GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ולרי זילכה: בעצם מאז עוד לא היה תקציב, ואני מבקשת שגם הנושא הזה יעלה לדיון בוועדה ושהמשרדים ייתנו עליו את הדעת, כי בעצם מדובר בפעוטות שבכלל אין להם מענה והם יושבים בבית, ואין סיבה כי הם יכולים וצריכים להשתלב במעונות כמו כל פעוט אחר.
ולרי זילכה: שוב, יש המלצות של ועדה בין-משרדית וצריך רק שמינהל המוגבלות ייקח עליהם אחריות, ושהעניין הזה ייכנס לתקציב הקרוב.
ולרי זילכה: מדובר במעט מאוד פעוטות, במעט מאוד תקציב, ובמעט רצון טוב אפשר לתקן את זה.
ולרי זילכה: אז אני אודה לוועדה אם היא תוכל לעקוב אחרי הדבר הזה, כדי שגם זה יוסדר.
מיכל שיר סגמן: רויטל לן, בבקשה.
רויטל לן כהן: בוקר טוב, אני עו"ד רויטל לן כהן מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים.
רויטל לן כהן: אני אתחיל מהסוף ואז אגיד את כל מה שרציתי.
רויטל לן כהן: בשורה התחתונה, התשלום לסייעות, המעמד שלהן והתנאים שלהן, גם אם נפתור פה את כל הבעיות, ישאירו אותנו באותו מצב והוא שאין מי שיהיה עם הילדים בפועל.
רויטל לן כהן: כל שנה נפתחת עם מאות ילדים שאין להם סייעות בפועל, ואת זה כדאי לשים על השולחן.
רויטל לן כהן: ועכשיו ליתר הדברים.
רויטל לן כהן: אני רוצה, קודם כל, להתייחס לרעיון של העצמאות שמשרד החינוך מדבר בו.
רויטל לן כהן: הרעיון של עצמאות מתעלם מהעובדה שהסביבה היא בעצם הסכנה הגדולה ביותר של הילד, ומהעובדה שאם ילד – וגם מבוגר, לצורך העניין – נכנס למצב של שוק אנפילקטי, הוא לא יכול להזריק לעצמו.
רויטל לן כהן: הסביבה היא האתגר, לא הילד.
רויטל לן כהן: ולכן, להביא סייעת לשעתיים שתשב איתו בזמן האוכל, לא רק שלא פותר את הבעיה, היא מתעלמת מהבעיה.
רויטל לן כהן: אין מענה עדיין לעניין של הצהרונים באופן כללי מאחר שמשרד החינוך מתייחס כרגע רק לצהרונים של ניצנים, בעוד שברוב הרשויות המקומיות הצהרונים הם לאו דווקא של ניצנים, אלא הם יכולים להיות צהרונים של המתנ"ס, של הרשות המקומית או צהרונים אחרים.
רויטל לן כהן: יש להם סמל מוסד.
רויטל לן כהן: זאת אומרת, הם מפוקחים.
רויטל לן כהן: אבל המשרד לא נותן בהם את התקצוב כדי שהסייעת תוכל להמשיך לעבוד.
רויטל לן כהן: אני תוהה לעניין ההחלטה החד-צדדית שלקח משרד החינוך בחודשים האחרונים לעניין שינוי הקריטריונים והחרגת הילדים שאלרגיים לפיסטוק וקשיו.
רויטל לן כהן: אני לא מצליחה להבין על מה זה מסתמך ולמה.
נעמה שמואלי: הגשנו על זה בג"ץ.
רויטל לן כהן: זו אלרגיה מסכנת חיים איך שלא מסתכלים על זה.
: משרד החינוך או הרווחה?
נעמה שמואלי: משרד החינוך.
: הרי הם אמרו שהקריטריון שלהם מלא.
נעמה שמואלי: הקריטריון שלהם מלא, רק שהם החליטו השנה להחריג את הקשיו והפיסטוק.
נעמה שמואלי: הילדים האלה, החיים שלהם לא חשובים.
רויטל לן כהן: נכון.
רויטל לן כהן: פתאום יצאה הנחיה ואני לא הצלחתי להבין מאיפה זה הגיע.
מירי כהן: החיים של כולם חשובים, ואת אמרת שהוגש בג"ץ.
מירי כהן: בואו נעזוב את זה.
מירי כהן: הילדים של כולם חשובים לכולנו.
רויטל לן כהן: אין התייחסות מסודרת של המשרד למקרים שקורים במערכת, שבאופן קבוע, כל שנה, אנחנו שומעים עליהם, של ילדים שבמסגרת מריבות בין אחד לשני, היו מקרים שבהם ילדים איימו על ילד עם אלרגיה מסכנת חיים, שהם יביאו בכוונה מוצרים שיש בהם אלרגנים ויסכנו את חייו, ואני משתמשת במילים עדינות.
רויטל לן כהן: וכל עוד המערכת לא יודעת לתת טיפול מקיף – לא נקודתי אם קרה מקרה.
רויטל לן כהן: ואגב, גם באופן נקודתי לא ניתנו מענים.
רויטל לן כהן: אבל טיפול מקיף בתופעות האלה שקיימות.
רויטל לן כהן: זה בעניין הילדים.
רויטל לן כהן: וגם בעניין הורים.
