GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מריה רבינוביץ: מה שבעצם העלו ארגונים בניירות עמדה שנשלחו עכשיו לוועדה, שיש איזה שהוא דיווח שזה לא מתוקצב וזה בדיוק לבירור, לדיון בוועדה.
מריה רבינוביץ: אז אם זה מתוקצב, זה מצוין.
מריה רבינוביץ: מבחינת סייעות שילוב, כפי שכבר אמרתי יש סל שעות מצומצם לפעוטות שאינם זכאים למעון יום שיקומי, 4 שעות בשבוע, וגם לא ברור האם היום, כשיש כבר את חוק הפיקוח, האם ילדים שבעצם זכאים לסייעות שילוב הם יכולים ללכת עם הזכאות הזאת גם למעון פרטי, שבעצם מוכר ע"י משרד הרווחה היום ומפוקח על ידיו.
מריה רבינוביץ: נקודה נוספת ואחרונה, זה שבעצם תשלום עבור סייעות שילוב עובר ממשרד הרווחה לרשות המקומית ולפעמים יש רשויות שהם לא יממנו את החלק שלהם ואז ילד לא יקבל זכאות.
מריה רבינוביץ: וגם תקציב לסייעות שילוב הוא מוגבל ויכול להיות שילד שיגיע במהלך השנה, כשהתקציב נגמר הוא לא יקבל.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת יוראי להב.
יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.
יוראי להב-הרצנו: ראשית גברתי יושבת הראש תודה על קיום הדיון החשוב הזה, אנחנו נמצאים בדיונים של תקציב ושל חוק ההסדרים וזה לא מובן מאליו, זה נושא סופר חשוב כי הגילאים האלה של לידה עד 3 זה זמן קריטי שבו ההתפתחות של הילדים במידה רבה תכריע את היכולת שלו להתקדם בחיים, ואת הצורך שלו להסתמך שירותי הרווחה, במידה כזאת או אחרת, בעתיד.
יוראי להב-הרצנו: אני אשמח להתייחס לשתי נקודות עיקריות.
מיכל שיר סגמן: אני יכולה לומר לך, שאם תרד עכשיו, מחוץ לכותלי הכנסת יש את מחאת בעלי האוטיזם שכרגע יש בעיה של שילוב בעבודה, זאת כבר בעיה אחרת, אבל אם כבר מדברים, אז עכשיו בדיוק יש מחאה פה למטה.
מיכל שיר סגמן: חברי הכנסת, אגב, כולם לרדת למטה לתמוך בהם.
יוראי להב-הרצנו: בהחלט כן.
יוראי להב-הרצנו: הנושא של מרכזי התעסוקה לאוטיסטים עם תפקוד נמוך דורש טיפול עמוק, כל העולם הזה דורש טיפול עמוק.
יוראי להב-הרצנו: אנחנו חווים אחרי שנים רבות של הזנחה ושל הרעבה של המערכות הללו.
יוראי להב-הרצנו: לגבי העניין הזה אבל, כי יש פה נושא.
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתייחס לשתי סוגיות.
יוראי להב-הרצנו: הראשונה, זה שילוב פעוטות עם צרכים רפואיים שלא זכאים למעונות יום שיקומיים, במעונות הכלליים.
יוראי להב-הרצנו: כיום כמו שהוצג כאן יש יכולת לקבל מלווה למשך 4 שעות בלבד.
יוראי להב-הרצנו: מה שאומר שרבים מאותם ילדים שזקוקים לטיפול פולשני, או ליווי צמוד יותר, לא מקבלים את השירותים הללו, ולכן מוצאים את עצמם יושבים בבית ומשביתים את היכולת של ההורים לצאת לעבודה.
יוראי להב-הרצנו: ועל כן אני רוצה לשאול את גורמי המקצוע מדוע לא משווים את היכולת של אותם ילדים להשתלב במעונות היום הכלליים באמצעות הרחבה של אותה סייעת ומלווה צמודה שלא יכולה לבצע את כל הפעולות שדרושות להימצאותו של אותו ילד בתוך הגנים הכלליים.
יוראי להב-הרצנו: הדברים האלה לא נאמרים בריק.
יוראי להב-הרצנו: הייתה וועדה בין משרדית של משרד הרווחה ומשרד הבריאות, שקבעה בדיוק מה צריך לעשות לצורך העניין הזה, שאפילו נקבה במחיר של מה שזה עולה, זה לא עולה הרבה.
יוראי להב-הרצנו: יש בערך 200 ילדים כאלה כל שנה, גרוסו מודו.
יוראי להב-הרצנו: ולכן, זה לא מדובר במחיר גדול, והצורך ידוע וברור וגם מוסכם לגביו.
יוראי להב-הרצנו: למה זה בעייתי גברתי יושבת הראש?
יוראי להב-הרצנו: כי מאחר שמדובר בילדים שלא נמצאים מצד אחד אצל הרווחה ומצד שני לא נמצאים אצל מערכת הבריאות, אז הם ילדים שנופלים בצורה הכי ברורה, בין הכיסאות.
יוראי להב-הרצנו: ואני קורא לגורמי המקצוע במשרד הרווחה, לקחת אחריות על אותם ילדים, כי אחרת הם פשוט ימשיכו ליפול בין הכיסאות עוד שנתיים.
