GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הדר ירדני: ונכון, העלות הזאת שהיום עומדת בערך על 1600 לפעוט במעון רב נכותי מה שאנחנו קוראים, לא פעוט על הרצף האוטיסטי עומד בערך על 1600 שקל שמשלמת הקופה.
הדר ירדני: כל הבדיקות שעשינו במסגרת המשרד של האפשרות להעלאת התעריף הזה בצורה חד צדדית, או ללא אישור הקופות, לא קיבלנו על זה אישור.
הדר ירדני: מדובר על תוספת שאנחנו מעריכים אותו כ-50 מיליון שקל, בשביל שהפעוטות במעונות יקבלו שהמטפלים במעונות יקבלו תעריף שמקבל מטפל שעובד למשל ביחידה התפתחותית שעומד היום על 165 שקלים, טופס 17 שמעבירה הקופה.
הדר ירדני: עשינו חשבון שהדלתא הזאת היא 50 מיליון שקל, בשיחות האחרונות שקיימנו עם משרד האוצר לא היה תיעדוף לנושא ולא קיבלנו אישור לתקציב הזה.
הדר ירדני: אני הראשונה שאשמח באם אכן יינתן התקציב ונוכל להעלות את השכר.
הדר ירדני: זה בנושא של המטפלים.
הדר ירדני: עכשיו אני חייבת לציין מעבר לזה, שישנו מחסור ארצי במטפלים של מקצועו הבריאות, לא רק במשרד הבריאות, גם במשרד החינוך, גם במשרד הרווחה היתה עבודה רצינית מאוד שעשינו עם משרד רוה"מ בנושא, למצוא באמת פתרונות ומענים, ובאמת הם אמורים לפרסם את המסקנות שלהם בקרוב.
הדר ירדני: ובאמת המסקנות מראות שיש מחסור בתקנים שמצריך אולי פתיחת מוסדות נוספים שבאמת יש בעיה של שכר.
מיכל שיר סגמן: זה לא מחסור באנשים, זה אנשים שרוצים להתפרנס כשהם באים לעבודה.
הדר ירדני: ואני אמרת שוב, זה ברמת חשיבות כזאת שזה באמת נמצא בתכניות של משרד ראש הממשלה, שבאמת עובדים על מציאת פתרונות, כך שהמחסור הוא מחסור כלל ארצי.
הדר ירדני: מה הפתרון שאתה שואל, אני אומרת אוקיי, 50 מיליון זה לא, בוא נתחיל ממשהו.
הדר ירדני: אבל שוב, צריך לקבל תשובה מהאוצר מה עושים.
מיכל שיר סגמן: אנחנו תיכף נעלה נציג של האוצר.
הדר ירדני: אני רוצה להגיד משהו בנושא פעולות נוספות שעושה המשרד ואולי לחברת הכנסת פינטו, אולי זה יעניין אותה.
הדר ירדני: יש לנו מעונות לילדים לקויי שמיעה אבל יש לנו יותר ויותר ילדים עם לקויי שמיעה, עם לקות שמיעה שהולכים היום למעונות, מה שאנחנו קוראים, רב נכותיים, כי מעבר ללקות שמיעה יש להם בעיות התפתחותיות קשות מאוד.
שירלי פינטו קדוש: את אומרת שרוב הילדים.
הדר ירדני: לא, לא, לא.
הדר ירדני: לא אמרתי שרוב.
הדר ירדני: אמרתי שיותר ילדים עם לקויות שמיעה היא לא לקות נפרדת, יש לנו הרבה מאוד פעוטות שהבעיה שלהם זה לקות שמיעה אבל בשאר כל הפרמטרים הם ילדים טיפוסיים לחלוטין, יש לנו יותר ויותר ילדים עם לקות שמיעה שיש להם בעיות נרחבות נוספות, בעיות רפואיות נרחבות.
הדר ירדני: יכול להיות ילד עם CP, יכול להיות ילד עם עיכוב התפתחותי מאוד קשה, ולכן אנחנו רואים יותר ויותר פעוטות לקות שמיעה שמתקבלים למעון רב נכותי.
מיכל שיר סגמן: כמה משאר הדברים זה פועל יוצא מזה שהם לא מקבלים את הטיפול שמתאים להם.
הדר ירדני: לא, זה לא בגלל שאין להם מקום במעון הייעודי, אלא שטובתו של הילד היא השמתו במעון שיודע גם לטפל במורכבות הנוספת שלו.
הדר ירדני: מה שרציתי לציין, שלמרות שאנחנו משרד שעושה רק רגולציה, זה בעצם תפקידנו, אנחנו בחודש הבא יוצאים בקורס שאנחנו ארגנו לקלינאיות תקשורת שעובדות במעונות הרב נכותיים שמושמים להם ילדים עם שתלים וילדים עם לקות שמיעה ואולי הקלינאיות לא התמקצעו בטיפול בילדים עם לקות שמיעה, ומכיוון שעלה הצורך אנחנו עושים קורס, שהוא קורס שייעשה לכל הקלינאיות במעונות יום שיקומיים שיירשמו, אז בהחלט אנחנו במשרד רואים חשיבות גדולה מאוד בשיפור השירות שנעשה במעונות יום שיקומיים, אני חושבת שזה לא מובן מאליו.
