדמנות הזאת עלי לציין שמר איציק כהן היה נציג של שירותי הבטחון במשרד החינוך.
טלב אלסאנע: הוא היה מקבל משכורת משירותי הבטחון.
תאבת אבו ראס: זה פורסם בעיתונות.
עמירה חיים: אני לא נכנסת לכך.
עמירה חיים: באשר לכפיפויות הפדגוגיות של הרשות: אין לי כאן שום ספק ושום בעיה.
עמירה חיים: באשר לרווחה החינוכית: היא נכנסה למגזר הבדואי רק בשנתיים האחרונות.
עמירה חיים: זה תקציב נוסף שמועבר לרשויות המקומיות דרך משרד החינוך מאגף שח"ר.
עמירה חיים: הקמנו בכל המקומות ועדות היגוי שמחלקות את הכספים.
עמירה חיים: בראש ועדת היגוי יושב מפקח.
טלב אלסאנע: מי הם חברי הוועדה?
עמירה חיים: אלה כספים של משרד חינוך.
עמירה חיים: אני לא מדברת עכשיו רק על רשות החינוך לבדואים.
עמירה חיים: ברשות החינוך לבדואים כל התקציב הוא ממשרד החינוך.
עמירה חיים: ניקח לדוגמה רשות מקומית אחרת, כמו אשקלון.
עמירה חיים: היושב-ראש הוא תמיד מפקח.
טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על רשות החינוך לבדואים.
עמירה חיים: תמיד היושב-ראש הוא מפקח וכן יושבים בוועדה מפקחים של הישוב והרשות המקומית.
עמירה חיים: תמיד הכספים עוברים דרך הרשות המקומית.
טלב אלסאנע: אנחנו מדברים על משהו קונקרטי.
טלב אלסאנע: הדבר הזה מחייב הבהרה.
טלב אלסאנע: את אומרת שיושבים מפקח, נציג רשות מקומית ויושב-ראש רשות מקומית.
טלב אלסאנע: אבל אנחנו כאן מדברים על אזור שאין בו רשות מקומית, הישובים הלא מוכרים.
טלב אלסאנע: אז מי יושב בוועדה לחלוקת תקציב הרווחה החינוכית?
טלב אלסאנע: מי החברים בוועדה הזאת?
עמירה חיים: תיכף נימנה אותם.
עמירה חיים: כמו שבעיר אחרת יושב מנהל מחלקת חינוך, כאן יושב מר משה שוחט.
עמירה חיים: הוא נציג הרשות המקומית.
טלב אלסאנע: איך עושים את החלוקה?
עטייה אבו טהה: אני המפקח של הפזורה.
עטייה אבו טהה: כמה מלים לגבי המורים ומספר התלמידים.
עטייה אבו טהה: אני אחראי על כל הפזורה, מכיתה א' עד כיתה ט'.
עטייה אבו טהה: יש לי 406 מורים, שמתוכם 138 צפוניים ו-268 דרומיים.
עטייה אבו טהה: יש 270 כיתות שבהן לומדים 8,288 תלמידים.
עטייה אבו טהה: בסך הכל יש לנו 10,936 שעות תקן.
טלב אלסאנע: האם בבתי-הספר שעליהם אתה אחראי יש גם כיתות מאזבסט?
עטייה אבו טהה: מתוך 406 המורים יש רק 13 מורים בלתי מוסמכים, שייכנסו להסמכה עוד 2-3 שבועות.
עטייה אבו טהה: לגבי הרווחה החינוכית: אני קצת מופתע מחבר הכנסת אלסאנע.
עטייה אבו טהה: אנחנו עשינו סיור ביחד.
עטייה אבו טהה: אני קצת המום מכך שאמרת שלא ראית מאומה ברווחה חינוכית.
עטייה אבו טהה: זה לא הוגן.
טלב אלסאנע: אמרתי שאנחנו שאלנו מנהלי בתי-ספר אם הם קיבלו הודעה על התקציב המיועד לבתי-הספר.
טלב אלסאנע: אף מנהל לא ענה בחיוב, שהוא יודע מה תקציב הרווחה החינוכית המיועד לו.
טלב אלסאנע: באל-פורה ובעוד שני בתי-ספר בכלל לא ידעו שיש תקציב לרווחה חינוכית.
טלב אלסאנע: הם שאלו אותנו מה זה בכלל.
טלב אלסאנע: זה מה שהיה.
טלב אלסאנע: אם יש לך חלוקה של תקציבים לבתי-ספר, כמה מגיע לכל בית-ספר בתקציב רווחה חינוכית, אשמח לשמוע על כך.
עטייה אבו טהה: חלוקת תקציבים אין לי.