יוראי להב-הרצנו: האחריות עוברת למשרד החינוך והסטנדרט שייקבע, ראוי שיהיה הסטנדרט שמשרד הרווחה מורגל אליו וקובע אותו, ולכן אני באמת מפציר וקורא לכם לעשות מה שדרוש עכשיו על מנת לאפשר לאותם ילדים להשתלב, כבר עכשיו, במסגרות האלה במעונות היום הכלליים.
יוראי להב-הרצנו: הנושא השני שעלה כאן ואני אסכם את זה בקצרה, זה נושא של הטיפולים הפרא רפואיים בלידה עד 3.
יוראי להב-הרצנו: מדובר במשבר גדול, כמו שאמרתי
מיכל שיר סגמן: אגב, פרא רפואיים זה לא לידה עד 3.
מיכל שיר סגמן: פרא רפואיים מתוקצבים בלי קשר.
יוראי להב-הרצנו: אני רוצה למקד את הדיון בלידה עד 3 כי זה המנדט שח הוועדה ושל הדיון.
יוראי להב-הרצנו: כמו שאמרתי בתחילת דבריי זה ליבת העניין, מה שאותם ילדים לא יקבלו עכשיו, יעלה למערכת ולילדים, שזה הכי חשוב, ובמיוחד בראייה מערכתית יעלה למערכת הרבה יותר בשלבים יותר מאוחרים של החיים שלהם.
יוראי להב-הרצנו: וזה נכון שיש תת תקצוב ובעיות בתקנים.
יוראי להב-הרצנו: אפשר לדבר על הצורך ברפורמה ארוכת טווח שתביא להגדלה של התקנים, להעלאה של השכר אבל, אני מבקש פלסטר עכשיו.
יוראי להב-הרצנו: צריך לעשות רפורמה ארוכת טווח שתביא לגידול בשכר, לגידול בתקנים ולרצון של יותר מטפלים פרא רפואיים להיכנס לשירות הציבורי.
יוראי להב-הרצנו: עד שזה קורה צריך למצוא פתרון עכשיו.
יוראי להב-הרצנו: מה שאני קובל עליו וזה מאוד מאוד חורה לי זה העובדה שאותם הורים לילדים שלא מקבלים את הטיפולים הפרא רפואיים בגנים הללו, נאלצים ללכת לשוק הפרטי, במידה ויש להם אמצעים, לשלם מכיסם אלפי שקלים כל שנה, לתת לילדים שלהם את הטיפולים הרפואיים ולא לקבל החזרים על זה ממשרד הבריאות, מקופות החולים.
יוראי להב-הרצנו: זה לקונה, וזה בניגוד לחוק.
יוראי להב-הרצנו: החוק מגדיר שאותם ילדים צריכים לקבל שירותי רופאה, טיפולים רפואיים, פרא רפואיים בתוך המסגרות, אז המדינה לא מדינה לא מאפשרת את זה בהרבה מאוד מהמקרים ואז גם לא נותנת לאותם הורים החזרים, עכשיו זה עוד הורים שיש להם אמצעים.
יוראי להב-הרצנו: אני חושב על מה קורה על מה קורה להורים של ילדים, שאין להם אמצעים להוציא אלפי שקלים כל שנה מכיסם עבור מימון הטיפולים הללו, ולכן אני אומר, זה לא יכול להמשך כך, זה צריך לקבל פתרון בתקציב הזה, במסגרת חוק ההסדרים הזה, ואני חושב שכל חברי הכנסת נמצאים בדעה הזאת, אני מניח שתשמעו את זה ממש בקרוב גם מיתר החברים.
מיכל שיר סגמן: אנחנו רק ניתן לחברי הכנסת לסיים לשאול שאלות ואז נרכז את זה ביחד לתשובה.
מיכל שיר סגמן: אני יודעת שאתם רוצים כבר לענות.
מיכל שיר סגמן: חברת הכנסת שירלי פינטו בבקשה.
שירלי פינטו קדוש: תודה יושבת ראש הוועדה, חברה יקרה, וועדה חשובה ודיון מאוד חשוב.
שירלי פינטו קדוש: אני אימא לילד חירש, לפני הכל אני אימא, שמתחנך בגן מיכ"ה בתל אביב, מעון יום שיקומי, מכירה מקרוב את יום-יום וחווה את כל הנושא של המעון יום שיקומי.
שירלי פינטו קדוש: גם אני בעצמי כילדה חירשת הייתי במעון יום שיקומי, אני כן רוצה לגעת, לפני הכל, בנושא של איכות העובדים הפרא רפואיים.
שירלי פינטו קדוש: אם זה פיזיותרפיה, אם זה תזונאית, אם זה קלינאית תקשורת.
שירלי פינטו קדוש: כל אותם אנשי מקצוע עושים עבודה באמת קשה, עבודת קודש, באים לעבודה, אני בעצמי בקשר יום יומי עם הצוות של הגן של הילד שלי, צוות מדהים שמשקיע, מסור ותמורה שהם מקבלים – הם מקבלים 98 שקלים לשעה בברוטו, ואת מורידה מזה את כל היתרות של זה, הנטו יוצא עוד פחות מזה.