רויטל לן כהן: יש הורים שלא מוכנים בשום אופן לא לשלוח עם הילדים שלהם מאכלים שמסכנים ילדים אחרים בכיתה.
רויטל לן כהן: משרד החינוך לא מתמודד עם זה בצורה מערכתית וזה קורה בכל שנה וביותר ממקום אחד.
רויטל לן כהן: אין מי שידאג שילדים בבתי הספר – ולא משנה באיזה גיל, גם בחטיבה ותיכון – ילד מסיים לאכול, הוא לא בהכרח ילך לשטוף את הידיים.
רויטל לן כהן: אם הם אכלו בכיתה מעל שולחן, אין מי שידאג שהשולחנות האלה ינוקו.
רויטל לן כהן: ילד שאפילו במגע יכול לקבל התקף אלרגי, זה לא יעזור אם הוא בן 17.
רויטל לן כהן: אם לא יהיה שם מי שיעזור לו באותו רגע, הוא לא יוכל לעזור לעצמו.
רויטל לן כהן: ולכן גם בתוך המסגרת צריך לדאוג לזה.
רויטל לן כהן: והעובדה שאומרים לא להכניס לבית הספר מוצרים מסומים שיש בהם אלרגנים, לא פותרת את הבעיה הזאת.
רויטל לן כהן: א', כי אין בדיקה אמתית שזה מתקיים, ו-ב', כי אם תלמיד אכל קורנפלקס בבוקר בבית וניגב את הילד אחר כך בחולצה, ובדרך הזאת הוא הגיע לבית הספר, אז הוא מהווה סכנה גם אם הוא לא הביא איתו לתוך בית הספר כריך שיש בו, למשל, מוצרי חלב.
רויטל לן כהן: וגם על הדברים האלה לא ניתנת הדעת.
מיכל שיר סגמן: בעצם אני יכולה לומר את זה במילה אחת, זה עניין של מודעות, של להעביר את ההדרכה או את ההכשרה הזו גם לצוות המורים וגם לתלמידים כדי שיהיו מודעים שזה קיים.
מיכל שיר סגמן: אגב, אני חייבת להודות שכאימא זה לא עבר לי אפילו בראש ביום יום שלנו כהורים.
מיכל שיר סגמן: ולכן זה עניין של מודעות - - -
אפרת לאופר: בעניין המודעות, יש לנו במשרד החינוך מה שנקרא פורטל משרד החינוך.
אפרת לאופר: זה פורטל פתוח.
אפרת לאופר: יש פורטל להורים.
אפרת לאופר: הכול נמצא ברשת, זאת אומרת, באוויר.
אפרת לאופר: אתה רק רושם.
מיכל שיר סגמן: זה נכון.
מיכל שיר סגמן: זה טוב, וטוב שזה נמצא שם, אבל בסוף זה לא יעבוד.
אפרת לאופר: רגע, אני רוצה לומר.
אפרת לאופר: גם למוסדות נכתבו מערכי שיעור שמותאמים לילדים ויש סרטונים שמועברים.
מיכל שיר סגמן: כמה ילדים חשופים אליהם?
אפרת לאופר: זה בדיוק מה שדיברתי בהתחלה.
אפרת לאופר: העניין של ההטמעה וההסברה זה המקום שלנו כמשרד, ולכן בדיוק שם אנחנו פועלים.
אפרת לאופר: וככל שאנחנו נטמיע וככל שנעביר את ההסברה בדרך טובה ביותר – זו המטרה שלנו, זו המטרה המשותפת של כולם ולשם אנחנו חותרים.
אפרת לאופר: וזה בדיוק מה שאמרנו.
אפרת לאופר: כל פעם אנחנו מפתחים עוד ועוד כלים.
אפרת לאופר: לגבי הורים אחרים שמתנגדים וכולי, אנחנו יודעים את זה, אנחנו בשיח.
אפרת לאופר: מבחינת משרד החינוך זה לא רק הצוות החינוכי בתוך בית הספר.
אפרת לאופר: אגף שפ"י עם יועצות, ניתן מענה רגשי, חינוכי, גם לילדים האלו, גם לילדים אחרים.
אפרת לאופר: נעשה שיח ואנחנו בתוך זה כולל כלל הצוות החינוכי, גם ברמת פיקוח ומטה ארצי.
קריאה: זה צריך להיות על סדר היום כל הזמן.
מיכל שיר סגמן: אנחנו חייבים כבר ממש לסיים, לצערי, את הדיון המאוד מעניין הזה.
מיכל שיר סגמן: ממש דקה, אודליה אלבו, מומחית לנושא.
מיכל שיר סגמן: בבקשה, ממש בקצרה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו בדקה אחרונה.
אודליה אלבו: בוקר טוב.
אודליה אלבו: תודה על זכות הדיבור.
אודליה אלבו: אני רק רוצה לדייק את הנושא שאפרת אמרה וראיתי שגם רויטל התייחסה.
אודליה אלבו: צריך לעבוד קצת יותר על הפרסום של העלאת המודעות, וחשוב לי להדגיש את נושא ההדרכות.
אודליה אלבו: לא מבוצעות כרגע הדרכות במשרד החינוך, גם לא בימי היערכות, ואני נמצאת גם בשטח ורואה.