עמירה חיים: אני מקבלת את ההערה.
עמירה חיים: ההערה מופנית אלי.
עמירה חיים: מנהל בית-ספר חייב לדעת מה תקציב הרווחה החינוכית שעומד לרשותו, נקודה.
עמירה חיים: מנהל חדש באל-פורה, מנהל כושל במקום אחר, לא משנה - זה לטיפולי.
עמירה חיים: האחריות שלנו היא טוטלית בקטע הזה.
עמירה חיים: אנחנו צריכים לוודא שמנהל יודע בדיוק איך מתחלק התקציב של הרווחה החינוכית.
עמירה חיים: אם לא עשינו את זה, אז אנחנו לא בסדר.
עמירה חיים: זה לטיפולי.
עמירה חיים: תקבל בכתב את החלוקה.
טלב אלסאנע: אני מקבל את התשובה זאת.
תמר גוז'נסקי: מה היה תקציב הרווחה הכולל?
עמירה חיים: התקציב לרווחה החינוכית לשנת הלימודים הנוכחית הוא 1.45 מיליון שקל.
עמירה חיים: תקבלו מסמך, כמו שצריך.
עמירה חיים: אני אעיר למנהלים על כך, המנהלים חייבים לדעת, זה מינהל תקין.
עמירה חיים: אשמח לשמוע על כל בעיה שעולה, אני אומרת בכל הרצינות.
עטייה אבו טהה: אני יכול לפרט מה שיש לנו ברווחה חינוכית, אבל בלי תקציבים.
טלב אלסאנע: אנחנו רוצים לדעת מה התקציבים.
טלב אלסאנע: שלחו ילדים למרכז ג'ו אלון, שלחו לכאן ולשם.
טלב אלסאנע: לדעתי זה לא תשובה.
עטייה אבו טהה: בפזורה יש לנו בתי-ספר; יש לנו את תנועת הצופים; יש לנו ספרים וספריות בגנים; אנחנו עורכים סיורים במרכז ג'ו אלון, במוזיאון לבדואים; אנחנו מלווים מנהלים מחברת "מקום", בליווי אישי ובליווי קבוצתי; יש לנו בפזורה את פרויקט "פרח"; יש לנו בבתי-ספר פרויקט שנקרא "סיירות ושדאות" (מהמלה שדה).
עטייה אבו טהה: אלה פחות או יותר הפרויקטים.
טלב אלסאנע: אחת הבעיות בנושא הזה היא שיש כאן תקציב מוגדר.
טלב אלסאנע: לדעתי עלינו לסמוך על המנהלים שיבנו תכנית, כי הם יודעים מה הצרכים של בית-הספר, והם יחלקו את השעות הרבות הללו על-פי הצרכים של התלמידים.
טלב אלסאנע: לא יכול להיות שהרשות תחליט עבור בית-הספר שהתלמידים שם יילקחו למרכז ג'ו אלון.
טלב אלסאנע: תגדירו למנהל את התקציב והוא יקיים פעילות שרלוונטית לאותו בית-ספר.
עמירה חיים: המפקחים אחראים על התכנית.
טלב אלסאנע: המנהלים אינם שותפים כעת לתכניות.
טלב אלסאנע: אנחנו רוצים לדעת מה התקציב המוגדר לכל בית-ספר, מה התכניות ומה העלות של התכניות.
עמירה חיים: אני מתחייבת שוועדת ההיגוי של הרווחה החינוכית של הפזורה, שתתכנס אצלי, כאשר אני יושבת-ראש אותה ישיבה, תבדוק עד הפסיק האחרון.
תמר גוז'נסקי: מר ציון שבת, מהמינהל הפדגוגי במשרד החינוך, משתתף באופן קבוע בישיבות ומתמצא בנושאים.
תמר גוז'נסקי: מאוד נשמח אם תתרום לנו.
ציון שבת: יש לנו שותף אמיץ בניהול מוסדות החינוך - הרשות המקומית.
ציון שבת: הרשות המקומית בכל מקום היא השותף הקבוע של המשרד לניהול ותפעול של מוסדות החינוך.
ציון שבת: שואלים למה רשות חינוך לבדואים?
ציון שבת: במקרה הזה נוצר כלי שהוא חלופה לרשות מקומית, זה ברור לכולם, כי אין רשות מקומית.
ציון שבת: בלי כלי שמתפעל עד הפרט האחרון את הבנלי: את החשמל, את הטלפון, את המים, את העפרונות - אי אפשר להפעיל מערכת, הדברים הקטנים האלה נופלים.
