GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמיר מדינה: צריך אחר כך לדבר על העלות שיכולה להיגזר כתוצאה מהעלאת הרמה.
שמרית גיטלין שקד: את כל המדריכים הקיימים אנחנו מוסיפים.
יבגני סובה: מי מסמיך את המדריך?
יבגני סובה: אתה נותן לו הסמכה?
אמיר מדינה: לא, ממש לא.
יבגני סובה: אם אתה לא נותן הסמכה אז יכול להיות שגם אדם שמגיע ממסגרת פרטית, יכול להיות שהמסגרת הפרטית יכולה לתת לו הסמכה, להכיר בו כמדריך חינוכי.
יבגני סובה: זו השאלה, לגבי מעונות פרטיים.
אמיר מדינה: מי שיבוא עם אקרדיטציה אקדמית ברמה שאנחנו קובעים פה.
יבגני סובה: בסדר, אבל אם אתה בא למשל למסגרת פרטית ואתה אומר שמסגרת פרטית תחליט שהאדם הזה תואם את ההסמכה, אל תתעמק בזה יותר.
יבגני סובה: הם הסמיכו את הדבר הזה.
יבגני סובה: אז בואו נכניס את החצי סעיף הזה בחצי משפט, שזה כולל גם את הפרטיים שיכולים לעשות הסמכה.
אמיר מדינה: לא מסמיכים.
ורדה מלכה: לא הבנתי איך ארגון פרטי יכול להסמיך.
יוסף ג'בארין: או שאנחנו מורידים את פסקאות (3)–(5).
יוסף ג'בארין: אם משאירים אותן אז צריך לחייב שהם יעברו קורס הכשרה כפי שהציעה ורדה.
דבורה ספיר אליעזר: אני לא מכשירה את הקורסים.
שמרית גיטלין שקד: אני רוצה לשאול.
שמרית גיטלין שקד: אם אנחנו מורידים את פסקאות (3)–(5), הם יעברו רק להוראת מעבר, ואנחנו משאירים את (1)–(2), השאלה שלי: אנשים שיש להם ותק ותואר שני בחינוך לגיל הרך, השאלה אם יש לדרוש מהם עוד ניסיון של שנתיים בהדרכה, אם זה לא יקשה כבר יותר מדי.
שמרית גיטלין שקד: השאלה אם אדם שיש לו תואר שני אנחנו לא יכולים להסתפק בזה.
שמרית גיטלין שקד: אנחנו יודעים שאנשים שגמרו תואר צריכים להתחיל לעבוד איפשהו.
דבורה ספיר אליעזר: הם יכולים להתחיל לעבוד אבל כאן רצו שיהיה איזה סוג של ניסיון.
יוסף ג'בארין: אפשר שנה?
שמרית גיטלין שקד: מצד אחד לקחנו אנשים שאין להם בכלל הכשרה ולהם רצינו לאפשר, ומצד שני פה זה אנשים שיש להם כבר הכשרה ותואר שני בחינוך לגיל הרך.
שמרית גיטלין שקד: השאלה אם אנחנו חייבים לדרוש מהם עוד ניסיון של שנתיים.
שמרית גיטלין שקד: כי אז איפה הם יעבדו בשנתיים האלה?
יוסף ג'בארין: אני חושב ששנה זה מספיק בכל מקרה.
דבורה ספיר אליעזר: את רוצה שיקבלו הדרכה מאנשים שמבינים.
שיר סגל: אנחנו יודעים להגיד כמה אנשים עומדים תחת הקטגוריה הזאת של תואר שני ומה הפריסה שלהם?
אופיר כץ: כששאלנו על מספרים קיבלנו תשובות.
שיר סגל: אנחנו לא יודעים להגיד שיש פריסה.
ורדה מלכה: לא, שיר, אני יודעת להגיד מנתון שאנחנו אספנו לפני שנתיים, ש-250 מדריכות בעלות הכשרה של תואר שני בחינוך לגיל הרך עובדות בפועל.
יבגני סובה: זה לפני הקורונה.