אודליה אלבו: גם באשר לאחזקת המזרקים – מירי, כדאי שתדעי שהמזרקים לא מוחזקים בתנאים אופטימליים.
אודליה אלבו: וכן חשוב לי להדגיש שהנושא הזה של ההדרכות, חשוב שהוא יהיה בידי אנשים שעברו הסמכה רפואית ולא בידי כל אדם שיכול להיכנס לבית הספר.
אודליה אלבו: יש לזה משמעות מאוד חשובה.
אודליה אלבו: גם מד"א וגם הארגונים האחרים מעבירים הדרכה של עד שלוש שעות.
אודליה אלבו: זה לא 22 שעות.
אודליה אלבו: זה שלוש שעות מאוד מרוכזות לנושא, וביניהן יש את הדרכת ההחייאה.
אודליה אלבו: אפיפן הוא רק קו טיפול ראשון.
אודליה אלבו: הוא לא תרופה.
אודליה אלבו: וחייבים לזכור את זה.
מיכל שיר סגמן: אני מתנצלת בפני המועצה לשלום הילד.
מיכל שיר סגמן: אנחנו נקיים דיון נוסף.
מיכל שיר סגמן: אנחנו פשוט בחגים, אז במהירות האפשרית, כבר באוקטובר, דיון מעקב מול משרד הכלכלה וגם מול משרד החינוך על כל ההיבטים, גם בנושא המעבר של לידה עד שלוש וגם בנושא של הילדים היום.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לסכם.
מיכל שיר סגמן: החלטות הוועדה: הוועדה קובעת כי העובדה שרק 23% מהפעוטות נמצאים במסגרות מפוקחות, והם הזכאים לסייעת אם הוכח שהם אלרגיים, מהווה פגיעה בזכות של פעוטות לחינוך ולבריאות.
מיכל שיר סגמן: למשרד האוצר, שלא טרח להגיע לכאן היום – הוועדה דורשת לתקן את העיוות לפיו תלמיד אלרגי במערכת החינוך זכאי לסייעת במשך שש שעות ביום, ואילו פעוט אלרגי במעון זכאי לסייעת בהיקף של שעתיים ביום בלבד, ולהעלות את שעות הזכאות של פעוטות אלרגיים.
מיכל שיר סגמן: אני רק אומר שמשרד האוצר חושב שהוא לא קיבל לכאן הזמנה.
מיכל שיר סגמן: הוא קיבל הזמנה.
מיכל שיר סגמן: לא הגיע, ואנחנו נעמוד על כך שבדיון הבא שיתקיים בעוד כחודש, תהיה כאן נציגות ואני מצפה שתהיה להם תשובה על כל אחת ואחת מהשאלות שהעלינו כאן.
מיכל שיר סגמן: למשרד הכלכלה – הוועדה מביעה תמיהה על כך שרק אתמול, כשלושה שבועות לפני מועד פתיחת שנת הלימודים, המשרד פתח את מערכת הגשת הבקשה לקבלת סייעת לפעוטות אלרגיים במעונות היום.
מיכל שיר סגמן: למשרד הבריאות – הוועדה דורשת לתקן את הקריטריונים כך שגם פעוט אלרגי שגילו מעל שנתיים יהיה זכאי לסייעת.
מיכל שיר סגמן: למשרד הבריאות ולמשרד הכלכלה – הוועדה מבקשת לסייע למעונות הפרטיים בלוגיסטיקה הקשורה לרכישת מזרקי אפיפן.
מיכל שיר סגמן: למשרד הכלכלה – הוועדה קוראת לאמץ את המדריך התזונתי שבשימוש משרד הבריאות, כי אין סיבה, אני בטוחה שלא תהיה כאן בעיה של זכויות יוצרים.
מיכל שיר סגמן: למשרד החינוך – הוועדה מבקשת להרחיב את ההדרכות לצוותים החינוכיים לכל בית הספר.
מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת להרחיב את ההדרכות גם לחטיבות הביניים ולבתי ספר תיכון, שם הילדים המתבגרים נמצאים בסיכון אפילו גדול יותר מאשר ילדים בגילים הצעירים יותר והעלאת המודעות.
מיכל שיר סגמן: הוועדה תקיים בדיון בנושא שילוב פעוטות עם בעיות רפואיות במעונות היום.
: אפשר להוסיף עוד משפט אחד, ברשותך, בסיום?
מיכל שיר סגמן: כן, בבקשה.
: הוועדה מבקשת מיושב-ראש הוועדה, בתקופה של הכנת התקציב עכשיו, לראות - - -
תמי ברנע: אנחנו סיימנו.
תמי ברנע: זה לא נכנס כבר לפרוטוקול לפי ההוראות.
מיכל שיר סגמן: אנחנו נדבר על זה.
: אני מבקש עכשיו מיושבת-ראש הוועדה עכשיו, ולא לחכות לדיוני המעקב, לבוא היום עם הדרישות האלה ולראות שזה מעוגן בתקציב כי אחר כך אנחנו צריכים לרוץ לוועדת הכספים באמצע השנה או חודש לפני שפתאום נגמר הכסף - - -
מיכל שיר סגמן: ולהתחיל לרדוף אחרי הכסף.
: ולהתחיל לרדוף אחרי הכסף.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה לכל המשתפים.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה, נעמה, שחלקת איתנו את הקשיים.