מיכל שיר סגמן: אנחנו כבר נלך לנציבות לשוויון זכויות, אני כן רוצה לדבר עם פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלויות, עורכת הדין ולרי זילכה.
ולרי זילכה: שלום, בוקר טוב ותודה רבה מאוד על הדיון החשוב הזה.
ולרי זילכה: אני מרכזת פורום של 60 ארגונים ועוד הורים רבים שזה העיסוק שלנו קרוב ל-20 שנה ולכן, אני הייתי רוצה ככה כמה דקות, אני חושבת שאני יכולה גם להבהיר כמה שאלות שעלו פה.
ולרי זילכה: קודם כל לגבי השילוב במעונות היום הכלליים, אז באמת נחום דיבר על זה שבעצם על פי התע"ס יש עד 4 שעות סייעת במעון יום כללי, שהם נותנים יותר במידת הצורך, הייתי רוצה שהדבר הזה יעוגן בצורה שהוא יפורסם שבמידה וילד צריך יותר מאותם 4 שעות להשגחה ותיווך – יוכל לקבל אותם.
ולרי זילכה: דבר שני, דיברנו על העניין של פעוט שזכאי למעון יום שיקומי אבל אין מקום עבורו במעון יום שיקומי, אז הוא יכול לקבל 180 שעות סייעת במעון כללי, אבל זה רק אם אין עבורו מקום.
ולרי זילכה: אבל אם ההורה של הילד, והרבה פעמים זה גם הגיוני וזה גם מותאם לבחירה של ההורים, בוחר שהילד הזה, שרעיונית זכאי למעון יום שיקומי, עדיף להורה לשים אותו במעון יום כללי, אזי הוא לא יהיה זכאי ל- 180 שעות סייעת חודשיות, אלא יהיה זכאי לפחות.
ולרי זילכה: אין בזה היגיון, כי קודם כל לפי תפיסה של שילוב וחוק זכויות לאנשים עם מוגבלות ואמנה בינלאומית ותפיסת השילוב, אנחנו בעצם רוצים לאפשר להורים ולפעוט לבחור את המקום שבו הוא רוצה לקבל את השירותים ושנית, מבחינה תקציבית, אם זה ילד שזכאי למעון יום שיקומי אז לא נגרע משום תקציב אחר, אלא זה תקציב של החוק ואין סיבה לא לאפשר את זה.
ולרי זילכה: אז זה לגבי הנקודה הזאת.
ולרי זילכה: אתם שאלתם קודם לגבי הערכה מספרית והעובדה שכמות הפעוטות שמקבלים שילוב הלכה וקטנה והלכה וקטנה בשנת הקורונה, אני רוצה להגיד שבבירור יש פה תת מימוש של הזכאות, אנחנו כבר הרבה שנים עובדים על הנושא הזה.
ולרי זילכה: בזמנו עוד עם פרופ' אורנוי, ככה לפני כעשור ואחד המדדים שהוא נתן לנו, הוא אמר צריך לבדוק את המדד ההתפתחותי ועל פי זה לגזור את כמות הילדים, וההערכה שלו בזמנו הייתה שכמות הילדים שצריכים שילוב, אני לא מדברת תמיכת שילוב, אני לא מדברת עדיין בכלל על מעונות יום שיקומיים, זה קרוב ל-2000 פעוטות.
ולרי זילכה: אז אם אנחנו מדברים על מימוש של 500, 600, 700 או 800 במהלך השנים האחרונות, ברור שיש פה תת מימוש, והדבר הזה צריך לאפשר לו יותר לקרות.
ולרי זילכה: הדבר השלישי שאני רוצה להגיד על הנקודה הזו, זה שב- 2018 עבר חוק הפיקוח על מעונות היום הכלליים.
ולרי זילכה: חוק הפיקוח הזה מסדיר הסדרה של אישור ראשוני למעונות היום הכלליים, זאת אומרת כל מעון משבעה פעוטות ומעלה, חייב לדווח ולקבל רישוי ראשוני ואחר כך אישור קבוע.
ולרי זילכה: לאור זאת, עד היום ההנחיה הייתה שפעוטות יכולים לקבל סייעת שילוב רק במעונות על סמל, מה שאנחנו בציבור נוהגים לקרוא מעונות תמ"ת, ויצו, נעמ"ת, אמונה למיניהם.
ולרי זילכה: אני אבקש מנחום עידו להתייחס לזה, אני מבינה שיצאה לבקשתנו הנחיה עקרונית שמעתה ואילך אפשר יהיה לקבל סייעות גם במעונות היום הפרטיים שהם תחת חוק הפיקוח.
ולרי זילכה: עכשיו, הדבר הזה יאפשר כחלק מהעניין הזה של אין מספיק מקום לקלוט את הפעוטות, וכשאין מקום במעונות היום השיקומיים הם הולכים למעונות היום הכלליים, גם במעונות תמ"ת וסמל אין מספיק מקום, בטח אם ילד מאובחן באמצע השנה.
ולרי זילכה: ולכן, אם הוא יכול להיות במעון שושנה ליד הבית והוא בקהילה שלו ובסביבה שלו ושם לקבל את הסייעת שילוב, זה דבר נהדר ונכון וצריך שייעשה, ואני אבקש מנחום להתייחס גם לעניין הזה.