יבגני סובה: יכול להיות שהקורונה משנה פה את התמונה.
שיר סגל: 250 נותן מענה לכמות הילדים שאנחנו מדברים עליה?
אופיר כץ: בגלל הכמות אנחנו לא נתפשר על האיכות.
ורדה מלכה: זה נתון שאספנו במעונות הסמל.
שיר סגל: כולם יהיו עבריינים כי אין להם איך למלא את הדרישה.
יוסף ג'בארין: צריך להגדיל את ההיצע.
יוסף ג'בארין: דבי, יש לך התנגדות שזה יהיה שנה במקום שנתיים?
יוסף ג'בארין: אני חושב שתואר שני עם שנת התנסות זה מספיק.
יוסף ג'בארין: ורדה, אנחנו מציעים שזה יהיה שנת ניסיון ולא שנתיים ניסיון.
ורדה מלכה: הרבה יותר טוב מה שמוצע עכשיו.
ורדה מלכה: אני גם יכולה להגיד שבלימודים להדרכה המועמדת כבר עושה את הסטז' שלה במשך שנה בתוך מעון.
ורדה מלכה: שנה במהלך הלימודים ועוד שנה אחת – זה יהיה בסדר.
שמרית גיטלין שקד: גם בפסקה (2), זה אמנם מישהו שלמד תואר ראשון אבל הוא למד לימודי המשך או לימודי תעודה בניהול והדרכה חינוכית.
שמרית גיטלין שקד: אז גם שם אנחנו יכולים להסתפק בשנה ניסיון?
יוסף ג'בארין: פסקה (2) שמתייחסת ללימודי המשך או לימודי תעודה.
ורדה מלכה: כאן כן הייתי אומרת שצריך שנתיים.
יוסף ג'בארין: למען האחידות וכדי להגביר את ההיצע אני מציע שבשניהם נלך על שנה.
דבורה ספיר אליעזר: לגבי הקורס שאתה ביקשת שיהיה בקשר לניסיון, מה היקף השעות של הקורס?
יוסף ג'בארין: חשבת על קורס לגבי מה, לגבי פסקאות (3)–(5)?
יוסף ג'בארין: כשדיברנו על העסקת אנשים שיש להם עשר שנים ניסיון אמרת שצריך לחייב אותם לפחות לעבור קורס.
יוסף ג'בארין: על איזה קורס חשבת?
ורדה מלכה: אצלנו באגף להכשרה מקצועית מציעים קורס למדריכה חינוכית.
ורדה מלכה: אפשר לפחות לחייב אותם בקורס הזה, שהוא קורס פנימי של המשרד, שלפחות אלה שנקרא להם "דור המדבר", מי שכבר עובדת בשטח ואנחנו לא רוצים להוציא אותה מן השוק, שתעבור את הקורס הזה.
שמרית גיטלין שקד: כמה שעות הקורס?
חני זוהר: 122 שעות.
חני זוהר: שרה כרמון מפקחת ארצית על הכשרה מקצועית.
שמרית גיטלין שקד: אני מציעה שדבי ואני נשקול את זה במסגרת המידתיות שצריך לתת, לשקול את אינטרס ההשתכרות של אנשים שכבר נמצאים במקצוע.
הודיה הומינר רוזנבלום: צריך להתייחס פה להיקף השעות שאנחנו דורשים מן המעונות.
הודיה הומינר רוזנבלום: אנחנו עומדים להגדיל את מספר השעות של ההדרכה גם במעונות הסמל וגם במעונות הפרטיים.
הודיה הומינר רוזנבלום: יש לזה משמעויות מבחינת היכולת.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה לא רק חישוב.
הודיה הומינר רוזנבלום: עכשיו אני מנסה לחשב את היקף השעות שצריך בפועל לחודש, לראות אם זה בכלל מתיישב עם המספרים של מה שוורדה אומרת שאנחנו יודעים לגבי המדריכות החינוכיות, אבל כן צריך להבין שזה לא מדע מדויק.