מיכל שיר סגמן: תודה למשרדי הממשלה.
מיכל שיר סגמן: צהרים טובים, אני רוצה לפתוח את הישיבה.
מיכל שיר סגמן: היום ה-13 בספטמבר 2021, ז' בתשרי התשפ"ב.
מיכל שיר סגמן: הישיבה היום תעסוק בקבלת מידע פלילי על מועסקים לשם הגנה על שלומם וביטחונם של קטינים – יישום החקיקה הקיימת והצורך בהרחבתה.
מיכל שיר סגמן: אנחנו עדים בכלל בתקופה האחרונה למכת מדינה בכל הנוגע לפגיעות מיניות בילדים בכלל, ואנחנו שומעים יותר ויותר שסביבתם הקרובה של הילדים מתוך מערכת החינוך, מתוך השלטון המקומי, מפעילים כאלה ואחרים וכל מי שעוסק בסביבה של ילדים שאמורה להיות הבטוחה ביותר עבורם, אנחנו רואים שלא כך הדבר.
מיכל שיר סגמן: רק היום באוסטרליה נפתח המשפט של מלכה לייפר, שמואשמת ב-74 מקרים שונים של תקיפות מיניות.
מיכל שיר סגמן: אנחנו נחשפנו גם לכתבה של ערוך 13 על אנשים ממערכות שונות, לא רק מערכת החינוך, שמועסקים בקרבת ילדים, ורואים שהם ממשיכים לעבוד בתוך המערכת וממשיכים להסתובב סביב ילדים.
מיכל שיר סגמן: הדיון הזה בא לשפוך אור, גם על החקיקה הקיימת, כי יש חקיקה בנושא הזה, וגם על כל מה שחסר ולקבל תשובות למען ביטחון הילדים שלנו.
מיכל שיר סגמן: נפתח בסקירה של משרד המשפטים, נירית להב קניזו.
נירית להב קניזו: שלום רב.
נירית להב קניזו: בנוגע להעברת מידע פלילי, יש לנו שורה של הסדרים גם בחקיקה ספציפית וגם בחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, שמאפשרים מסירת מידע לגופים ממשלתיים שיש להם אחריות לטיפול בקטינים, כמו: למשרד החינוך, למשרד הרווחה, לזרוע העבודה שאחראית לפי חוק הפיקוח על מסגרות לפעוטות.
נירית להב קניזו: העברת המידע רלוונטית לכל שלבי ההליך הפלילי, החל משלב הפתיחה בחקירה, עבור דרך הגשת כתבי האישום וההרשעות, והמידע היחיד שלא מועבר בהקשר הזה הוא מידע על תיקים סגורים, זאת אומרת: ככל שנסגר התיק כנגד אדם, המידע לא מועבר לגופים.
מיכל שיר סגמן: אם מדובר על סגירה מחוסר ראיות או מחוסר עניין לציבור, כלומר לא בזיכוי או הרשעה?
נירית להב קניזו: נכון, גם מידע על זיכויים לא מועבר וגם מידע על תיקים סגורים, זאת אומרת: בשלב שבו התיק פתוח, אם למשל אדם מגיש מועמדות למורה בבית ספר, משרד החינוך מקבל את המידע הפלילי, והמידע הפלילי כולל גם את המידע על אותו תיק פתוח.
נירית להב קניזו: אם אותו מועמד הגיש את המועמדות לאחר שהתיק נגדו נסגר, המידע הזה לא מועבר.
נירית להב קניזו: צריך להגיד, שכל הגופים שזכאים לקבל מידע לצורך העסקה, זכאים לקבל את המידע הזה גם לצורך פיטורין, השעיה וכדומה, כלומר: גם לצורך הפסקת ההתקשרות, הפסקת הפעילות או נקיטת אמצעים משמעתיים נגד אותו עובד עם קטינים או עובד חינוך.
נירית להב קניזו: מעבר למה שאני אומרת עכשיו, קשה לדבר על הכלל, כי יש לנו הסדרים פרטניים, למשל: חוק הפיקוח על מסגרות לפעוטות, ואני מניחה שיש פה נציגות גם של זרוע העבודה.
נירית להב קניזו: יש הסדר מאוד מפורט, שמאפשר לקבל מידע פלילי גם על ההנהלה של המסגרת לפעוטות וגם על כל המועסקים במסגרות לפעוטות, ואפילו על המתגוררים בבית, אם אותה מסגרת לפעוטות היא מסגרת שמתנהלת בתוך בית פרטי, שאנחנו יודעים שזה נפוץ.
נירית להב קניזו: אם יש לכם שאלות ספציפיות, אני אשמח לענות.
תמי סלע: כמה שאלות – אחת, המידע שניתן הוא גם על בגירים וגם על קטינים מהמרשם באותה מידה?
תמי סלע: בשונה מחוק מניעת העסקת עברייני מין, ששם זה רק בגירים, אז מהמרשם המידע שנמסר זה על כלל אלה שיש להם רישום פלילי, תיקים פתוחים?
נירית להב קניזו: כן, שוב – על כאלה שמגישים מועמדות לעבודה עם קטינים כן, זה פחות נפוץ שקטינים מגישים מועמדות.
תמי סלע: למה?
תמי סלע: יש הרבה בתנועות נוער, בחוגים, מאמנים.