ולרי זילכה: דבר נוסף, תראו הנושא הזה, אנחנו כולנו יודעים, וזה לא דובר פה, וזה הנושא של האגף למעונות יום לפי החלטת ממשלה אמור לעבור באזור דצמבר למשרד החינוך לא דובר ובעיני בצדק לא דובר, על סוגיית השילוב, מי יטפל בשילוב של הפעוטות כשהנושא הזה עובר למשרד החינוך.
ולרי זילכה: עמדתנו היא שנכון שבטווח הארוך כמו שמשרד החינוך נותן את מענה השילוב לטובת הילדים החל מגיל 3, עמדתנו היא שגם בהמשך הדרך, עוד 3 שנים, עוד 5 שנים, כשמשרד החינוך ייקח על עצמו כשהוא כבר יהיה מבוסס עם הנושא של האגף למעונות יום, כי יש שם, אתם קיימתם על זה דיון, יש כל כך הרבה מורכבויות, שהדבר הזה לא בשל כרגע, ואני מבקשת שמינהל המוגבלות ימשיך לנהל את הדבר הזה ובהמשך הדרך עוד 3 שנים, עוד 5 שנים, יעבירו את זה למשרד החינוך ואז זה באמת מביא אותי לנקודה הבאה, לאותה נקודה שאני מודה לחבר הכנסת יוראי להב שהעלה את זה, על הנושא הזה של הפעוטות עם הצרכים הרפואיים.
ולרי זילכה: עד עכשיו דיברנו רק על הפעוטות עם העיכוב ההתפתחותי, הפעוטות עם הצרכים הרפואיים הם כאילו לא מוכרים, עכשיו זה עולה ודובר ואני לא רוצה להעמיס עוד פעם, אבל הדבר הזה יש המלצות של ועדה בין משרדית, הממשלה גיבשה את עמדתה שזה לא רק משהו שההורים אומרים, אלא שבאמת יש צורך אמיתי ומבקשים כבר עכשיו ומיד גם לתקצב, זה מעט מאוד כסף באופן יחסי, זה מעט מאוד ילדים בתקציב הקרוב וגם שמינהל המוגבלות ייקח את זה על עצמו.
ולרי זילכה: אני יודעת שיש מחלוקת בדבר הזה אבל בעצם זה סוג שירות שמינהל מוגבלות נותן ויודע לתת ושבעצם משרד הבריאות יכול לייעץ לו כמו שהוא מייעץ לו במקומות אחרים, ושוב לתקופת זמן של 3 שנים, 5 שנים, עד שהדבר הזה, כל התיק הזה יעבור למשרד החינוך.
מיכל שיר סגמן: ולרי, אנחנו חייבים להמשיך.
ולרי זילכה: אוקיי, אז עוד 3 נקודות קצרות.
ולרי זילכה: לפיכך אנחנו בעצם שואפים שיקודם חוק שילוב, שבסוף כל הדבר הזה יוסדר, וככה אני שמה את זה על השולחן.
ולרי זילכה: לגבי מעונות יום שיקומיים, אני רוצה להגיד שלושה דברים שאתם שאלתם לגביהם: קודם כל לגבי החסר של מטפלים במקצועות הבריאות, דיברתם עליהם.
ולרי זילכה: שאלת כבוד יושבת הראש, למה לא פותחים עוד מעונות יום שיקומיים, או כמה זמן לוקח מאז שיש מכרז ועד שפותחים, בסופו של דבר זה אחד השיקולים.
ולרי זילכה: אם אין שכר מספיק גבוה למקצועות הבריאות ולא מצליחים להעסיק אותם, אז לא עונים למכרזים ולא פותחים מעונות.
ולרי זילכה: אז יש פה משהו תשתיתי שזה לא רק הטיפול, אלא בעצם כלל השירות הזה לא ניתן לפעוטות.
ולרי זילכה: ועוד נקודה אחרונה, הרחבת הסל של מעונות יום שיקומיים.
ולרי זילכה: רבותיי, פעוטות במעון יום שיקומי רב נכותי, זכאים לברוטו של 4 טיפולים, פעוטות עם אוטיזם זכאים לברוטו של 14 טיפולים.
ולרי זילכה: עינם של אלה לא צרה באלה, וכל אחד צריך לקבל מה שהוא צריך לקבל, ואנחנו פועלים שתהיה הרחבה חוקית, אנחנו מבקשים מהמשרדים להיות שותפים לדבר הזה כדי שגם פעוטות רב נכותיים, ככה קוראים להם, יוכלו לקבל את מלוא הטיפולים שהם זכאים להם, כי הם לא יכולים לקבל אותם במקום אחר.
ולרי זילכה: קופות חולים על פי חוק לא נותנים להם את זה אחר כך.
ולרי זילכה: רק להגיד שאת מקצועות הבריאות על פי חוק, סעיף 12 לחוק מעונות יום שיקומיים, דורש את שר הבריאות, את שר האוצר והסכמת קופות החולים, אז ד"ר ירדני אומרת שהם יתכנסו, אני מאמינה לה, זה צריך לעבור לדרגים הגבוהים יותר בבקשה.
מיכל שיר סגמן: לפני שתגיבו, אני רוצה לתת מפאת קוצר הזמן לעוד ארגונים, נרכז ואז תענו על הכל ביחד.