הודיה הומינר רוזנבלום: יכולה להיות מדריכה שהיא מנהלת מעון ותוך כדי העבודה היא גם מדריכה במעון אחר אז היא לוקחת על עצמה הדרכה במעון אחד, שניים או שלושה, היא לא עוסקת בזה במשרה מלאה.
הודיה הומינר רוזנבלום: יש גם עניין של פיזור גיאוגרפי – יש מקומות שבהם יש בשפע, אין שום בעיה של מדריכות חינוכיות, ויש מקומות שבהם זה יותר אתגר כבר היום.
הודיה הומינר רוזנבלום: אז צריך לקחת את זה בחשבון גם כן.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה לא רק עניין של סבירות ומידתיות אלא גם עניין של יכולת היישום בפועל.
הודיה הומינר רוזנבלום: גם אם על הנייר יש לנו מספיק, אנחנו לא יודעים עדיין איך השוק הזה יתנהג.
הודיה הומינר רוזנבלום: גם את זה צריך לקחת בחשבון.
שמרית גיטלין שקד: מה את רוצה לשקול בתקנה?
הודיה הומינר רוזנבלום: לגבי ההצעה להסיר את שלוש הפסקאות.
יוסף ג'בארין: אם אנחנו נשאיר אותן אמרנו שאפשר להתנות את זה בהשתתפות בקורס ההכשרה שוורדה התייחסה אליו.
שמרית גיטלין שקד: במסגרת הוראת המעבר.
הודיה הומינר רוזנבלום: כמה שעות נמשך הקורס הזה?
יוסף ג'בארין: 122 שעות.
הודיה הומינר רוזנבלום: מה העלות שלו?
יוסף ג'בארין: הם יישאו בעלות, המדריכות החינוכיות.
הודיה הומינר רוזנבלום: אבל השאלה אם המדריכות יהיו מעוניינות.
הודיה הומינר רוזנבלום: ההנחה של ההיצע ביחס לתקנות הקיימות היא ביחס למה שכרגע מונח על השולחן.
הודיה הומינר רוזנבלום: עכשיו הקריטריון אומר שכל מי שהייתה במשך עשר שנים מנהלת מעון באופן אוטומטי היא כשירה להיות מדריכה חינוכית.
הודיה הומינר רוזנבלום: אם עכשיו אנחנו דורשים ממנה לעשות קורס של 120 שעות, שגם צריך לקחת בחשבון את הזמן שייקח לה כדי לעמוד בקורס הזה ואת המוטיבציה והרצון שלה לשאת בעלות של הקורס, אנחנו לא יכולים להניח שההיצע שקיים היום הוא ההיצע שיישאר אחרי שיעברו את הקורס.
שמרית גיטלין שקד: מצד שני, זה מייצר להם הכנסה נוספת, זה לא משהו שהם צריכים לעבור ולא נותן להם שום יתרון.
הודיה הומינר רוזנבלום: מה זה הכנסה נוספת?
הודיה הומינר רוזנבלום: מי שעבדה עד היום כמדריכה חינוכית בלי לעבור את הקורס הזה - - -
יוסף ג'בארין: אם משאירים את הפסקאות האלה, זה יכול להיות רק בכיוון של עשר שנים במעון יום מפוקח.
הודיה הומינר רוזנבלום: כרגע זה רק מעון יום מפוקח או ברשות מקומית.
הודיה הומינר רוזנבלום: הייתה פה הצעה של חבר כנסת שזה לא יהיה מעון יום מפוקח.
יוסף ג'בארין: נצמצם את זה: רשות מקומית או מפוקח.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה מה שיש פה כרגע.
שמרית גיטלין שקד: השאלה אם זה נשאר רק להוראת מעבר, כלומר רק האנשים שעוסקים בזה היום יוכלו להמשיך תחת הכישורים האלה, או שאנחנו אומרים שגם מעתה ואילך, גם אנשים חדשים שירצו להתחיל לעבוד כמדריך חינוכי יוכלו להיכנס רק עם הוותק שלהם.
יוסף טייב: אני חושב שיש להשאיר את זה כהוראת מעבר.