שירלי פינטו קדוש: איך אנחנו מצפים לקבל טיפול איכותי לילדים שלנו, אם אנשי המקצוע לא מקבלים את התגמול הראוי, הבסיס של החינוך של הילדים שלנו לא מספיק איכותי, אנשי המקצוע מתחלפים בתחלופה גבוהה והתזונאית מגיעה למקום העבודה, רואה שהמשכורת לא מתגמלת, עוזבת והולכת לעבוד בשוק הפרטי, והילדים שלנו נפגעים.
שירלי פינטו קדוש: מה עם הילדים האלה?
שירלי פינטו קדוש: אז אני מבקשת מאוד בוועדה הזאת להתמקד להעלות לשכר ראוי לאותם מטפלים פרא רפואיים במעונות יום השיקומיים.
שירלי פינטו קדוש: זה לדעתי הדבר הכי בהול והכי דחוף, וימנע את התחלופה הגבוהה.
שירלי פינטו קדוש: ולא רק זה, ילדים עם מוגבלויות נקשרים לאנשים ולצוותים שמטפלים בהם כמו כל ילד אחר.
שירלי פינטו קדוש: הבן שלי נקשר לקלינאית תקשורת שלו, אחרי שבועיים אם היא תעזוב יישבר לו הלב, יכולה להיות לו רגרסיה.
שירלי פינטו קדוש: עד שהם יסמכו על איש צוות הבא שיבוא ויטפל בהם עוד ייקח תקופה עד שהם יתחילו את הטיפול.
שירלי פינטו קדוש: חייבים לטפל בנושא הזה.
שירלי פינטו קדוש: נושא שני שאני רוצה להעלות על שולחן הוועדה זה ילדים במעונות יום שיקומיים לילדים עם אוטיזם, עלה פה במצגת ואני רוצה לציין פה את הנקודה הזאת, לא ברור לי מדוע הרשויות המקומיות מתעדפות לתת לילדים עם אוטיזם, לשים אותם במעונות יום שיקומיים רב נכותיים ולא ייעודיים לטיפול שלהם.
שירלי פינטו קדוש: למה לא לתת להם את אנשי הצוות שלהם שיודעים לטפל במוגבלות שלהם, על מנת לסייע להם.
שירלי פינטו קדוש: זה שיקולים כלכליים, אני לא כל כך מבינה למה הם בוחרים את האופציה הזאת שמעונות יום שיקומיים, המענה הספציפי שילדים עם אוטיזם שמחכים בבית להיכנס למסגרת, פשוט לא נפתח.
שירלי פינטו קדוש: זה לא מקובל עלי לראות דבר כזה.
שירלי פינטו קדוש: אני מקבלת קולות מהשטח וזה דבר שהוא מרתיח אותי.
שירלי פינטו קדוש: לשני הנושאים האלה אני אשמח לקבל התייחסות אליהם, כי בסופו של דבר מי שמשלם על זה, זה גם הילדים וגם מדינת ישראל, אנחנו נשלם על זה בעתיד.
שירלי פינטו קדוש: אנחנו פוגעים בפוטנציאל של הילדים האלה.
מיכל שיר סגמן: ח"כ מופיד מרעי.
מופיד מרעי: קודם כל תבורכו על הדיון, גם כראש רשות שעסק בדברים האלה מקרוב, דאג לפעוטות ולפעוטים בפעוטונים שהיו גם בישוב וגם מסביב.
מופיד מרעי: הדבר המרכזי שהטריד אותנו כל הזמן זה הליווי והטיפול.
מופיד מרעי: הרי אנחנו מדברים על הזמן על גיל מאפס עד שלוש.
מופיד מרעי: לבנים נורמליים זו משימה קשה, משימה של מטפלת במעון, משימה של המשפחה.
מופיד מרעי: מה קורה עם הילדים האלה?
מופיד מרעי: הליווי שניתן ע"י קרוב משפחה לילדים האלה, ואני מסכים פה עם ח"כ יוראי בנושא הזה, ה-4 שעות האלה זה כלום.
מופיד מרעי: בסופו של דבר אנחנו צריכים לראות איך אנחנו נותנים מענה מלא של הליווי לאותו ילד, הרשות צריכה להתגייס לזה, ואנחנו פה בכנסת צריכים למצוא את המעטפת התקציבית, אנחנו מדברים על חוק התקציב, כדי שהנושא הזה יקבל את הטיפול הכי טוב.
מופיד מרעי: כי בסופו של דבר, באמת, אנחנו מתעסקים בילדים בשלב הכי קריטי שלהם.
מופיד מרעי: ואם לא יקבלו את כל מה שאנחנו נותנים להם, אנחנו חוטאים למטרה.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת סלאלחה.
עלי סלאלחה: בוקר טוב לכולם, אני מצטער שהגעתי באיחור.
עלי סלאלחה: אני רוצה להתחיל מכך, אנחנו גרים בצפון, בפריפריה, מועצות מקומיות קורסות, אין להם כלום לא לבתי ספר וגם כמובן לא לפעוטות ולילדים עם מוגבלויות.
עלי סלאלחה: בדרך כלל הילדים האלה נופלים בין הכיסאות, אני מסכים איתך, למה אנחנו צריכים להסיע אותם, לקחת אותם למעונות מחוץ לכפר?
עלי סלאלחה: ובדרך כלל הם שייכים למשפחות עניות שאין להם, מועצות מקומיות קורסות, משפחות עניות, סוציו-אקונומי כל הצפון בדרך כלל, גם הפריפריה הם בסוציו אקונומי 2 מקסימום 3 ואז הם נופלים ממש.