ציון שבת: אני לא הייתי כאן לפני 16-20 שנים, אבל זאת היתה הסיבה להקמת הרשות, בשביל לעשות את הדברים האלה.
ציון שבת: התפקיד של הרשות לדאוג לתפעול השוטף של המערכת.
ציון שבת: כל תקציב שהמשרד מעביר לרשות הוא תקציב של תפעול ולא תקציב שנוגע לתחום הפדגוגיה וההוראה בתוך בית-הספר.
ציון שבת: זה צריך להיות ברור.
ציון שבת: אני לא אומר את זה מתוך שיפוט למה שנעשה על-ידי הרשות עד עכשיו, אם זה טוב או לא טוב.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על העקרון.
טלב אלסאנע: לגבי העקרון אין מחלוקת.
ציון שבת: גם הוועדה שעובדת ממש בימים אלה מטעם המשרד תביא את המלצותיה בהתאם לעקרון הזה.
ציון שבת: המרכיבים של הרשות, המבנה של הרשות, איוש הרשות, תיאור התפקיד של מנכ"ל הרשות, התקציבים שיגיעו לרשות - כולם נקבעים על-פי הראייה הזאת, שאנחנו אמורים להעמיד לרשות הפזורה את הכלי הטוב ביותר כדי שאפשר יהיה להמשיך לתפעל את המערכת.
ציון שבת: אין "אבא" במובן השוטף.
ציון שבת: לכן אי אפשר לבוא ולומר שמנהלת המחוז יכולה להפעיל את הכל ושלא צריך בכלל רשות.
ציון שבת: מנהלת המחוז צריכה להפעיל את מוסדות החינוך ולא את מה שקשור לתפעול השוטף.
ציון שבת: ככה זה עובד, אין מה לעשות.
תמר גוז'נסקי: אני רוצה להקשות עליך.
תמר גוז'נסקי: במקומות בהם יש רשות מקומית, הרשות המקומית היא לא רק שותפה להחלטות אלא היא גם מכניסה כסף, יש השתתפות של הרשות המקומית במימון צדדים מסוימים של מערכת החינוך.
תמר גוז'נסקי: במקרה שלנו המימון הוא כולו על חשבון משרד החינוך.
תמר גוז'נסקי: אני קוראת למשל שלרשות החינוך לבדואים יש מימון ל-3 תקנים של פסיכולוגים.
תמר גוז'נסקי: אני שואלת, למה שגברת עמירה חיים, כמנהלת המחוז, לא תקבל 3 תקנים של פסיכולוגים, שזאת עבודה חינוכית פדגוגית לחלוטין?
ציון שבת: המשרד לא מעסיק פסיכולוגים.
תמר גוז'נסקי: אני שואלת מדוע.
תמר גוז'נסקי: ממילא אין לך השתתפות של הרשות המקומית.
תמר גוז'נסקי: קציני ביקור סדיר: יכולה רשות החינוך לבדואים להעסיק, אבל גם גברת עמירה חיים יכולה להעסיק.
תמר גוז'נסקי: כלומר, אני חושבת שלפחות הייתם צריכים להבהיר שיש רשות שעוסקת בבניינים, בכבישי גישה, בציוד, בגנרטורים וכן הלאה ואילו יתר הדברים - לפחות את זה תעבירו לחלוקה, בגלל שאין השתתפות של הרשות המקומית.
ציון שבת: דווקא הדוגמאות שאת הבאת הן מצוינות כדי הצביע למה באמת צריך רשות.
ציון שבת: גם פסיכולוגים וגם קציני ביקור סדיר לא מועסקים על-ידי משרד החינוך.
ציון שבת: אין למשרד החינוך דרך להעסיק פסיכולוגים וקציני ביקור סדיר.
ציון שבת: הכל נעשה דרך הרשויות, לא רק כאן אלא בכל רחבי הארץ.
ציון שבת: המשרד מעביר את התקציב לרשויות המקומיות, בדרך כלל במאצ'ינג כלשהו (70% המשרד ו-30% הרשות המקומית), אבל ההעסקה היא דרך הרשות המקומיות.
ציון שבת: גיוס כוח האדם הוא באישור המשרד אבל על-ידי הרשות המקומית.
ציון שבת: המשרד צריך את הכלי הזה כי הוא איננו רשאי להעסיק בתקנים פסיכולוגים לבתי-הספר או קציני ביקור סדיר.
ציון שבת: בדיוק זה תפקידה של הרשות.
טלב אלסאנע: אין מחלוקת לגבי הצורך בקיומה של הרשות.
טלב אלסאנע: בהיעדר סטטוס מוניציפלי אחר, הרשות תמלא את התפקיד הזה.