תמי סלע: יש גם קטינים שמאמנים קטינים, בני 17-16.
נירית להב קניזו: אז צריך לבדוק באיזה הקשרים יש סמכות לשקול עבר פלילי.
נירית להב קניזו: במשרד החינוך יש סמכות מאוד רחבה גם בבתי ספר רשמיים, זאת אומרת: בתי ספר של המדינה וגם בבתי ספר מוכרים שאינם רשמיים.
נירית להב קניזו: למוסדות רווחה יש גם סמכויות יחסית רחבה, אבל לא בכל המסגרות שיש בהם קטינים יש איזושהי רגולציה, למשל בתנועות נוער אין גוף שיש לו סמכות לשקול מידע פלילי לצורך העסקה.
תמי סלע: משרד החינוך הוא הגורם המפקח על החינוך הבלתי פורמלי.
תמי סלע: אין להם סמכות לגבי מועסקים בחינוך בלתי פורמלי?
נירית להב קניזו: למיטב זכרוני לא, אפשר לשאול את משרד החינוך.
נירית להב קניזו: מה שהם עושים לגבי עובדי הוראה, הם עושים לפי חקיקה ספציפית שמקנה להם את הסמכות ושמתייחסת למורים.
תמי סלע: בוא נגיד משרד הספורט לגבי חוגי ספורט שמועסקים שם אנשים עם קטינים, גם לא?
מיכל שיר סגמן: אנחנו נשאל.
תמי סלע: זה מי שרשום בתוספת.
תמי סלע: שאלה אחרת שרציתי לשאול כדי לוודא, את מדברת על מועמד, אבל מבחינת היכולת לברר מידע כשיש זכות לקבל אותו מהמרשם הפלילי, זה בכל עת, זאת אומרת גם בתקופת ההעסקה – אם פונים, זה תלוי אם יש פנייה יזומה או שיש איזשהו תהליך ממוחשב שעושה את הבדיקה אחת לתקופה, אבל אין מניעה מבחינת החוק לברר את המידע בכל תקופת ההעסקה, נכון?
נירית להב קניזו: נכון, אין מניעה גם לא לעשות בדיקות תקופתיות, זאת אומרת אם גוף קובע לעצמו איזושהי תדירות לבדיקות עבר פלילי, הוא זכאי לעשות את זה, וגם כמובן אם יש לו איזשהו צורך קונקרטי, זאת אומרת נודע לו או הגיעה תלונה.
מיכל שיר סגמן: כל גוף צריך, השאלה אם יש משהו שמחייב אותו כל תקופה כן לעשות את הבדיקה הזאת.
מיכל שיר סגמן: האם יש משהו שמחייב אותו?
מיכל שיר סגמן: יכול להיות שיש גוף שזה פחות מעניין אותו, ולכן במשך שנים לא יעשה את הריענון.
נירית להב קניזו: חובות ספציפיות יכולות להיות בחקיקה ספציפית.
נירית להב קניזו: חוק המידע הפלילי הוא חוק שמאפשר לקבל מידע פלילי, הוא לא חוק שמחייב לקבל מידע פלילי, ואז צריך לקבל התייחסות לגבי החוקים הספציפיים.
נירית להב קניזו: למיטב ידיעתי, רוב החוקים לא מחייבים בדיקות עתיות.
תמי סלע: היו הצעות חוק לגבי מניעת העסקת עברייני מין לחייב אחרי שלוש שנים, ארבע שנים, לקבל שוב את אישור המשטרה, אבל למיטב ידיעתי בהקשר של קבלת מידע על מועסקים מהמרשם הפלילי, אין חובה לקבל אותו אחת לתקופה.
תמי סלע: החוק הזה תוקן תיקון מסיבי והיום קוראים לו חוק המידע הפלילי, רק הוא עוד לא נכנס לתוקף.
תמי סלע: בתור מי שמכירה היטב את התיקון, רציתי לשאול האם יש שם שינויים ספציפיים שהם רלוונטיים להקשר הזה, שאמורים להיכנס לתוקף, כרגע זה בינואר 22', ויכול להיות שזה עוד יידחה בחצי שנה, נקווה שלא, אבל האם יש שם תיקונים ספציפיים שהם רלוונטיים לענייננו?
נירית להב קניזו: הסמכות של משרד הרווחה הורחבה, זאת אומרת הרחבנו אותה לעוד כל מיני חוקים שלא היו בתוספת הראשונה בחוק המרשם הפלילי.
נירית להב קניזו: גם השלטון המקומי עשה בחוק המידע הפלילי תיקון עקיף לפקודת העיריות ולפקודת המועצות המקומיות, שמאפשר גם לרשויות מקומיות לקבוע סוגי משרות, שבהן ייבדק עבר פלילי, וכמובן הטריגר המרכזי לתיקון הזה היה כל המועסקים בהקשרים של קטינים וחסרי ישע.
תמי סלע: זה עוד לא בתוקף?
תמי סלע: זאת אומרת, היום אין להם סמכות לקבל את המידע הזה?
נירית להב קניזו: היום אין להם.
מופיד מרעי: האמת שקיבלתי את התשובה עכשיו לגבי רשויות מקומיות, האם יש חובה לקבל מידע פלילי או לא.
מופיד מרעי: שמעתי את התשובה.