שירלי פינטו קדוש: כבוד יושבת הראש אני רק אשמח להתנצל, לצערי אני נאלצת לצאת לוועדה נוספת.
שירלי פינטו קדוש: אנחנו רוצים פה הרבה וועדות, יום עמוס.
שירלי פינטו קדוש: אני מאחלת בהצלחה, תמשיכו בדיון החשוב, אני עוד אבוא.
מיכל שיר סגמן: תודה רבה חברת הכנסת פינטו.
מיכל שיר סגמן: רועי פלפל, פורום מעונות יום שיקומיים.
מיכל שיר סגמן: לאחר מכן אלו"ט, עו"ד מיכאל זץ ואחר כך נשמע חזרה את המשרדים וניתן למשרדים נוספים גם לדבר.
מיכל שיר סגמן: סליחה שאני מגבילה אותך מראש, אנחנו קצרים בזמן, מאוד מאוד לקצר.
רועי פלפל: שלום, שמי רועי ואני יו"ר של וועד מעונות יום שיקומיים, שזה ארגון הגג שמייצג את המעונות יום השיקומיים במדינת ישראל, אציין גם שכל החברים בארגון הזה פועלים בהתנדבות.
רועי פלפל: אני רוצה להתייחס לשלוש סוגיות.
מיכל שיר סגמן: סליחה רועי, האם אתה מייצג את ההורים?
רועי פלפל: לא, אינני מייצג את ההורים.
רועי פלפל: ולרי, שדיברה לפני, מייצגת את ההורים.
רועי פלפל: אנחנו מייצגים את הארגונים.
רועי פלפל: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות ואעשה זאת בקצרה רבה.
רועי פלפל: אחד, זה נושא תקצוב של טיפולים פרא רפואיים; שניים, נושא של שירותי דיאטניות ושלוש, הצגת מבנה טרום זכיה במכרז.
רועי פלפל: הנושא של תקצוב של הפרא רפואי כבר הוזכר כאן רבות, ואני רוצה רק להדגיש את העניין הזה ולומר, שאכן ציינה באמת ח"כ פינטו תעריף שך 94 שקלים בממוצע, ומדובר על עלות שאנחנו מקבלים מהמדינה, ומתוך העלות הזאת אנחנו צריכים לתקצב את השכר ברוטו של העובד, את העלויות, את ההדרכה ואת כל מה שכרוך בכך.
רועי פלפל: יש כאן למעשה מצב באמת לא נורמלי, שקופות החולים, אותן קופות חולים שמעבירות לנו את התשלומים האלה, בהתאם להוראות שהן מקבלות הבריאות ומשרד האוצר, אותן קופות משלמות למטפלים פרא רפואיים שעובדים אצלם סכומים שעולים בעשרות מונים על הסכומים האלה, וכדי להדגיש את זה אפשר לומר שלאחרונה במכון להתפתחות הילד, מכונים להתפתחות הילד הגיעו להסכם עם המדינה שהם מקבלים תעריף של 165 שקלים, זאת אומרת תעריף שהוא כמעט כפול מהתעריף שאנחנו מקבלים מהמדינה כדי לטפל בילדים, זה מצב באמת אבסורדי לחלוטין, כי אנחנו צריכים לתת לילדים כמות גדולה מאוד של טיפולים, 4 שעות בשבוע, אנחנו צריכים להשיג כוח אדם מצוין, כוח אדם מיומן, אנחנו עושים ככל יכולתנו כדי לעשות את זה, אבל זה מאוד מאוד קשה, התחרות בשוק היא אדירה ואתם עובדים הולכים לעבוד בקופות החולים שמשלמות להם שכר שיכול להיות אפילו כפול מהשכר שאנחנו משלמים.
רועי פלפל: כמו שד"ר הדר ירדני ציינה מקודם, אנחנו בהחלט פועלים גם מול המשרד הבריאות וגם מול משרד הרווחה, וגם מול השר, כדי לראות איך אפשר להעלות את התעריפים האלה, באמת נדרשת כאן תוספת תקציבית רק כדי להשוות ל-165 שקלים האלה שהם כ-50 מיליון שקלים.
רועי פלפל: עכשיו, נושא נוסף זה שירותי הדיאטניות.
רועי פלפל: כמו שד"ר ירדני ציינה מקודם, הנושא הזה מתוקצב בחסר, אני לא יודע אם תוספת של מיליון שקל, משלושה לארבעה מיליון שקלים תסדר את העניין הזה, כרגע השירות הזה ניתן על ידי משרד הבריאות באופן ישיר לפעוטות, ואנחנו עדים לתופעה שהמשרד למעשה לא מקיים את החובה שלו בהתאם לתקנות, ולא נותן לכל המעונות את כל שירותי התזונאיות הנדרשים.
רועי פלפל: נושא שלישי שרציתי להעלות זה הנושא של הצגת מבנה טרום זכיה במכרז.
רועי פלפל: אנחנו כעמותות נדרשים ע"י המדינה להציג מקום, שזה כשלעצמו אם תחשבו על זה, עניין סופר מורכב, ואפילו קצת מגוחך.
רועי פלפל: מדוע אנחנו צריכים לגשת לתורמים ולגשת לכל מיני אנשים שיהיו ספונסרים, כדי שיציגו את המבנים האלה.