הודיה הומינר רוזנבלום: בתקופה הזאת לעשות רישום של המדריכות החינוכיות באגף מעונות יום כדי שאפשר יהיה לראות מה ההכשרה של המדריכות החינוכיות?
שיר סגל: יש תחום שנכנס במשרד וזה תהליך וצריך להבין איך עושים את זה.
שיר סגל: לא ברור שאפשר להגיע להסדרת מקצוע.
שיר סגל: אתם מחליטים בהכרח שזה תחום שהוא בהסדרת מקצוע?
שיר סגל: זה תהליך שלגביו צריך לקבל החלטה.
יוסף ג'בארין: אבל המאגר הוא לא לצורך אישור.
הודיה הומינר רוזנבלום: בתקופת המעבר יהיה רק רישום כדי לדעת נתונים לגבי ההכשרה הקיימת של המדריכות החינוכיות.
שיר סגל: צריך אדם שינהל את זה, שיתחזק את זה, שיירשמו אצלו.
שיר סגל: זה בירוקרטיה, זה עלויות.
דבורה ספיר אליעזר: לעניין הרישום, כמו כל עובד וכל מזמין שירות שכבר היום צריך להעביר רשימה שלהם לאגף למעונות היום, גם השם של המדריכה החינוכית או של המדריך החינוכי צריך להיות מועבר לאגף למעונות יום, ולו רק כדי שייבדקו בקשר לעבירות פליליות לכאורה, אם עברו או לא עברו, אם יש להם עבר נקי, אם הם יכולים לתפעל בקשר לחובות שבסעיף 15 לחוק.
דבורה ספיר אליעזר: לכן כבר היום האגף יוכל לדעת, כשיתחיל הרישום בקשר לרישיון, מי הוא המדריך החינוכי באותו מעון יום.
שמרית גיטלין שקד: צריך לומר שמבחינתנו המדריך החינוכי הוא חלק מצוות המעון שנכלל.
שמרית גיטלין שקד: כלומר החוק מסמיך את מחוקק המשנה לקבוע מה הוא תקן עובדי המעונות והכשרתם.
שמרית גיטלין שקד: מבחינתנו גם אם הוא לא עובד של המעון מבחינת יחסי העסקה הוא חלק מצוות המעון, חלק מן העובדים.
שיר סגל: כשאת אומרת שהוא חלק מצוות, הוא לא נכנס בספירה של התקינה, נכון?
שיר סגל: אחרת זה עלול לייצר בעיה.
שמרית גיטלין שקד: יש תקן מי צריכים להיות עובדי המעון.
שמרית גיטלין שקד: חלק מעובדי המעון הם לאו דווקא ביחסי עובד–מעביד.
אמיר מדינה: בא במגע עם פעוטות ואנחנו מחויבים לבדוק אותו בבדיקת רישום פלילי, ואנחנו בודקים.
יוסף ג'בארין: יש לי שאלה לאנשי המקצוע כאן.
יוסף ג'בארין: למה תואר שני בפסיכולוגיה לא נכלל כאן?
ורדה מלכה: תואר שני בפסיכולוגיה – זה לא מדבר בכלל על הדרכה.
ורדה מלכה: מי שלומדת הדרכה וייעוץ לגיל הרך מקבלת את הכלים להדריך ולייעץ לצוותים חינוכיים שמתמודדים בכל מיני סיטואציות עם ילדים בגיל הרך.
ורדה מלכה: זה לא המקרה של פסיכולוגיה.
יוסף ג'בארין: גם לא פסיכולוג שמומחה לילדים?
הודיה הומינר רוזנבלום: כרגע הנוסח כן מאפשר את זה.
הודיה הומינר רוזנבלום: הנוסח אומר מה התואר השני צריך להיות או מה לימודי ההמשך צריכים להיות.
ורדה מלכה: אין בעיה, אם התואר השני שלה הוא בחינוך לגיל הרך - - -
שמרית גיטלין שקד: אם יש לו רק תואר בפסיכולוגיה הוא לא יכול?