מופיד מרעי: אני חושב שכן צריך לעגן את זה בחוק, שחובה לקבל.
מיכל שיר סגמן: מי שעובד בסביבת ילדים, בוודאי.
מופיד מרעי: כן, על זה אני מדבר.
מיכל שיר סגמן: אבל זאת לא רשות, זאת חובה כפולה ומכופלת.
מופיד מרעי: לא הבנתי שזאת חובה.
תמי סלע: יש חוק אחד שמחייב כל גוף, פרטי, ציבורי, תחת רשויות מקומיות, לקבל אישור משטרה, שלאותו אדם אין הרשעות בעבירות מין.
תמי סלע: זה חוק שקובע מן רף מינימלי שחל על כולם.
תמי סלע: גם פה החובה היחידה לקבל היא לפני קבלה לעבודה ולא תוך כדי, אבל זה חל גם על כל הגופים תחת רשויות מקומיות כבר היום.
מופיד מרעי: רשות מקומית או גוף פרטי שמעסיקים מלווה בהסעה לחסרי ישע, האם החוק מחייב לפני העסקה שלו?
מופיד מרעי: והאם החוק גם מחייב מעקב של אישור כל תקופה מסוימת?
מופיד מרעי: כל שנה, כל שנתיים או כל שלוש?
תמי סלע: החובה היא לפני הקבלה לעבודה, אם מדובר על גוף שיש בו אנשים שעובדים עם חסרי ישע וגם עם קטינים, אבל גם בהקשר של חסרי ישע.
תמי סלע: יש חובה לקבל מהמשטרה אישור שאין לו הרשעות בעבירות מין לפי החוק בעת הקבלה לעבודה.
תמי סלע: האיסור להעסיק אותו הוא רלוונטי גם אם קרו דברים במהלך התקופה, אבל אין חובה ליישם את זה בדרך של קבלת אישור מהמשטרה.
תמי סלע: אם במקרה נודע למעסיק, אסור לו להעסיק אותו, גם לא לפני הקבלה לעבודה, אבל זה מצומצם להרשעות ולעבירות מין.
תמי סלע: ההיקף היותר רחב של הליכים תלויים ועומדים בכלל העבירות, שמאפשר למעסיק לשקול את הדברים, זה לפי חוק המידע הפלילי ולפי החוק הספציפי, ושם זאת לא חובה, אלא אם החוק הספציפי קבע.
עלי סלאלחה: מורה שצריך להיכנס לבית ספר למשל, בתחילת דרכו צריך להביא אישור מהמשטרה.
עלי סלאלחה: המורה הזה שייך למועצה מקומית בדרך כלל.
מופיד מרעי: זה בדיוק מה שאני אומר לגבי הרשויות המקומיות.
מיכל שיר סגמן: תיכף גם נשמע את משרד החינוך.
מיכל שיר סגמן: כשהוא נכנס לתפקיד יש חובה, אין חובה אחר כך כל כמה זמן בודקים.
מופיד מרעי: נכון, איפה המעקב?
מיכל שיר סגמן: בדיוק, אין מעקב.
מיכל שיר סגמן: אם יש ממלא מקום, אם יש מורה שהוא לא מן המניין וכו', יש כאן הרבה מאוד פרצות.
מיכל שיר סגמן: אני אפילו לא מתחילה לדבר על כל החינוך הבלתי פורמלי, חוגים, מפעילים, ספרנים ושומרים.
מופיד מרעי: ושם זאת הבעיה.
מיכל שיר סגמן: לא רק שם זאת הבעיה, זאת גם הבעיה התכוונת.
מופיד מרעי: כן, עיקר הבעיה.
אביגיל סון פלדמן: ושנים קדימה.
אביגיל סון פלדמן: המרכזי הוא חוק ההגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין, שזה חוק מאוד רחב, שמאפשר להטיל צו פיקוח על כל עבריין מין שסיים לרצות את העונש שלו.
אביגיל סון פלדמן: כולל שורה של מגבלות, שמותאמות למסוכנות שלו למאפיינים בהסתמך על הערכת מסוכנות, מוסמך.
אביגיל סון פלדמן: מ
מיכל שיר סגמן: לפי מה זה נקבע?
מיכל שיר סגמן: מי קובע את רמת המסוכנות?
אביגיל סון פלדמן: אני אתאר בהיבטים שלי, ואתם ממש מוזמנים לכוון אותי, אם אני קולעת או לא קולעת לנושאים שיותר מעסיקים בדיון הזה את הוועדה.
אביגיל סון פלדמן: קודם כל יש לכם חוקים, יכול להיות שהם מוכרים, שעוסקים בכל הנושא של הגנה על הציבור מפני עברייני מין, זאת אומרת: החוקים האלה עוסקים בעברייני מין, מי שנתפס וביצע עבירת מין, ומטילים עליו מגבלות, אחרי שהוא מסיים לרצות את העונש שלו, שנים קדימה.
אביגיל סון פלדמן: המרכזי הוא חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין, שזה חוק מאוד רחב, שמאפשר להטיל צו פיקוח על כל עבריין מין שסיים לרצות את העונש שלו.
אביגיל סון פלדמן: צו הפיקוח כולל שורה של מגבלות, שמותאמות למסוכנות שלו, למאפיינים, לאותם טריגרים בהסתמך על הערכת מסוכנות שמבוצעת על ידי מעריך מסוכנות מוסמך.