רועי פלפל: דבר ראשון זה כשלעצמו נושא מורכב ביותר, הרבה פעמים הוא בלתי אפשרי, כי כיצד אתה יכול להציג מבנה שבו אתה אמור לקיים את הפעילות שלך כשעוד לא זכית במכרז עצמו.
רועי פלפל: אז אלה נושאים מאוד מאוד חשובים שאני מבקש מהוועדה לקחת אותם בחשבון.
רועי פלפל: תודה רבה.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לעבור לעורך דין מיכאל זץ מאלו"ט.
מיכל שיר סגמן: ולאחר מכן, עורכת הדין רויטל לן כהן מנציבות שיוון זכויות לאנשים עם מוגבלויות.
מיכאל זץ: בוקר טוב גברתי יושבת הראש, בוקר טוב חברי הכנסת ואורחים נכבדים קודם כל תודה רבה על הדיון הסופר חשוב הזה, זה נושא שאנחנו באלו"ט מכירים ופועלים לשינוי המצב מזה שנים רבות.
מיכאל זץ: למעשה יש היום חוסר הלימה .
מיכאל זץ: בין הגידול במספר הפעוטות עם אוטיזם לבין גידול במספר מעונות היום הייעודיים לאוטיזם.
מיכאל זץ: כל שנה אנחנו רואים עליה של כ-13% במספר הפעוטות עם אוטיזם, המוכרים באגף למוגבלויות, ולצד זה, יותר ויותר פעוטות נשארים ללא מסגרת ייעודית בחלון הזדמנויות נוירולוגי מאוד מאוד מצומצם בגילאים רכים בין גיל שנתיים לגיל ארבע-חמש, שזה גיל שכל המחקרים אומרים שזה גיל הכי הכי משפיע שאפשר להשפיע ולקדם את הילדים האלה לעבר חיים הרבה יותר עצמאיים, ולצערי אנחנו רואים יותר ויותר שהילדים האלה נשארים ללא מסגרת של מעון יום.
מיכאל זץ: כבר בשלב הזה של השנה, אנחנו מדברים ספטמבר כבר, שאין יותר מקומות במעונות יום שיקומיים ופעוטות נאלצים לנסוע מרמלה לאודים.
מיכאל זץ: פעוטות בני שנתיים לנסוע שעה, חצי שעה בשעות פקקים זה משהו שהוא לא סביר בעינינו, וכבר עכשיו אין מקום, וילד שיקבל אבחון במהלך השנה יישאר ללא מסגרת לימודית.
מיכאל זץ: אנחנו מדברים על 180 שעות סייעת, זה היה אמור להיות החריג, אך כרגיל במחוזותינו, החריג הפך לכלל וזה גם לא 180 שעות, כי ברגע שההורים באים לרשויות המקומיות ודורשים את ה-180 שעות, הרשויות המקומיות אומרות להם בסכום שנותנים מהרווחה אי אפשר 180 שעות, ניקח את השכר של 180 שעות, אבל תקבלו 60 שעות וב-60 שעות אי אפשר לקדם ילדים, אי אפשר לעשות שום דבר, וזה הופך במקום לשירות של שילוב זה הופך לבייביסיטינג והרבה הורים בעצם נאלצים לוותר על השירות.
מיכאל זץ: נקודה נוספת מאוד חשובה היא הניסיון לטשטש את המוגבלות האוטיסטית ולשלב יותר ויותר פעוטות עם אוטיזם במעונות רב נכותיים, הרי פעוטות עם מוגבלות שמיעה אנחנו לא נשים אותם בר נכותי, אז למה פעוטות עם אוטיזם, שיש להם קושי בתקשורת, נשים אותם במעון רב נכותי שאין שם את הטבעת של 14 שעות, שלא מקבלים שם את המענה המותאם והמיטבי, ואני מזכיר שעד לפני שנתיים פעוט יכול יהיה להישאר במעון למשך שנתיים, אבל בניסיון לפתוח את השירות ולעשות יותר מקום ליותר פעוטות, אז הגבילו את השירות במעון יום שיקומי לשנה אחת, אבל הפלא ופלא, הבעיה לא נפתרה, ועדיין יש מחסור מאוד חמור במעונות יום שיקומיים.
מיכאל זץ: בשנה שעברה נשארו למעלה מ- 180 פעוטות ללא מקום במעון יום שיקומי, ופעוטות שלמעשה הרבה מהם נשארים בבית, שההורים נאלצים להפסיק לעבוד, לקחת טיפולים בשביל לקדם את הילדים כי הם מבינים את החלון הזדמנויות הנוירולוגי והשנה אנו צופים שעם כל המקומות שיש במעונות השיקומיים, בכיתות הייעודיות במעונות הייעודיים, יש מקום רק ל-1400 פעוטות ואנחנו צופים שהשנה זה יעלה ללמעלה מ-1600 פעוטות, והמשמעות היא שלמעלה מ-200 פעוטות לא יהיה מקום במעון יום שיקומי, וזה כשלעצמו מחדל חמור שאנחנו משאירים את הילדים ואת ההורים ופשוט המדינה מפקירה אותם וצריך לתת על זה את הדעת.