הודיה הומינר רוזנבלום: אם יש לה תואר בפסיכולוגיה אז היא צריכה לימודי המשך או לימודי תעודה בניהול והדרכה.
שמרית גיטלין שקד: יכול להיות שצריך לראות בזה באמת הכשרה מתאימה, אפרופו הרצון להרחיב את ההיצע.
אמיר מדינה: עוד פעם אני חוזר: למה יש רצון להרחיב?
אמיר מדינה: ציינו בפניכם קודם שהמצב הקיים מכסה את הצרכים.
יוסף ג'בארין: זה גם מטעמים של אותם אנשי מקצוע.
דבורה ספיר אליעזר: הייתה טענה של ארגון הפסיכולוגים.
ורדה מלכה: המומחיות של המדריכה היא לא המומחיות של הפסיכולוג.
יצחק פינדרוס: אתם מבינים שההתעקשות על תואר ראשון ולא להכיר בסמינרים למורים, במגזר החרדי ייצור חוסר.
יצחק פינדרוס: אם אתם לא מכניסים את לימודי ההוראה וההדרכה שיש בסמינרים אתם בעצם משאירים פה ואקום מסוים.
יוסף ג'בארין: אבל הם מכניסים את זה.
יצחק פינדרוס: לא, כי זה "המיועדים לבעלי תואר ראשון לפחות, והוא בעל ניסיון של שנתיים לפחות באחד מאלה.
יצחק פינדרוס: "
אביעד שוורץ: זה חוזר אל מה ששיר אמרה.
אביעד שוורץ: כפי שגם דבי אמרה, נושא של הסדרת מקצוע – זה נכנס אל התקנות רק בגלל הערה של משרד המשפטים.
אביעד שוורץ: בנוסח הקודם זה לא נכתב.
אביעד שוורץ: אולי יש מקום לעשות חשיבה יותר סדורה בנושא, להבין מי יכול, אם זה בוגרי סמינר או עוד דברים אחרים.
יצחק פינדרוס: אם למדת לימודי חינוך לגיל הרך בסמינרים במשך שלוש שנים לצורך העניין, מה שקרוי לימודי גננת בכירה, בלימודי המשך, זה שלוש שנים מלאות – זה מקביל לתואר ראשון, זה מוכר במשרד החינוך לא כתואר אלא כאקוויוולנטי לתואר ראשון.
יצחק פינדרוס: דיברתי בנושא הספציפי, לא באופן כללי על לימודי הוראה אלא לימודי גנים והדרכה בגנים.
יצחק פינדרוס: יש מדריכות לגננות.
יצחק פינדרוס: דרך אגב, הגנים של משרד החינוך כן מכירים בהן כמפקחות בגנים, הן המפקחות של משרד החינוך בגנים, בלי תואר ראשון, ופה בעצם מוציאים אותן.
ורדה מלכה: דיברתי עם אורנה פז ממשרד החינוך, שהיא מנהלת היחידה לגיל הרך במשרד החינוך.
ורדה מלכה: מפקח חינוכי שלהם הוא בעל תואר שני.
ורדה מלכה: אני מבינה שלימודי תעודת הוראה יכולים להיות מוכרים.
יצחק פינדרוס: יש לי חדשות בשבילך: יש לי שתי גיסות שהן מפקחות.
יצחק פינדרוס: אף אחת מהן לא למדה לימודי תואר.
ורדה מלכה: לימודי תעודת הוראה יכולים להיות מוכרים כתואר ראשון ואז לפי פסקה (2) היא תוכל לעשות המשך לנושא של ההדרכה.
יצחק פינדרוס: אני ממליץ לך לבדוק עם משרד החינוך.
יצחק פינדרוס: משרד המשפטים יגיד שכתוב פה "תואר ראשון" אז זה תואר ראשון ולא אקוויוולנטי ולא מוכר.
יצחק פינדרוס: שלא תהיה לקונה מחר בבוקר.
יצחק פינדרוס: אנחנו מכירים את זה.
יצחק פינדרוס: זה מוכר כאקוויוולנטי לתואר ראשון.