מיכל שיר סגמן: איזה דרגות יש של רמת מסוכנות?
אביגיל סון פלדמן: החוק מסדיר הערכות מסוכנות מינית, שזה מסמך שמוסדר בחוק הזה.
אביגיל סון פלדמן: רק מעריכי מסוכנות מוסמכים על ידי שר הבריאות יכולים לערוך את הערכות המסוכנות, והן מאתרות את הטריגרים, מה שמעורר את המסוכנות של אותו עבריין מין, אצל כל אחד אלה יכולים להיות טריגרים שונים: אלכוהול, סמים, יש כל מיני טריגרים שיכולים לעורר את זה, ובהתאם לזה המדינה מבקשת להטיל עליו צו פיקוח מגבלות, ויש יחידת פיקוח ומעקב שעוקבת אחריו, מוודאת שהוא לא מפר את צו הפיקוח שחל עליו.
אביגיל סון פלדמן: הפרת צו פיקוח כמובן זו עבירה פלילית.
אביגיל סון פלדמן: זה חוק רחב, שקיים מאז 2006, והוא פועל בצורה טובה.
אביגיל סון פלדמן: הוא גם טוב בין השאר, בגלל שיש את הערכת המסוכנות, שבודקת את המאפיינים הספציפיים ונותנת מענה למסוכנות שמאפיינת את אותו עבריין מין.
אביגיל סון פלדמן: לצד זה יש את החוק שהוזכר פה כמה פעמים, שזה חוק מניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים.
אביגיל סון פלדמן: זה חוק שעובד בצורה שונה.
אביגיל סון פלדמן: הוא קובע איזשהו מנגנון אוטומטי, גורף, שלא כולל הפעלה של שיקול דעת.
אביגיל סון פלדמן: הוא קובע שכל אדם שהורשע בעבירת מין, אסור לו לעבוד במוסד, שזאת שורה ארוכה מאוד של מקומות שונים שבהם שוהים קטינים, חסרי ישע או בעלי מוגבלויות, או שעובדים איתם, זאת הגדרה מאוד רחבה.
אביגיל סון פלדמן: זה מטיל איסור גם להעסיק אותו במוסד, על המנהל של המוסד, וגם איסור עליו לעבוד במוסד, ובנוסף זה קובע מנגנון רגולציה מסוימת, שמחייב כל מנהל של מוסד כזה לקבל לפני הקבלה לעבודה, אישור משטרה לפי החוק הזה, שהאישור הזה קובע שאין מניעה להעסיק אותו לפי החוק.
אביגיל סון פלדמן: במילים אחרות, זה אומר שהוא לא הורשע בעבירת מין, או שלא ניתן לו פטור ספציפי על ידי ועדת הפטור לפי החוק הזה.
אביגיל סון פלדמן: תמי דיברה על הנושא של אישורים עתיים.
אביגיל סון פלדמן: כרגע החוק מדבר על בטרם קבלה לעבודה.
אביגיל סון פלדמן: יש תזכיר חוק ממשלתי, שכולל שורה של תיקונים לחוק הזה, בין השאר הנושא הזה של האישור העתי.
אביגיל סון פלדמן: זה תזכיר שעבר גלגולים.
אביגיל סון פלדמן: הוא מגובש, כל פעם התעוררו עוד דברים שצריך להוסיף בו, ולכן הוא פורסם ב-2010, הוא פורסם ב-2012 או 2014, אבל הוא כולל הוראה שמחייבת לקבל אישור עתי כל שנה.
אביגיל סון פלדמן: כרגע הנדבך שאנחנו צריכים לעבור אותו כדי להתקדם עם התיקון הזה הוא בעיקר בגזרה של ביטחון פנים, משטרת ישראל שהם יוכלו להסדיר, מנסים למצוא איזשהו מנגנון טכנולוגי שיאפשר לעדכן את אופן היישום של כל אישורי המשטרה, בין השאר בגלל המשמעות התקציבית של הכמות המאוד גדולה של אישורי משטרה, שנוספים לפי החוק הזה.
אביגיל סון פלדמן: הם יוכלו לספר על כך, אבל בשורה התחתונה יש תזכיר חוק, זאת אומרת: מבחינת הממשלה , כן צריך לקבוע אישורים עתיים, ויש תזכיר חוק מוכן שכולל את זה.
מיכל שיר סגמן: ומה קורה עם החוק?
אביגיל סון פלדמן: המשטרה תדע יותר ממני.
אביגיל סון פלדמן: מנסים כרגע למצוא מענה.
אביגיל סון פלדמן: התיקון הזה כולל הרבה דברים, אבל בין השאר הוא כולל גם את מה שאמרתי, אישורים עתיים, וגם סעיף הבייביסיטר, זאת אומרת אפשרות של אחראי, הורה לצורך העניין, לבקש מאדם שבא להשגיח על הילד שלו, להציג בפניו אישור משטרה.
אביגיל סון פלדמן: הסמכות שהוא יוכל לבקש ממנו להציג בפניו אישור משטרה זה משהו שהיום לא כלול בחוק, כי היום החוק מדבר על מעסיקים.
מיכל שיר סגמן: אנחנו מדברים פה רק על אדם שהורשע.