מיכאל זץ: נחום אמר שהם משתדלים לשים פעוטות עם אוטיזם בכיתות ייעודיות, יש רק 14 מעונות עם כיתות ייעודיות בכל הארץ, אז זה לא מסתדר, והסיבה שבפריפריה אין צורך במעונות יום שיקומיים יותר, זה הביצה והתרנגולת.
מיכאל זץ: כי ברגע שההורים מקבלים אבחון עם אוטיזם, הם עוברים למרכז, כי הם יודעים שבפריפריה סל המענים שהם יקבלו יהיה מצומצם, אז הם עוברים למרכז, ואז במרכז יש מחסור.
מיכאל זץ: אז גם על זה צריך לתת את הדעת ואני מבקש לא לטשטש את המוגבלות האוטיסטית, ופעוטות עם מוגבלות אוטיסטית צריכים לקבל את המענה המותאם והמיטבי להם.
מיכאל זץ: תודה רבה.
מיכל שיר סגמן: מענה מד"ר הדר ירדני, משרד הבריאות.
הדר ירדני: כמו שציינו, מעונות יום שיקומיים פועלים על פי חוק.
הדר ירדני: החוק מגדיר את הזכאות במעונות יום שיקומיים מגיל חצי שנה עד שלוש.
הדר ירדני: בגיל שלוש הפעוטות אמורים, כולם, לעבור לחינוך, זה החוק במדינת ישראל.
הדר ירדני: ולכן, גם פעוטות על הרצף האוטיסטי עוברים למערכת החינוך, כמו כל שאר הפעוטות.
הדר ירדני: זה בנושא השנים הנוספות שדובר.
מיכל שיר סגמן: תיכף אנחנו נבקש את ההתייחסות של משרד החינוך לנושא ונראה מבחינת ההערכות האם יש יכולת למשרד החינוך כלל ילדי ישראל והאם יש מקום אולי כן לדחייה של פעוטות בעלי מוגבלויות.
הדר ירדני: בנוסף, השמת פעוטות על רצף האוטיזם במעונות רב נכותיים זה פעם שניה שזה נאמר פה היום, מכיוון שאני יושבת בוועדות ההשמה במרכז, ששם נעשות מרבית ההשמות של ילדים על רצף האוטיזם, הנושא הזה לא מוכר לי, אנחנו לא מבצעים השמות של ילדים על רצף האוטיזם במעונות רב נכותיים.
הדר ירדני: ואני רגע אסייג את עצמי, נכון שלעיתים, כשילד מגיע לוועדת השמה לראשונה בחודש אפריל או מאי, כשהמעונות מלאים, ויש לי מעון מסוים שיש בו כיתה של ילדים על רצף האוטיזם, וכיתה לילדים רב נכותיים, ובכיתה של הרב נכותיים יש במקרה מקום, אנחנו מדברים עם המעון ועושים השמה של הילד בכיתה הרב נכותית, בתנאי שאנחנו מקבלים אישור לכך שהוא יקבל את כל התוספת של מקצעות הבריאות מהמטפלים שנמצאים בכיתה על הרצף.
הדר ירדני: זה בשביל שהילד הזה לא יישאר בבית, אבל זה במקרים נדירים ביותר, כמו שאמרתי, לקראת אמצע-סוף השנה, כשאין לנו כבר מקומות.
הדר ירדני: אני שוב מדגישה, ילדים על רצף האוטיזם מושמים במעונות מותאמים לילדים על רצף האוטיזם, השנה לדעתי נפתחו 12 מעונות לילדים על הרצף, שחלקם זה כיתות לילדים על הרצף, חלקם זה מעונות ייעודיים.
הדר ירדני: בהחלט שיעור של הגדלת שירות גדול מאוד.
הדר ירדני: אני פשוט הייתי חייבת להגיד את זה כי יש פה עניין של החוק ועניין של ההשמה שהייתי חייבת להתייחס לזה.
מיכל שיר סגמן: משרד הרווחה יש איזה שהיא תגובה לפני שאני ממשיכה?
נחום עידו: תגובה רק לנושא שעלה פה, הנושא שנדמה לי ולרי דיברה עליו, הנושא של שילוב במעונות רגילים.
נחום עידו: בהזדמנות הזו, שכל התחום עובר למשרד החינוך, אנחנו סבורים שהחלוקה הזאת בין משרד הרווחה, בכלל הכניסה של משרד הרווחה לתוך העניין של שילוב במעונות רגילים היא לא נכונה, זאת אומרת אנחנו חושבים שמן הראוי הוא שהמעון, היום הרגיל, יהיה אחראי על הטיפול בילדים כמו שקורה היום בגן ילדים או בבית ספר, אם הילד צריך סייעת, הם ייתנו לו סייעת, לא צריך שההורים שגם ככה מטורטרים, צריכים להיות מטורטרים גם במשרד הרווחה ובלשכת הרווחה, לפתוח תיק ברווחה וכו' כדי לקבל 4 שעות ביום לילד, או שעתיים אות כל הדברים האלה, כפי שזה נעשה בחוק החינוך המיוחד, הם מקבלים את האחריות לילדים מגיל 3 ונותנים להם את כל השירותים, אנחנו חושבים שבהזדמנות הזאת זה צריך להיות גם במעונות הרגילים, לתת להם את השירות הזה ואז השילוב הוא יהיה באחריות אותו גוף שאחראי על המעון, זאת אומרת, אני נותן סייעת שהיא מן משהו חיצוני כזה שנכנס לתוך המעון, שאין לה אפילו מנהל.