יצחק פינדרוס: צריך לכתוב: "או לימודים אקוויוולנטיים".
ורדה מלכה: עד היום כשהיינו בודקים את זה עם המדריכות החינוכיות, כשהיינו רואים מישהי שיש לה תעודת הוראה והיא ממשיכה לא ראינו בזה בעיה.
ורדה מלכה: אם אתם רוצים מבחינה משפטית לדייק כאן - - -
יצחק פינדרוס: לזה בדיוק התכוונתי.
יצחק פינדרוס: לא התכוונתי לשנות את המצב הקיים.
יצחק פינדרוס: התכוונתי שמה שיש בגני ילדים ייכנס גם פה.
דבורה ספיר אליעזר: בסמינרים שאין בהם תואר אקדמי, כפי שכתוב פה בתקנות, מורה מוסמך בכיר לגיל הרך – ההכשרה היא של 2,700 שעות לפחות.
דבורה ספיר אליעזר: זה מה שקיים היום.
יוסף ג'בארין: זה יכול לתת מענה.
יוסף ג'בארין: הרי גם בתוך המסובסדים יש את המסגרות החרדיות, שבכל מקרה יש שם הדרכה.
יוסף ג'בארין: מי המדריכים?
יצחק פינדרוס: היום אין.
יוסף ג'בארין: יש.
יצחק פינדרוס: המדריכים היום הם לא בעלי תואר ראשון.
דבורה ספיר אליעזר: זה בדיוק מה שכתוב, זה מה שחל היום.
ורדה מלכה: חבר הכנסת פינדרוס, גם בחברה החרדית היום יש מדריכות חינוכיות בעלות תואר שני.
ורדה מלכה: אולי לא בהיקפים שיש בחברה הכללית.
יצחק פינדרוס: אני מסכים, אבל במעונות היום, אני יכול להעלות על הקו שלוש–ארבע מנהלות, הן יגידו לך שהמדריכות שלהן הן לא בעלות תואר ראשון או תואר שני, הן בוגרות סמינרים למורים, עם האקוויוולנט של משרד החינוך.
יצחק פינדרוס: עד היום זה כך, אז בואו נגדיר את זה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שדבי ושמרית יוכלו.
אמיר מדינה: גם יצטרכו לתת את המענה הרחב יותר עכשיו מבחינת הכמות.
יוסף ג'בארין: זה דבר שאפשר לפתור.
יוסף ג'בארין: נכון, דבי?
יצחק פינדרוס: אני נתקל בזה לא פעם, שבסוף כאשר זה מגיע למבחן המעשה זה עובד, אבל פתאום מגיע איזה יועץ משפטי – דבי תשתדרג ותגיע להיות שומרת הסף בסאלח א-דין ותפסיק להיות במשרד הרווחה ואז זה ישתנה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאפשר לפתור את הבעיה, זה פתיר.
שיר סגל: הכוונה היא את פסקאות (3)–(5) כן לאפשר בתקופת הוראות המעבר.
יוסף ג'בארין: בתקופת המעבר, אבל רק עם קורס הכשרה.
שמרית גיטלין שקד: נדון עם דבי ונביא איזו הצעה.
יוסף ג'בארין: ד"ר פרידמן מהפורום לפסיכולוגיה ציבורית ביקשה להתייחס, בקצרה, אם אפשר.
<< דובר >> אילה פרידמן: אשתדל מאוד.
<< דובר >> אילה פרידמן: תודה רבה על רשות הדיבור.
<< דובר >> אילה פרידמן: אני שומעת פה דברים שהם לא נכונים ורחוקים מלהיות מדויקים.
<< דובר >> אילה פרידמן: קודם כול, אנחנו שמחים על כך שהדיון התחיל בפסקאות (3)–(5) כי אנחנו חושבים שניסיון כמנהלת לא מכשיר להיות מדריכה חינוכית.
<< דובר >> אילה פרידמן: כדי להיות מדריכה שהיא הקדקוד של המערכת או זו שעומדת לצד המנהלת ואחראית על הליווי השוטף היא צריכה להיות בעלת מקצוע.