מיכל שיר סגמן: מה קורה עם אדם שיש נגדו כתב אישום?
מיכל שיר סגמן: מה קורה עם אדם שיש נגדו תלונות?
מיכל שיר סגמן: מה קורה עם תיקים שנסגרו מחוסר ראיות, לא מחוסר אשמה?
אביגיל סון פלדמן: אני אדבר על הליכים פתוחים, מב"דים.
אביגיל סון פלדמן: כל הנושא של הגנה על הציבור מפני מי שמתנהל נגדו הליך פלילי - - -
מיכל שיר סגמן: זה לא רק על הציבור, מדובר פה ספציפית על אנשים שעובדים ומתפרנסים מילדים.
אביגיל סון פלדמן: נכון, אני מתכוונת שבאופן כללי המענה למסוכנות שיכולה להישקף ממי שמתנהל נגדו הליך פלילי, המענה הזה ניתן בחוק המעצרים.
אביגיל סון פלדמן: בכל הליך פלילי יש סמכות לבית משפט להטיל מגבלות על אדם, תוך כדי שמתנהל נגדו הליך פלילי, שזה סעיף 48 לחוק המעצרים, בין השאר סעיף (10) קובע סמכות ספציפית לגבי איסור המשך עיסוק בעבודה כזו או אחרת, שיש שם סמכות רחבה לבית משפט.
אביגיל סון פלדמן: הנושא הספציפי של מגבלות שדומות לחוק מניעת העסקה, אבל ביחס לנאשמים או חשודים, נידון אגב הצעת חוק פרטית ב-2018, ובעקבות זאת הכנסת בסופו של דבר תיקנה את סעיף 48(10) שדיברתי עליו בחוק המעצרים, וציינה שם באופן מפורש שבית משפט, כשהוא מטיל מגבלות על מי שמתנהל נגדו הליך פלילי בעבירת מין, יכול להטיל את האיסור על עבודה במוסד כהגדרתם בחוק מניעת העסקה, זאת אומרת שזה מכיל את הוראות חוק מניעת העסקה בשלב הזה המוקדם יותר, כמובן בהחלטה שיפוטית של בית משפט, שמכיר את התיק, מכיר את הראיות.
מיכל שיר סגמן: ובמציאות בשטח, בתי המשפט מאוד עמוסים, דיונים והחלטות לא קורים, לצערנו, עדיין מהיום למחר, בטח לא בתיקים של עבירות מין.
מיכל שיר סגמן: אנחנו יודעים כמה זמן לוקח להחלטות להיות מבוצעות, השאלה היא מה קורה באמצע, האם האדם מושעה מתפקידו בינתיים?
מיכל שיר סגמן: אני לא מדברת על פיטורים, אני מדברת על השעיה.
מיכל שיר סגמן: האם הוא מורחק קודם כל מאנשים, שהוא לכאורה פוגע בהם?
אביגיל סון פלדמן: לעניין השאלה איך הולכים הליכי המעצר וההחלטות, אני אפנה לאורן פז מהפרקליטות שמשתתף פה בדיון.
אביגיל סון פלדמן: הוא יוכל לספר על הליכים שמתקיימים לגבי תנאים מגבילים בשלב המעצר או תנאים לשחרור ממעצר.
אביגיל סון פלדמן: לגבי השעיה, זה אולי יכול להיות דווקא רלוונטי למשרדים, למשרד החינוך וכדומה.
תמי סלע: עוד שאלה אליך, באחד מדוחות מבקר המדינה האחרונים הייתה התייחסות לנושא של ממלאי מקום במשרד החינוך, שאיכשהו אפילו עוקפים את החוק הבסיסי הזה, זאת אומרת: עוד לפני שמקבלים את אישור המשטרה, כבר מתחילים לעבוד.
תמי סלע: אני לא יודעת אם את מכירה את זה ותדעי, או שיש פה מישהו אחר שיכול להתייחס, כי זה נראה כשל מאוד - - -
לירון ספרד: אני אדבר, זה לא נכון, זה כבר לא קורה.
אביגיל סון פלדמן: ברמת העיקרון, אין סיבה שהחוק לא יחול עליהם.
תמי סלע: אבל איכשהו הוא לא מיושם.
לירון ספרד: מיושם.
תמי סלע: היום כבר כן, אוקי.
מיכל שיר סגמן: יש איזשהו מידע כמה מקרים כאלה קורים בשנה?
מיכל שיר סגמן: כמה הורחקו?
מיכל שיר סגמן: טיפה נתונים על מה אנחנו מדברים, כמה לא קיבלו את האישור?
מיכל שיר סגמן: כמה דווחו במהלך השנה?
מיכל שיר סגמן: שנדע טיפה מה קורה בשטח.
אביגיל סון פלדמן: איזה נתונים בדיוק?
אביגיל סון פלדמן: כמה קיבלו אישור משטרה שלילי לפי חוק למניעת העסקה?
אביגיל סון פלדמן: אין לי את הנתונים האלה מבעוד מועד.
אביגיל סון פלדמן: האישורים מונפקים על ידי משטרת ישראל, אני לא יודעת אם יש להם, אבל אני מניחה שהם יוכלו לספק בהמשך לדיון הזה.
מיכל שיר סגמן: בסדר גמור, אנחנו נפנה את השאלה למשטרת ישראל.