עלי סלאלחה: גם ההורים סובלים, גם הילדים סובלים, מי לא סובל?
עלי סלאלחה: האלה שנותנים את התקציבים.
עלי סלאלחה: אני חושב שיש לספק לילדים האלה כמו שלשאר הילדים, לא רק לילדים האלה כמו לשאר, או במיוחד לעשות העדפה מתקנת לפריפריה כולה, או במיוחד אני רוצה להזכיר פה לישובים הדרוזים, לישובים הערבים שאין להם.
עלי סלאלחה: האחרים יכולים גם לקבל ממקורות אחרים, אבל לנו אין.
עלי סלאלחה: אני הייתי מנהל בית ספר ואני יודע שגם לבתי הספר אין, אנחנו עשינו את כל מה שעשינו בכוחות עצמנו, אבל אי אפשר כל הזמן.
עלי סלאלחה: אנחנו משלמים מיסים שווה לכולם, ואף אחד פוטר אותנו מזה, אבל הילדים שלנו, הפעוטות שלנו, הילדים עם המוגבלויות, הם לא מקבלים אותו הדבר מה שמקבלים במקומות אחרים, יחד עם זאת אני מבין שגם במרכז ובכל המקומות, סובלים.
מיכל שיר סגמן: במרכז סטטיסטית סובלים מסתבר יותר, אבל יכול להיות שזה בגלל שיש יותר מודעות ושולחים יותר לאבחונים, אז יכול להיות שבגלל זה.
עלי סלאלחה: את הזכרת לי עוד נקודה, שהרבה פעמים הפעוטות האלה נופלים בין הכיסאות היות וההורים שלהם עניים, שאין להם, לא מודעים.
עלי סלאלחה: הם נשארים בבית, סובלים פי 100 מילד שלוקחים אותו, מטפלים בו, אמנם 4 שעות, אבל הילד ההוא לא מקבל כלום.
עלי סלאלחה: ובסוף הוא יוצא מסכן, ואנחנו לא רוצים שהילדים שלנו יהיו מסכנים.
יוראי להב-הרצנו: יש ילדים שלא מטופלים?
יוראי להב-הרצנו: זה מפתיע.
יוראי להב-הרצנו: יש כזה דבר?
מיכל שיר סגמן: כרגע אין את הנתון של כמה ילדים.
עלי סלאלחה: יש, יש, יש.
עלי סלאלחה: תמיד יהיו כאלה.
עלי סלאלחה: ללא ספק יש.
מיכל שיר סגמן: בבקשה אני פשוט הדיון הוא לא דיון ארוך ואני רוצה שנקצר.
מיכל שיר סגמן: נחום עידו ממשרד הרווחה, בבקשה.
נחום עידו: אנחנו עוסקים רבות בשנים האחרונות בכלל באופן כללי בגלל הגידול בכמות הילדים שמאובחנים בהקמה של מעונות יום שיקומיים חדשים כדי לתת את המענה לכולם ולתת לכל המגזרים ובכל מקום שצריך, אנחנו רואים איפה המחסור קיים, אנחנו עוקבים אחרי זה, הצורה שאנחנו עושים – אנחנו מפרסמים מכרזים במקומות שחסר לנו והעמותות מצליחות למצוא מבנים, זה דבר אחד.
נחום עידו: דבר שני, התחלתנו רק עכשיו לבנות בעצמנו, סוף סוף המדינה הכירה שהמדינה צריכה ולא רק הרשויות המקומיות להקים את מעונות היום השיקומיים, אז ב- 2018 קיבלנו תקציב ראשון לבינוי של מעונות יום שיקומיים, אז יש לנו 6 רשויות שבונות מעון יום שיקומי חדש.
נחום עידו: בשנה שעברה קיבלנו עוד 30 מיליון, אז עוד 6 רשויות.
נחום עידו: השנה קיבלנו ואנחנו מפרסמים בימים הקרובים קול קורא ואז אנחנו נקים עוד 6 מעונות.
מיכל שיר סגמן: וכמה ביקשתם לתקציב הנוכחי?
נחום עידו: בהצעת התקציב לשנה הבאה יש לנו עוד 30 מיליון, אני חייב להגיד שזה לא מספיק, אבל לוקח המון זמן מהרגע שבו אתה מקבל את האישור של משרד הרווחה ועד שאתה בונה.
נחום עידו: המעונות שאנחנו נתנו להם אישור בסוף 2018 רק אחד הצליח להיבנות.
נחום עידו: כי לוקח הרבה זמן עד שמתכננים ועד שמקבלים היתר בניה, ועד שכל הדברים האלה.
מיכל שיר סגמן: למכרז אין הגבלה של זמן?
נחום עידו: זה לוקח זמן בכל מקרה.
נחום עידו: אני מקווה אנחנו עכשיו בונים את ה-6 הראשונים של 2018.
נחום עידו: אני מקווה שבמהלך השנה הזאת לפחות, קודם כל אחד כבר פתחנו, עוד 2 ייפתחו במהלך השנה הזאת והשאר ייפתחו בשנה הבאה.
נחום עידו: אנחנו עכשיו למדנו לעבוד עם זה, אז אני מקווה מאוד שבפעמים הבאות זה יהיה הרבה יותר מהיר ואנחנו נעמיד את הרשויות בפני זה שהם חייבות להפעיל את זה.