טלב אלסאנע: השאלה היא לגבי סולם העדיפויות, חלוקת התקציבים, ההשקעה.
טלב אלסאנע: ראינו שמשקיעים בשכירות למשרדים חצי מיליון שקל ומצד שני יש לנו כיתות עם אזבסט.
טלב אלסאנע: במקום להשקיע את התקציב הזה במערכת החינוך, משקיעים אותו בדברים מנהליים.
טלב אלסאנע: דבר נוסף, במקום שרשות החינוך לבדואים תרכוש למשל ספרים לגנים היא מעסיקה חברה על מנת שאותה חברה תרכוש ספרים לגנים, כדי שיהיו עוד ועוד קבלנים.
טלב אלסאנע: בסופו של דבר התקציב הולך על הרבה קבלני-משנה ולא מגיע לייעד.
ציון שבת: לא אכנס לפרטים אבל גם רשויות מקומיות עושות את זה.
ציון שבת: הרי רשות מקומית רגילה לא עושה את כל הפעולות דרך המכניזמים הרגילים שלה אלא היא מוציאה דברים במכרזים ומפעילה קבלנים.
ציון שבת: נכון שיש הוצאות על תיווך, זה גוזר קופונים באמצע.
ציון שבת: לגבי המבנה והשאלה מי יושב בהנהלת הרשות: אנחנו מדברים בחברה הישראלית ולא במשהו שלקוח מאיזה מקום אחר.
ציון שבת: ההנהלה הציבורית אמורה לייצג את הציבור.
ציון שבת: השייחים הם נבחרי הציבור.
עאיש אלאטרש: מי בחר אותם?
ציון שבת: עד שלא יוגדר הדבר הזה, זה פתוח.
ציון שבת: אין שום נוסחה שאי אפשר לשנות אותה.
ציון שבת: זה לא משהו שנקבע.
טלב אלסאנע: למה לא תמנו שייחים כמנהלי בתי-ספר?
טלב אלסאנע: צריך להיות קצת היגיון.
עקל אלאטרש: חבר הכנסת טלב אלסאנע, חברי הרשות לא שייכים אליך ולכן אתה תמיד תבקר אותם, זה ברור לי.
טלב אלסאנע: הוויכוח הוא לא אישי.
טלב אלסאנע: אני מכבד אותך.
ציון שבת: אלה העקרונות שמובילים אותנו.
ציון שבת: בגלל זה צריך רשות וכך אנחנו נבנה, גם בהמלצות של הוועדה החדשה, את הכיוון של הרשות.
תמר גוז'נסקי: האם אתה מלווה את הרשות בתפקוד שלה?
תמר גוז'נסקי: האם יש לך תפקיד כלשהו בנושא הזה?
ציון שבת: בתפקוד השוטף - רק בצד של קביעת המשאבים ומענה לצרכים כפי שהם מוצגים על-ידי המחוז ועל-ידי הרשות, אבל לא בניהול השוטף.
תמר גוז'נסקי: למי אמורה הרשות למסור דוח על ישיבותיה למשל?
ציון שבת: אם אני מבין נכון, למחוז.
תמר גוז'נסקי: כלומר, כדי לקבל את הכסף הם באים אליכם, ואילו דוחות הם צריכים למסור למחוז?
ציון שבת: דוחות על התקציב, על כל החלק הכספי, הם חייבים לדווח למי שנותן להם, כלומר לנו.
תמר גוז'נסקי: אם זה תאגיד, יש לו הנהלה.
תמר גוז'נסקי: מדוע אתם לא מזמינים את ההנהלה לישיבות?
תמר גוז'נסקי: מדוע רק מר שוחט משתתף בהן?
ציון שבת: זה נגזרת של צורת העבודה שלנו מול רשויות.
ציון שבת: אנחנו לא מזמינים את כל העיריה או את כל חברי המועצה המקומית אלינו במהלך הניהול השוטף.
ציון שבת: אנחנו מזמינים תמיד את הקודקוד, מנכ"ל העיריה או ראש העיריה, שהם מחליטים את מי הם שולחים.
ציון שבת: במקרה הזה יש אדם המנהל את העסק והוא עובד מולנו.
ציון שבת: הוא חייב לתת דין וחשבון.
תמר גוז'נסקי: האם אתה חושב שזה תקין שאדם אחד מנהל עסק כזה ששווה 53 מיליון שקל?
ציון שבת: השאלה יהא מה זה לנהל לבד.
ציון שבת: אם גברתי שואלת האם זה תקין שהוא היחידי שבא אלינו ונמצא איתנו במגע, נראה לי שזה תקין.
ציון שבת: השאלה היא האם הוא מנהל לבד או שהוא מייצג קבוצה אחרת שלה הוא מוסר דין וחשבון.