נחום עידו: ולעומת זאת, ברגע שזה יהיה בתוך המסגרת של ויצ"ו, נעמ"ת, או מי שזה לא יהיה זה אכן ראוי שזה ככה יהיה, אני חושב שזה הדבר הנכון.
מיכל שיר סגמן: אני חושבת שמה שההורים אומרים לא שזה נכון או לא נכון, אלא בשעת מעבר כמו כל מעבר, לוקח זמן עד שהמערכות מסתדרות.
מיכל שיר סגמן: מה שהם אומרים שפה יש ילדים שיש להם צורך שהוא שונה מצורך של ילד ללא מוגבלות ולכן הם מבקשים איזה שהיא דחייה, וזה שווה כן לבחון את זה.
נחום עידו: אנחנו נמשיך את שלנו עד שזה יעבור, אבל אני חושב שזה נרבה יותר נכון לעשות את זה בצורה הזאת כמו שאני אומר, כי גם ככה זה מאוד בעיה, זה תפעול של מערכת שהיא מאוד בעייתית במשרד הרווחה, עד שאתה מאשר את זה ועד שאתה עושה, והרבה מאוד פעמים, דרך אגב, מי שמפנה את הפעוטות האלה אלינו, זה אותה גננת שרואה במעון, אותה מטפלת שרואה במעון שיש לו איזה שהוא עיכוב התפתחותי, ואז היא אומרת להורים, תשמעו תפנו, אבל אם היה לה יותר קל לפנות לגופים שבעצם היא מכירה אותם, זה היה יותר נכון.
נחום עידו: אם בכלל דרך אגב, היו מוסיפים, במאמר מוסגר אני אומר, היו מוסיפים סייעת אחת לכל כיתה במעון, אז היה אפשר לפתור גם את הבעיות האלה של כולם, אז אולי אפילו לא צריך את הסייעת הפרטנית לילד מסוים עם אלרגיה או עם דברים כאלה.
נחום עידו: לגבי הנושא של שילוב פעוטות במעונות פרטיים, ברגע שיש עכשיו רישיונות למעון יום, אנחנו נוכל לתת סייעת כי אנחנו עד היום סירבנו לתת סייעת למעון, לגן או לאיזה שהוא פעוטון שקיים בבית של מישהי אם אין לה שום הסדרה עם אף גוף.
נחום עידו: אבל ברגע שיש לה הסדרה עם גוף שהוא מפקח עליה, והיא מקבלת רישיון לפעוטון שלה, אז אין לנו שום בעיה, ואנחנו הוצאנו כבר, אני הוצאתי הנחיה לתת למקום עם רישיון, לאפשר לקבל סייעת כאשר משולב שם פעוט עם עיכוב התפתחותי.
הדר ירדני: אני רוצה רגע להוסיף עוד שירות אחד שבעצם ניתן ע"י משרד הרווחה ומשרד הבריאות ולא הזכרנו אותו, זה התכנית מסיכון לסיכוי.
הדר ירדני: יש לנו תכנית שמופעלות שנמצאים בפיקוח, שילדים עם ילדים מוגבלות יוצרים כיתה במעון שאנחנו קוראים לו מעון יום טיפוסי.
הדר ירדני: נגיד, מעון של נעמ"ת, משרד הרווחה מתקצב שם עובדת סוציאלית וסייעת.
הדר ירדני: משרד הבריאות אחראי על שירות של מקצועות הבריאות, הקופה נותנת ט.
הדר ירדני: 17, משרד הבריאות מממן הדרכה וילדים נוספים עם מוגבלות שלא מושמים במעונות יום שיקומיים ולא צריכים מעון יום שיקומי, אבל עדיין קשה להם להשתלב במעון רגיל ללא תמיכה, מקבלים תמיכה במסגרת התכנית הנפלאה הזאת, לדעתי, שנקראת מסיכון לסיכוי.
הדר ירדני: ואנחנו בהחלט בחודשים האחרונים עובדים ביתר מרץ בשביל לנסות ולהרחיב אותה לכלל הארץ, ליותר מעונות שיקבלו על עצמם לקחת ולפתוח כיתה כזאת ולתת לילדים את השירות במסגרת הגן הרגיל.
הדר ירדני: זה נכון גם כתפיסתנו של שילוב ילדים עם מוגבלות במסגרת בני גילם.
מיכל שיר סגמן: אני רוצה לעבור לעורכת דין רויטל לן כהן, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות ולאחר מכן משרד החינוך.
רויטל לן כהן: בוקר טוב, עו"ד רויטל לן כהן, קודם כל אני באמת רוצה להודות לך מאוד שהרמת את הכפפה וקבעת את הדיון לבקשתנו וחשוב לי באמת להדגיש, זה נאמר ואני רוצה להדגיש שוב, מקומם של ילדים עם מוגבלות בכלל זה פעוטות עם מוגבלות, אמור להיות בקהילה.
רויטל לן כהן: שירותים של טיפול, ליווי, סיוע, הם שירות שאמור להינתן בכל מקום.