נחום עידו: עד עכשיו הייתה אחריות על רשויות המקומיות והן לא עשו את זה, יש חלק מהרשויות שהן כן בנו, וחלק מהרשויות שלא בנו, אבל אנחנו מצליחים איכשהו והיום יש מודעות יותר גדולה לרשויות, ובשנה האחרונה רשויות מקומיות שהיה עליהן לחץ, פתחו מעונות.
נחום עידו: פשוט לקחו מבנה של גן, אמרו בואו נסב אותו למעון יום שיקומי.
נחום עידו: אז נכון, זה לא האידיאלי ביותר.
מיכל שיר סגמן: אבל זה נתון כבר לשיקול דעתו ולכסף, לתקציב לאותה מועצה מקומית.
מיכל שיר סגמן: ואם מדובר במועצה מקומית או בעירייה שאין לה?
נחום עידו: בגלל זה, דרך אגב, בקול קורא שלנו, אנחנו בהחלט מתעדפים את הרשויות שאין להם.
נחום עידו: קודם כל תיעדפנו רשויות שבכלל לא היו בהן מעונות יום שיקומיים, זאת אומרת שיש רשויות גדולות, ענקיות, שלא היה בהן מעון יום שיקומי, וכל הילדים היו מוסעים על חשבון המדינה מהרשות לרשות אחרת, כל הילדים.
נחום עידו: אני לוקח דוגמה את רמלה ואת עפולה ואת חדרה, שרשויות גדולות עם עשרות פעוטות, עשרות פעוטות, שכנ"ל גם רמת גן וגבעתיים, דרך אגב גם אור יהודה שזכתה, כל הרשויות האלה אז אנחנו בונים עכשיו במקומות האלה.
נחום עידו: להגיד לך שזה יספיק?
נחום עידו: זה לא יספיק.
נחום עידו: אנחנו נצטרך לבנות עוד הרבה.
מיכל שיר סגמן: כמה חוסרים יש?
עלי סלאלחה: בשיקולים שלכם יש העדפה לפריפריה?
נחום עידו: בהחלט יש העדפה לפריפריה.
נחום עידו: בפריפריה, סליחה שאני אומר, אין לנו בעיה כרגע.
נחום עידו: אין לנו מחסור.
נחום עידו: יש לנו מספיק מעונות, מחר הדיון על הנושא של המגזר הערבי, אבל יש לנו מספיק מעונות, לא חסר לי.
נחום עידו: הילדים אמנם מוסעים למרחקים, אבל אין כרגע מספיק ילדים כדי שאני אוכל להקים מעון.
נחום עידו: אפילו בעוספיא אין לי מספיק פעוטות בעוספיא.
עלי סלאלחה: הם נמצאים מתחת לבתים שכורים, זה לא מקום שמתאים באמת.
נחום עידו: אתה צודק 100% אנחנו צריכים גם לתת את זה, אבל במסגרת התקציב שיש לנו לבינוי, כרגע ההעדפה היא קודם כל לבנות במקום שאין בו ושאין לי פתרונות לילדים.
נחום עידו: היו לי פעוטות בשנה שעברה שנשארו בבית בגלל שלא היה לי מקום.
מיכל שיר סגמן: מה בעצם החוסר?
מיכל שיר סגמן: מה הפער בין מספר הילדים לבין מספר המעונות הקיימים?
נחום עידו: אנחנו חושבים שבחמש השנים הקרובות אנחנו נצטרך להקים לפחות 30 מעונות יום שיקומיים ברחבי הארץ.
מיכל שיר סגמן: אז כדאי להגביר קצת את קצב הבניה.
מיכל שיר סגמן: כי מה שאתה נותן לי כאן, הנתונים, זה שמי שנולד היום, עדיין לא יהיה לו.
נחום עידו: לא, הילדים מתחלפים אז יכול מאוד להיות שכן יהיה לו.
נחום עידו: בדרך כלל בספט
נחום עידו: מבר כל הפעוטות שהגיעו אלינו בספטמבר, יש להם מקום.
נחום עידו: בדרך כלל וברוב המקומות זה קיים.
נחום עידו: הפעוטות מקבלים, בדרך כלל לקראת אמצע השנה אנחנו מתחילים לראות את הבעיה, כי הילדים מגיעים כל הזמן, הפעוטות, ברגע שהם מאובחנים, הם מגיעים אלינו.
נחום עידו: אנחנו מחכים לאבחון, ברגע שיש אבחון אנחנו מגיעים אלינו אבל יש לי חריגים, לצערי דרך אגב, ספטמבר 2021 הוא חריג גדול.
מיכל שיר סגמן: כמה ?
נחום עידו: יש לי כרגע פעוטות באזור המרכז שאין לי בשבילם מקום כבר עכשיו, כבר עכשיו.
מיכל שיר סגמן: מספרית כמה?
מיכל שיר סגמן: על מה אנחנו מדברים?
נחום עידו: הדר יושבת בכל הוועדות של אזור המרכז אני חושב שיש לנו בינתיים זה לא הרבה, אבל באזור נתניה וצפון המחוז אין לנו בכלל מקום, באזור תל אביב עוד יש לנו קצת, אנחנו עוד שולחים למודיעין.