ציון שבת: זה מה שצריך להיות, בעיני לפחות, שהוא יקבל אישורים מהקבוצה שהוא שליח שלה.
תמר גוז'נסקי: אתה יודע שזה לא קורה.
ציון שבת: אני לא יודע, ממש לא.
תמר גוז'נסקי: אתה יודע שזה כן קורה?
ציון שבת: לא.
תמר גוז'נסקי: אתה לא יודע אם זה קורה או לא קורה.
עמירה חיים: אני אדווח על זה.
טלב אלסאנע: מה ההרכב של ועדות המכרזים?
טלב אלסאנע: מה ההרכב של ועדת הבקורת על הפעילות של הרשות?
תמר גוז'נסקי: הוא לא אחראי על הנושא הזה.
שמוליק דוד: אין להם דוח בקורת.
שמוליק דוד: זאת הבעיה.
טלב אלסאנע: האם הגוף הזה מבוקר?
ציון שבת: נשאלתי כאן על צורת ניהול המשא ומתן בין המטה לבין הרשות.
תמר גוז'נסקי: אני מציעה לכולנו להקשיב טוב לתשובות שניתנות.
תמר גוז'נסקי: זה מאוד חשוב.
תמר גוז'נסקי: לא כדאי שתדברו ביניכם.
תמר גוז'נסקי: יש לכם הזדמנות לשמוע תשובות.
תמר גוז'נסקי: יכול להיות שהתשובות האלה לא מספקות אותנו, יכול להיות שאנחנו שואלים את מר שבת על דברים שאינם בסמכותו והוא לא יכול להשיב.
תמר גוז'נסקי: הוא אומר מה שיש בסמכותו.
תמר גוז'נסקי: לאט לאט מתבהרת פה תמונה, לפחות מה ידוע ומה לא ידוע.
תמר גוז'נסקי: בואו נקשיב.
תמר גוז'נסקי: מר שבת, האם יש לך איזה בשורה טובה על גני ילדים?
תמר גוז'נסקי: על איזה תכנית בינוי מדהימה במסגרת הקיצוצים השנה?
תמר גוז'נסקי: אתמול שמעתי את שרת החינוך - אפרופו קיצוצים - מספרת שהיא הולכת לפטר 4,000 מורים לרגל הקיצוץ הרוחבי האחרון.
תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת עד כמה זה נוגע לנגב.
עמירה חיים: זה כמעט ולא נוגע לנגב.
עמירה חיים: הקיצוץ האחרון ידלג עלינו.
תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים עכשיו לא על תכניות נוספות אלא על קיצוץ בבשר החי, קיצוץ בשעות הלימודים ובכל הדברים האלה.
תמר גוז'נסקי: מר שבת, תודה רבה.
תמר גוז'נסקי: נמצאת איתנו גברת שולה מור.
תמר גוז'נסקי: האם את רוצה להרחיב על דרך הניהול הכספי ואיך מתקבלות ההחלטות הכספיות?
תמר גוז'נסקי: איך למשל מתקבלות ההחלטות מה יהיה תקציב הרשות?
שולמית מור: רשות החינוך לבדואים מבחינתנו, כל זמן שמשרד הפנים לא החליט אחרת, היא רשות מקומית לכל דבר.
שולמית מור: בתור שכזאת הקריטריונים לגבי תשלומים המיועדים למורים וגננות, קציני ביקור סדיר ופסיכולוגים זהים לאלה שנקבעים בכל רשות מקומית אחרת.
שולמית מור: מעבר לכך, היות ולרשות החינוך לבדואים אין בעצם "אבא", אין לה מאיפה לחיות, אין לה ארנונה כמו ברשויות מקומיות אחרות, אי לכך בשנת 1999 לראשונה התייחסנו לקטע הזה בצורה רצינית ועובדים מסוימים, שהם עובדי הרשות, הפקידים ומרכז ההסעות אושרו בתקציב משרד החינוך.
תמר גוז'נסקי: מה זאת אומרת "לראשונה"?
תמר גוז'נסקי: מה היה קודם?
תמר גוז'נסקי: היה תקציב גלובלי?
שולמית מור: לפני כן לא היה להם תקציב.
שולמית מור: היו שירותים אבל ההפעלה של רשות החינוך לבדואים היתה על-ידי איגום של משאבים שאולי הם הצליחו לחסוך מדברים אחרים.
שולמית מור: אנחנו באנו ואמרנו שאנחנו רוצים שהכסף שמיועד לצרכי בתי-הספר וגני הילדים יהיה כמו ברשויות המקומיות.