רויטל לן כהן: הקביעה שמקומו של פעוט עם מוגבלות או של ילד עם מוגבלות היא בהכרח במעון יום שיקומי, או במערכת של חינוך מיוחד נפרדת, היא קביעה שמנוגדת לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, היא מנוגדת לאמנה הבינלאומית בדבר זכויות לאנשים עם מוגבלות, היא מנוגדת לדברים שקורים בעולם המערבי וגם לדברים שממשלת ישראל מעוניינת לקדם.
רויטל לן כהן: ברמה האישית, במאמר מוסגר אני אומר, שאני בעצמי אם לבחור צעיר כבר בן 18 שכשהוא אובחן באזור גיל שנתיים, ניסו מיד להבהיל אותי לתוך המערכת הנפרדת, הבן שלי מעולם לא ראה חינוך מיוחד מבפנים.
רויטל לן כהן: לא במעון יום שיקומי ולא במערכת החינוך והא בכל זאת צלח את כל הדרך, והוא עומד לפני גיוס ואנחנו מדברים על נער שהתפתח להפליא.
רויטל לן כהן: זאת אומרת שהיכולת להתפתח איננה תלויה במקום שבו הילד נמצא, אלא בשירות שהוא מקבל והנושא הזה של השירות הוא באמת הדבר שעליו אנחנו צריכים לתת את הדגש, ולכן אחד הדברים המשמעותיים שאני רוצה להגיד פה זה שהפער הזה שכבר דובר עליו, שהעלתה אותו גם ולרי של ילד שפעוט שמבקשים לשלב אותו, זכאי רק ל-4 שעות לא מאפשר לו לא את מלוא השעות בגן הילדים, שבד"כ זה 6, 7 ובטח לא יאפשר צהרון.
רויטל לן כהן: זאת אומרת שזה גם לא מאפשר לו להשתלב ומשאיר אותו בצורה לא שוויונית מול שאר הילדים בקהילה וגם, אני יכולה להגיד את זה כאם שלא הצליחה לעבוד במשך המון שנים, לא מאפשר להורים שלו להמשיך ולהשתכר ומייצר איזה שהוא מעגל אחר שאיננו בריא לא לחברה ולא למשפחה.
רויטל לן כהן: לגבי, מאוד חשוב לי לומר, לגבי המחסור כביכול רק באזור המרכז.
רויטל לן כהן: באזור המרכז המצב הסוציואקונומי מאפשר להורים שמבקשים לאבחן את הילדים שלהם בגיל צעיר כי הם רואים דברים, בצורה פרטית, אנחנו יודעים שהתורים לאבחונים היום הם מאוד ארוכים, בפריפריה ההמתנה לאבחון יכולה להיות גם של חצי שנה ושנה, זאת אומרת שחלק מהילדים פשוט לא מגיעים עד גיל שלוש למצב שיש להם זכאות ולכן, אחד הדברים שהמדינה צריכה לעשות הוא למצוא את הדרך לאפשר גם לפריפריה לקבל שירותים מהירים יותר של אבחון, אני מניחה שבשלב הזה נראה שיש יותר ילדים גם בפריפריה שמבקשים את השירותים.
רויטל לן כהן: דבר אחד שחשוב לי להעלות ולברר פה, אני הבנתי ויכול להיות שזאת הבנה שגויה או מידע שגוי שהגיע אלי, שמשרד החינוך מתכוון לקבל אליו במעבר ממשרד הרווחה למשרד החינוך, בעצם רק את החלק של פעוטות שמשולבים במעונות רגילים, ואת מעונות היום השיקומיים משרד החינוך לא עומד לקבל, אני לא יודעת אם בכלל או לתקופת זמן.
רויטל לן כהן: אני רוצה לברר את העניין הזה ומראש להביע את דעתנו בכך שזה לא נכון לעשות את זה, זה יוצר הפרדה מכנית ולא נכונה, זה לא יאפשר מעברים גמישים יותר בין שילוב לחינוך המסגרות נפרדות ועוד דבר שזה יעשה, זה יחריף את הבעיה שאנחנו מדברים עליה כבר היום, שזה במעבר בין גיל 3 ל-4 של ילדים של ילדים בין המעון למשרד החינוך.
רויטל לן כהן: חשוב שיהיה רצף, והרצף הזה צריך להיות גם מלידה עד סיום מערכת החינוך, אבל גם בין סוגי המסגרות.
רויטל לן כהן: אני כן רוצה לדבר על הנושא של סייעות.
רויטל לן כהן: היום מאוד קשה למצוא סייעות גם במערכת החינוך.
רויטל לן כהן: אנחנו נמצאים חודש מפתיחת שנת הלימודים ויש מאות ילדים שיש להם זכאות לסייעת ועדיין לא התחילו את שנת הלימודים כי אין להם סייעת, או שהם הולכים למסגרות החינוך ללא סייעת.
רויטל לן כהן: המצב הזה יהיה קיים גם במעונות היום השיקומיים ואם אנחנו לא נדון בפרופסיה שנקראת סייעת כפרופסיה, נתקן את ההסכם הקיבוצי ואת תנאי ההשתכרות שלהם, אנחנו נמצא את הבעיה הזאת מתרחבת.
רויטל לן כהן: אם היא היום היא מ 3-21 או עד 18, אנחנו נמצא אותה מתרחבת גם מלידה עד גיל 3.