נחום עידו: אנחנו פתחנו, שימו לב, פתחנו ממש עכשיו שני מעונות חדשים ל-30 פעוטות בראש העין ל-40 פעוטות והם כבר מתמלאים לי.
נחום עידו: זאת אומרת, אנחנו במצב, ולא ברור לי למה, ועם זאת אנחנו עומדים לפתוח בתקופה הקרובה בהוד השרון, ברמת השרון וכנראה בקריית אונו, הרשויות נתנו לנו ממש עכשיו מבנים.
שירלי פינטו קדוש: אני אשמח לשאול, כשאתם בונים את המעונות יום השיקומיים החדשים, לפי איזה סוג המוגבלויות אתם מחלקים את זה?
נחום עידו: לפי סוגי המוגבלויות.
נחום עידו: אנחנו עושים את זה לפי הצרכים שישנם.
נחום עידו: במקום שבו יש לי הרבה צרכים לפעוטות עם אוטיזם, אני פותח מעון לאוטיסטים.
נחום עידו: במקום שיש לי יותר רב נכותי, אז יש יותר רב נכותי.
נחום עידו: אנחנו רואים באמת, אם תסתכלו עם הנתונים המפורטים שבמסמך של הממ"מ, תראו שבאזור המרכז אחוז האוטיסטים הוא עצום, הוא הרבה יותר גדול מאשר בכל האזורים האחרים ברחבי הארץ.
נחום עידו: האחוז של פעוטות האוטיסטים הוא מאוד מאוד גדול.
עלי סלאלחה: אבל אני לא שמעתי אף שם של כפר או עיר בפריפריה.
עלי סלאלחה: שמעתי במרכז.
נחום עידו: כי אין לי בעיה בפריפריה, אני שוב אומר את זה.
עלי סלאלחה: אני יכול להביא לך עכשיו בפקיעין, בסאג'ור.
נחום עידו: בפקיעין ובסאג'ור אולי אין לי, אבל יש לי בתרשיחא שהוא לא רחוק.
עלי סלאלחה: בית ג'אן.
נחום עידו: בבית ג'אן הם הולכים לכרמיאל.
נחום עידו: יש לי בנצרת, יש באיכסאל, בעראבה.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה שהוא יסיים כי אנחנו רוצים גם לשמוע את משרד הבריאות.
מופיד מרעי: יש לי בנושא זה רק הערה.
נחום עידו: יש לי רשימה ארוכה, בכל רשות ורשות.
נחום עידו: אם אני רואה שיש רשות לפחות עשרה פעוטות, אני מיד מריץ איזשהו מכרז כדי לפתוח ברשות הזאת.
מיכל שיר סגמן: כמה זמן מרגע יציאת המכרז עד לאקשן?
נחום עידו: זה לוקח בין 3-6 חודשים.
נחום עידו: אם, וזה נכון, שזה לא צריך לבנות, העמותות מצליחות למצוא מבנים ולהסב אותם.
מופיד מרעי: זה הנקודה שרציתי להתייחס אליה ברשותכם.
מיכל שיר סגמן: חבר הכנסת מופיד מרעי בבקשה קצר מאוד.
מופיד מרעי: לגבי לרשויות המקומיות יש בעיה בלהקים מבנים.
מופיד מרעי: יש לי בחורפיש 3 מעונות יום רגילים שאני 5 שנים לא מצליח להשלים אותם.
מופיד מרעי: כן ללכת על השכרה בשכירות ולא לחסוך, כי אחרת הילדים פשוט נפגעים.
נחום עידו: הולכים על זה.
יוראי להב-הרצנו: לא התייחסת לעניין של הדו"ח של ליזו רובין.
נחום עידו: הנושא הזה של הדו"ח של הדו"ח זה תחום, אני רוצה להבהיר, מינהל מוגבלויות במשרד הרווחה, ומשרד רווחה כמשרד רווחה קבע מי אוכלוסיית היעד של מינהל מוגבלויות.
נחום עידו: אוכלוסיית היעד של מינהל מוגבלויות היא, אנשים עם מוגבלויות שהם הוגדרו בכל מני הגדרות במקרה של פעוטות, זה פעוטות עם עיכוב התפתחותי ועם מוגבלויות כמו מוגבלות של חירשות ועיוורון וכול הדברים האלה.
נחום עידו: הפעוטות שאתה מדבר עליהם הם לא אוכלוסיית יעד כי אין להם עיכוב התפתחותי.
נחום עידו: יש להם מחלות, יש להם צרכים רפואיים כאלה ואחרים, אבל מאחר שאין להם עיכוב התפתחותי אנחנו לא רואים, כרגע המשרד לא רואה בהם אוכלוסיית יעד של מינהל מוגבלויות.
נחום עידו: המשרד כל הזמן דן בזה, כבר הרבה שנים בעניין הזה ויש בעיה, עכשיו אתה צריך להבין שהאחריות שלנו, אם אנחנו לוקחים אחריות על הפעוטות האלה, אנחנו צריכים להיות גם אחראים על הבריאות שלהם, כי זאת הבעיה העיקרית, והמשרד כמשרד רווחה לא יכול לקבל על עצמו אחריות על בריאות של פעוטות לבדו.
נחום עידו: העובדה היא שחוק מעונות יום שיקומיים הוא חוק שהוא בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות, ואז ברגע שזה שיתוף פעולה שלנו אז יש לי את כל הגיבוי הרפואי של משרד הבריאות, מכל הבחינות.