שולמית מור: פה אמרנו שאנחנו רוצים שזה יגיע לבית-הספר במישרין ולכן משרד החינוך מצא לנכון לתקצב את כל המינהלת של רשות החינוך לבדואים.
שולמית מור: מעבר לזה, בשל מספר התלמידים הרב שגרים בפזורה ויוצאים ללמוד בחוץ, בישובי הקבע, כאשר הרשויות המקומיות לא הסכימו לקבל אותם - משרד האוצר נענה לנו חד-משמעית ואיפשר למשרד החינוך לממן את אגרת תלמידי חוץ, מה שלא נעשה ברשויות אחרות.
שולמית מור: זה למעלה מ-7 מיליון שקל בשנה שמועברים לרשויות המקומיות בישובי הקבע.
שולמית מור: זה תקציב ההפעלה המאושר.
שולמית מור: כל התקציבים האחרים נקבעים במקום.
תמר גוז'נסקי: בהתחשב בהוצאה המאוד גבוהה להסעות שיש בתקציב הרשות, האם בישיבות של המשרד עלתה ההצעה להקים בית-ספר תיכון בריכוז מסוים כזה או אחר?
תמר גוז'נסקי: זה יעלה כסף אך לעומת זה יוזיל את ההוצאות על ההסעות הבלתי אפשריות.
שולמית מור: זה לא נדון במשרד הראשי.
שולמית מור: זה נעשה במחוז.
תמר גוז'נסקי: נניח שרשות מקומית כלשהי, הרשות המקומית שאנחנו מתארחים בה או רשות אחרת, שלוחצת ואומרת: יש לנו אלף ילדים בגילאים 15-17 ואנחנו דורשים עבורם בית-ספר תיכון.
תמר גוז'נסקי: היא לוחמת על זה וצועקת, צורחת וצווחת.
תמר גוז'נסקי: במקרה הזה, האם זה לא תפקיד רשות החינוך לבדואים לבוא ולדרוש הקמת בתי-ספר תיכון, אם היא ממלאת מקום של הרשות המקומית?
תמר גוז'נסקי: אני לא רואה במסמכים שבכלל מישהו ברשות העביר אליכם דרישה כזאת.
שולמית מור: זה בא באמצעות המחוז ולא מגיע אלינו.
תמר גוז'נסקי: ברשות מקומית אנחנו מבינים מי מייצג את התלמידים - מי שנבחר.
תמר גוז'נסקי: אבל פה, מי מייצג את האינטרס של התלמידים, שיהיו בתי-ספר בישובים הלא מוכרים?
ציון שבת: השתתפתי בעשרות דיונים עם מנכ"ל הרשות, עם אגף הפיקוח של המשרד, עם השרה ועם המנכ"לית על בינוי ועל פיתוח.
ציון שבת: כשהייתי עוזר שר החינוך הקודם, חבר הכנסת יוסי שריד, מנכ"ל הרשות השתתף בעשרות דיונים על בעיית הבינוי והפיתוח של מוסדות החינוך בקרב הבדואים.
תמר גוז'נסקי: מה השיקול לא לפתוח בתי-ספר תיכון?
טלב אלסאנע: אני חושב שהיתה החלטה להקים שני בתי-ספר.
ציון שבת: אני לא יכול ולא רוצה להיכנס לזה.
ציון שבת: צריך את הדיון הזה לנהל עם מר שמחה שניאור, ראש מינהל הפיתוח, שאצלו כל הפניות.
איתן מיכאלי: זה לא נוגע לשיקול הדעת של מר שמחה שניאור.
איתן מיכאלי: זה שיקול פוליטי.
תמר גוז'נסקי: כדאי לכם להקשיב למידע הזה, תאמינו לי.
תמר גוז'נסקי: נעבור לנציגת הלשכה המשפטית.
תמר גוז'נסקי: מה יש לך להגיד לגבי ההערות הביקורתיות ששמענו לגבי המבנה, הניהול וכולי?
תמר גוז'נסקי: בסופו של דבר זה אמנם תאגיד אבל הוא תאגיד של משרד החינוך.
תמר גוז'נסקי: משרד החינוך אמור לדאוג לכך שהניהול שלו יהיה תקין, לפי כל החוקים הקיימים במדינה.
תמר גוז'נסקי: מה יש לך לומר לנו?
סופי אורטשקנזי: קודם כל, יש שתי עתירות שהוגשו בעניין הזה.
סופי אורטשקנזי: אנחנו דנים פה בדיוק בעניינים שרלוונטיים לעתירות.
תמר גוז'נסקי: האם השאלה אם יתקיימו ישיבות היא רלוונטית לעתירה?