נחום עידו: אז יש את ד"ר הדר ירדני שעומדת בראש המערכת הרפואית שלנו ויש לה מערכת רפואית מצוינת שנותנת את כל ההנחיות, אבל אם אין לי את השיתוף של משרד הבריאות, אני לא מוכן לקבל.
נחום עידו: המשרד כמשרד לא מוכן לקבל את האחריות על זה.
יוראי להב-הרצנו: גברתי יושבת הראש, בגלל שיש את הסכסוך הזה בין משרדים.
נחום עידו: זה לא סכסוך, זה אחריות.
יוראי להב-הרצנו: הקשתי לדברים שלך ברוב קשב, תקשיב גם לתשובה שלי ואני אשמח להתייחסות שלך.
יוראי להב-הרצנו: בגלל שיש סכסוך משפטי היכן נופלים אותם ילדים, משרד הבריאות מסרב לקבל אחריות כי הוא טוען שזה משרד הרווחה.
יוראי להב-הרצנו: משרד הרווחה אומר- זה משרד הבריאות, לכן הוקמה ועדה בין משרדית בראשות ד"ר ליזו רובין שקבעה מה צריך לעשות.
יוראי להב-הרצנו: לפי סעיף 5 אגב בחוק שוויון לאנשים עם מוגבלויות הם כן נופלים תחת המשרד הרווחה כי יש להם פגיעה מהותית בתפקוד שלהם ולכן, אפשר לקחת את זה לכאן, ואפשר לקחת את זה לכאן.
יוראי להב-הרצנו: אני מצפה ממשרד הרווחה בתור משרד שאמור לדאוג לאותם ילדים, הרי גם באפס עד 3 אתם דואגים לצרכים הבריאותיים של אותם ילדים שמוגדרים, שאתם לקחתם עליהם אחריות באותה מידה בדיוק.
נחום עידו: אני שיתוף פעולה איתם, עם משרד הבריאות.
יוראי להב-הרצנו: אז אני מבקש, נא לקיים שיתוף פעולה עם משרד הבריאות גם בנושא הזה ברוח ההמלצות של ליזו רובין, אנחנו לא נרפה מזה.
נחום עידו: אני שמח שאתם לא תרפו מזה, כי גם אני לא מרפה מזה, כי הילדים האלה מגיעים אלינו, אבל בסופו של דבר, ההחלטה צריכה להיות החלטת מדיניות של המשרד.
נחום עידו: אנחנו העלינו את זה לכל השרים ולכל המנכ"לים שלנו, כולל לשר הזה ולמנכ"לית הזאת.
נחום עידו: אם יוחלט המשרד יטפל בזה, אני מודיע לך שאנחנו נטפל בזה.
יוראי להב-הרצנו: אז אתה אומר, זה לא אני, זה החלטה מיניסטריאלית.
נחום עידו: זה החלטה מיניסטריאלית לחלוטין.
יוראי להב-הרצנו: אז ניקח את זה למיניסטר.
נחום עידו: וברגע שתהיה החלטה, אני רוצה להגיד לך שבמהלך השנים האחרונות היתה מן מגמה של משרד האוצר ומשרד ראש הממשלה, יחד עם המשרדים האחרים, הקמנו שולחן עגול לצורך פתרון של כל הדברים האלה.
נחום עידו: לצערי, בגלל הקורונה זה נעצר, אבל היתה לנו כוונה לפתור את הנושא הזה בשולחן עגול של כולנו, אולי נצליח לעשות את זה.
נחום עידו: אנחנו נשמח כי אני מאוד שמח על כל פעוט שאני נותן לו שירות.
מיכל שיר סגמן: אנחנו צריכים להתקדם.
נחום עידו: אני רוצה להתייחס לחברת הכנסת פינטו שאמרה לגבי ילדים עם אוטיזם.
נחום עידו: ילדים עם אוטיזם נשלחים רק לכיתה שכל הפעוטות בהם אוטיסטים, מרביתם רק לכיתה כזאת או למעון שהוא כולו לאוטיסטים.
שירלי פינטו קדוש: למה רק מרביתם?
נחום עידו: זה כולם חוץ מאשר פה ושם פעוט שההורה רוצה ככה או ההורה רוצה אחרת, אבל כולם.
נחום עידו: אני מבין מאיפה זה בא הבעיה של חברת הכנסת פינטו, מאחר שאנחנו בעבר היו לנו מעונות שכולם היו אוטיסטים ומעונות שכולם היו רב נכותי.
נחום עידו: היום בגלל הגידול במספר האוטיסטים, קורה מצב שבו אנחנו באים ואומרים למפעיל, תשמע תפתח עוד כיתה לאוטיסטים וכאשר באים אלי הרשויות כמו, הזכרתי את הרשויות רמת השרון, נשר וכאלה שפתחו שהביאו לנו מבנה.
נחום עידו: אמרו אנחנו רוצים פתרון לפעוטות ברשות שלי, ולכן אני רוצה שחצי מזה יהיה לאוטיסטים וחצי לרב נכותי.
נחום עידו: אני עושה את זה כי זה טוב, כי זה בעצם נותן את השירות הראשוני.
שירלי פינטו קדוש: אני אשמח רק להעלות שני דברים, לגבי המעונות יום שיקומיים.