סופי אורטשקנזי: העתירה נוגעת לנושאים שמועלים כרגע בוועדה: נושא התפקוד של הרשות, נושא הצורך במבנה הזה, נושא התקציבים.
סופי אורטשקנזי: עוד לפני שהוגשו שתי העתירות מונתה ועדה, בעקבות הדוח של מר דורון מור.
סופי אורטשקנזי: תפקיד הבוחן לבדוק את נחיצותה של הרשות בכלל ואת נחיצותה במתכונת הקיימת כיום.
סופי אורטשקנזי: כלומר, תפקידו לבדוק את התפקוד של מר משה שוחט ולהציע דרכים להתייעלות ולשיפור המערכת.
סופי אורטשקנזי: הבודק צריך לסיים את עבודתו ממש בימים הקרובים.
סופי אורטשקנזי: הדוח יוגש להנהלת המשרד, למנכ"לית, ועל סמך זה היא תקבל המלצות ותגבש מדיניות.
סופי אורטשקנזי: אנחנו נשמח לקבל כל הערה לצורך גיבוש המדיניות העתידית.
תמר גוז'נסקי: מי שרוצה לשלוח לכם הערות, מה עליו לעשות?
סופי אורטשקנזי: שיישלח למנכ"לית המשרד.
סופי אורטשקנזי: אנחנו נשמח.
תמר גוז'נסקי: כל מי שיש לו הערות, שיישלח אותן למנכ"לית המשרד.
תמר גוז'נסקי: יש לי שאלה, כמה תאגידים יש למשרד החינוך?
סופי אורטשקנזי: אני לא יודעת.
סופי אורטשקנזי: אני יודעת שרשויות חינוך מקומיות היו במחוז צפון, מאחר שמשרד הפנים לא בדיוק עשה את העבודה שלו בעניין ההכרה ברשויות ונתגלה קושי, אבל המגמה היא להפסיק עם זה.
סופי אורטשקנזי: דרך אגב, משרד הפנים פרסם הודעה בשבוע שעבר לגבי כוונתו להקים ישוב קבע בפזורה הבדואית.
סופי אורטשקנזי: אנחנו מאוד נשמח לעמוד איתם בקשר.
סופי אורטשקנזי: מאוד נשמח שיעזרו לנו במידת הצורך כשנגבש את המדיניות העתידית.
סופי אורטשקנזי: כלומר, אנחנו בשלב של גיבוש.
תמר גוז'נסקי: בתור לשכה משפטית של משרד החינוך, מה הייעוץ המשפטי שאתם נותנים לתאגיד שכפוף לכם?
סופי אורטשקנזי: מזערי ביותר.
סופי אורטשקנזי: כי הגוף הזה איננו גוף של משרד החינוך.
טלב אלסאנע: הוא אישיות משפטית עצמאית.
סופי אורטשקנזי: אני נותנת ייעוץ משפטי לכל רשות מקומית שפונה אלי בכל שאלה.
סופי אורטשקנזי: זה התפקיד של הלשכה המשפטית של משרד החינוך.
תמר גוז'נסקי: מי לפי דעתך צריך לעשות את הבקרה לגבי הניהול התקין, לפי החוק?
סופי אורטשקנזי: משרד החינוך, מאחר שהוא מתקצב את הרשות במאה אחוז, יכול לשלוח את מבקר הפנים שלו כדי לבדוק את הנעשה ברשות.
תמר גוז'נסקי: האם ידוע לך אם הוא שלח אי פעם את מבקר הפנים?
סופי אורטשקנזי: אני יודעת שהוא נשלח פעמיים עד כה.
תמר גוז'נסקי: האם לרשות החינוך לבדואים יש ייעוץ משפטי קבוע?
סופי אורטשקנזי: לא.
תמר גוז'נסקי: האם מבחינה משפטית יכול להיות תאגיד שאין לו יעוץ משפטי?
סופי אורטשקנזי: אני יכולה לספר שלפני כשנתיים פנתה אלינו פרקליטות מחוז דרום בעניין תביעה שהוגשה נגד הרשות בגין הסעות.
סופי אורטשקנזי: הפרקליטות אמרה לנו: "מדובר ברשות שמתוקצבת 100% על-ידי משרד החינוך.
סופי אורטשקנזי: למה שייקחו ייעוץ משפטי חיצוני?
סופי אורטשקנזי: אין לה ייעוץ משפטי.
סופי אורטשקנזי: אולי תעזרו?
סופי אורטשקנזי: אולי בכלל נגיש את התגובות ביחד, מאחר והתקציב מגיע ממשרד החינוך בסופו של דבר ומכיוון שאם הרשות תחויב בפיצוי אז מי שישלם זה משרד החינוך".