שירלי פינטו קדוש: מה שאני מבינה מהשטח ומהתלונות של ההורים, זה לא מה שאתה משקף כאן בוועדה.
שירלי פינטו קדוש: שמים אותם במעונות רב נכותיים ולא במעונות לילדים עם אוטיזם.
מיכל שיר סגמן: חברת הכנסת פינטו, אנחנו נחזור לזה, אני גם רוצים לשמוע את הארגונים עצמם.
מיכל שיר סגמן: בואו נעבור למשרד הבריאות, ד"ר הדר ירדני בבקשה.
הדר ירדני: בוקר טוב, תודה רבה.
הדר ירדני: אני רוצה לציין שלמרות מה שנאמר פה לפני כמה דקות, משרד הבריאות ומשרד הרווחה עובדים בשיתוף פעולה מלא בכל הנושא של מעונות יום שיקומיים.
הדר ירדני: יש לנו פעם בחודש ישיבה כתובה ביומן, שאנחנו מתכנסים לה, עם כל האנשים שנותנים שירות במעון יום שיקומי, מקיימים דיון רציני מאוד ומקדמים הרבה מאוד נושאים.
הדר ירדני: אתם מוזמנים יש לנו ישיבה ביום רביעי הקרוב, מי שרוצה יכול לבוא ולהשתתף.
הדר ירדני: וראיה, בשנים האחרונות אנחנו שיפרנו מאוד את השירות במעונות יום שיקומיים.
הדר ירדני: ב- 2015 הוספנו דיאטניות במעון יום שיקומי, ותיכף אני אתייחס לתקצוב, זה לא היה כתוב בתקנות, זה היה תוספת שאנחנו ראינו מהשטח.
הדר ירדני: בשנת 2018 הוספנו תקינה של אחות לכל מעון יום שיקומי, להוציא מעונות שבאמת אין להם ילדים שנדרשים לשירות רפואי ואנחנו ממשיכים ומתקדמים ואני בטוחה שאנחנו עם הזמן נגדיל יותר ונשפר את השירות.
הדר ירדני: בהחלט זה נושא שנמצא על סדר היום קבוע במשרד הבריאות ובמחלקה שלי.
הדר ירדני: אנחנו בנושא הקורונה, מלבד הסגר הראשון, שהיה סגר על כל המדינה, המעונות פעלו ופועלים כל הזמן למתן שירות לפעוטות, וברגע שהפעוטות לא יכלו להגיע, אז היה שירות מרחוק והיו צוותים שהגיעו לבתים וניתן ציוד לאנשים שלא היה להם ציוד בבית, ויש לנו דיווח יום יומי אנחנו יכולים להגיד כל יום כמה מאומתים, כמה מבודדים, כמה כיתות נסגרו, כמה מעונות נסגרו, ויש לי פה אפילו דיווח שאני יכולה לתת לכם מה- 21.8 שנפתחו המעונות של החברה החרדית עד היום, כמה כיתות יש, כמה כיתות סגרנו וכו'.
הדר ירדני: כך שאנחנו בהחלט עושים עבודה יומיומית בנושא.
הדר ירדני: בנושא הדיאטניות, אז כמו שאמרתי בשנת 2015 הכנסנו תקינה של דיאטניות למעונות יום שיקומיים, ניתן אז תקציב מסוים שעמד על 3 מיליון שהוגדר בתקנות לצורך הנושא.
הדר ירדני: הבעיה המרכזית שהיתה בתחום הזה, שלא הוגדר בתקנות העובדה שבעצם, כמו שהראה נחום, כמו שהראתה מריה, המעונות בעצם גדלים.
הדר ירדני: יש לנו היום יותר מעונות, ויש לנו היום בעצם יותר פעוטות, והתקציב של 3 מיליון לא הספיק ולכן נוצר גרעון.
הדר ירדני: ונכון אני מסכימה שבמהלך השנה האחרונה, היו מספר מעונות חדשים שהתרחבו ולא היה מענה של דיאטנית אבל, עדיין יש את השירות של דיאטניות במעונות.
הדר ירדני: אני חייבת לציין שאתמול סופסוף קיבלנו, אחרי מאמצים רבים, לתקציב נוסף שעומד היום על 4 מיליון, אנחנו הגשנו בקשה ל-6 מיליון, כי אנחנו רוצים להגדיל את השורות.
הדר ירדני: היום יש חצי שעה לפעוט לחודש, אנחנו חושבים שהשירות הזה הוא מצומצם מדי, התחלנו בו ככה בהתחלה בשביל לבדוק את השירות, אנחנו ביקשנו להגדיל את השירות, ואנחנו ביקשנו תקציב של 6 מיליון שאני מקווה שיאושר, אבל נכון להיום, הפעוטות שנמצאים עם המעונות החדשים, התקציב מספק למתן שירות לכל פעוט של חצי שעה בחודש, כפי שכתוב בתקנות.
הדר ירדני: אז זה בנושא הדיאטניות.
הדר ירדני: בנושא המטפלים, בתקנות שנכתבו ב- 2008 צוינה העלות שצריכה לשלם הקופה למעונות עבור טיפולים של מקצועות הבריאות ואני מבקשת שנקרא לזה מקצועות הבריאות ולא פרא רפואיים, הם עבדו קשה לקבל את התואר הזה.