סופי אורטשקנזי: משרד המשפטים ביקש שניתן ייצוג משפטי לרשות.
סופי אורטשקנזי: לכן מצאנו לנכון להתערב, נכנסנו למסגרת הזאת והתייעצנו עם הפרקליטות איך לענות על התביעה ומה לעשות.
סופי אורטשקנזי: פעם אחרת מר שוחט ביקש לקבל ייעוץ משפטי לפני כשנתיים.
סופי אורטשקנזי: הפנייה הגיע לעו"ד דורית מורג וכן לחשב.
סופי אורטשקנזי: אני עצמי לא מקבלת את כל הפניות.
סופי אורטשקנזי: לפעמים אני מקבלת שאלות ואני עונה ישירות.
סופי אורטשקנזי: מספר התביעות במחוז דרום הוא מזערי לחלוטין.
סופי אורטשקנזי: אם תישאל שאלה כזאת או אחרת, אנחנו מוכנים לתת סיוע טלפוני.
תמר גוז'נסקי: האם אתם כלשכה משפטית לא מקיימים בקרה קבועה?
סופי אורטשקנזי: במסגרת גיבוש המדיניות אני חושבת שזה גם שאלה שצריכה להיבדק.
טלב אלסאנע: הרשות היא לא תאגיד במובן הפורמלי.
טלב אלסאנע: בדרך כלל כשיש תאגידים, כמו רשות השידור או רשות הנמלים, אז יש חוק שמסדיר את העניין.
תמר גוז'נסקי: זה תאגיד אבל לא חברה ממשלתית.
תמר גוז'נסקי: אתה מדבר על חברות ממשלתיות, שזה סיפור אחר.
טלב אלסאנע: רשות השידור זה לא חברה ממשלתית.
תמר גוז'נסקי: רשות השידור היא חברה ממשלתית שמנהלת פעילות כלכלית.
תמר גוז'נסקי: היא גובה כסף, היא מוכרת.
שמוליק דוד: היא תאגיד שבחוק, מכוח סעיף 1 שמגדיר אותה כתאגיד שבחוק.
טלב אלסאנע: נראה לי שיש ניגוד אינטרסים במקרה כזה.
טלב אלסאנע: הרשות עצמה מייצגת את משרד החינוך, מצד אחד, אך כרשות מקומית היא גם מייצגת את התושבים, מצד שני.
טלב אלסאנע: המופקד עליה הוא מנהל המחוז, מצד אחד, אך היא מייצגת את התושבים מצד שני.
טלב אלסאנע: יש לה שני כובעים בעת ובעונה אחת.
טלב אלסאנע: השאלה השניה, בתקציב 2002 אני רואה שיש הוצאות משפטיות, 250,000 שקלים, והוצאה בפועל של 376,000 שקלים.
טלב אלסאנע: מה זה?
עמירה חיים: תקציב 2002 עוד לא קיבל אישור.
עמירה חיים: זה הצעה.
עמירה חיים: בין התקציבים שמועברים לרשות מקומית כלשהי, יש תקציבים שהם בבקרה של הרשות ויש תקציבים שהם בבקרה שוטפת של המשרד.
עמירה חיים: כל תקציב הרווחה החינוכית - אני חותמת עליו, על כל אגורה, כך שהרשות המקומית היא רק צינור.
עמירה חיים: אני אחראית על הבקרה.
עמירה חיים: אם יש בעיה כלשהי ברווחה החינוכית, אני צריכה לתת עליה דין וחשבון.
עמירה חיים: כמו למשל, השקעות מיוחדות שלקחנו על עצמנו להשקיע, 410,000 שקלים שהעברנו השנה לתכנית שנקראת "ניצני הוראה".
עמירה חיים: העברנו את זה לתוך הרשויות.
עמירה חיים: לקחנו תלמידים בכיתות י'-יב' שלומדים כמה שעות שבועיות עם מורים של הסמינרים כדי שבעוד 3 שנים ייכנסו לתוך המכללות.
עמירה חיים: ככה אנחנו פותרים את הבעיה של המורים המוסמכים.
עמירה חיים: זאת תכנית נהדרת שפועלת ב-8 בתי-ספר מקיפים.
עמירה חיים: את זה אני מעבירה דרך הרשויות, זה כסף שלי.
עמירה חיים: אני עצמי עושה בקרה על הכסף הזה.
עמירה חיים: בעניין ההשקעות לתוך בתי-הספר: לקחנו השנה כמות של שעות שבועיות, מעבר לשעות ההוראה, עד שאנחנו נמצאים בעודפים של שעות.