<< דובר >> אילה פרידמן: לא יכול להיות שנגיד שמה שקורה היום הוא מספיק טוב.
<< דובר >> אילה פרידמן: אנחנו פה כדי שיהיה טוב יותר וכדי שלא יהיו המקרים שאנחנו שומעים עליהם בחדשות וכדי שילדים לא יסבלו מהתעללות נפשית ופיזית.
<< דובר >> אילה פרידמן: כשמדריכה חינוכית נכנסת למעון היא גם עוד עין והיא גם עוד הכשרה והיא אשת צוות שמאפשרת להם גם פורקן של רגשות קשים.
<< דובר >> אילה פרידמן: אנחנו חושבים שעצם הניסיון כמנהלת לא מכשיר אותה להיות מדריכה.
<< דובר >> אילה פרידמן: בהחלט גם כתבנו את זה וזה נמצא בחומרי הרקע של הוועדה.
<< דובר >> אילה פרידמן: הרקע צריך להיות מקצועות הבריאות עם שנתיים לפחות של ניסיון בהתפתחות הילד.
<< דובר >> אילה פרידמן: פסיכולוגיות התפתחותיות שעברו הכשרה במהלך כל התואר הראשון, ובתואר השני שלהן בעיקר, ואחר כך גם בתקופת ההתמחות לעבוד עם ילדים צעירים ועם הוריהם ועם ילדים עם קשיים התפתחותיים בהחלט יכולות, וגם עובדות סוציאליות או עובדים סוציאליים שיש להם תואר שני טיפולי ושנתיים לפחות של ניסיון בהתפתחות הילד יכולים להיות מדריכים טובים.
<< דובר >> אילה פרידמן: אנחנו פה כדי לשנות את המצב הקיים, לא כדי להגיד שמה שהיה עד עכשיו הוא טוב.
<< דובר >> אילה פרידמן: מה שהיה עד עכשיו הוא לא טוב.
<< דובר >> אילה פרידמן: אנחנו רוצים שהוא יהיה טוב יותר.
<< דובר >> אילה פרידמן: זו מסגרת מקצועית ויש לנו אחריות על פעוטות ועל תינוקות במדינה הזאת.
<< דובר >> אילה פרידמן: לא יכול להיות שאנחנו ניתן למי שמוכיח כך או אחרת שיש לו ניסיון להוביל צוות עם כזאת רגישות גבוהה וכזאת אחריות גבוהה לחיים הנפשיים של הילדים האלה.
יוסף ג'בארין: אנחנו מסכימים על סוגיית הניסיון.
שמרית גיטלין שקד: לגבי ההתמחות, אני רוצה לשקול עם דבי איך לנסח את זה.
יצחק פינדרוס: חבר הכנסת ג'בארין, אני רוצה התייחסות לסמינרים החרדיים שתמצא את הביטוי שלה בתקנות.
יוסף ג'בארין: אלה שתי סוגיות שאנחנו מבקשים להתייחס אליהן: 1) ההתמחות בפסיכולוגיה, לפחות בתנאים שעכשיו ד"ר פרידמן התייחסה אליהם, 2) ההערות של חבר הכנסת פינדרוס לעניין הבטחה שהמוסדות המקבילים בחברה החרדית יוכלו להיות במסלול דומה.
יוסף ג'בארין: עמיר יצחקי ממשרד הבריאות, בבקשה.
עמיר יצחקי: שלום.
עמיר יצחקי: אני רוצה לומר שנושא ההכשרות, יש לנו ניסיון איתו - - - ואני מציע הכי הרבה לרווח בזמנים, אבל - - -
יוסף ג'בארין: עמיר, לא שומעים טוב, לצערי.
יוסף ג'בארין: בינתיים היועצת המשפטית במשרד הבריאות ביקשה להתייחס.
יוסף ג'בארין: היות ואנחנו לא שומעים אותך אז אני מציע לתת לה בינתיים להתייחס.
נינה כהן קרן: שלום, אני מן הלשכה המשפטית במשרד הבריאות.
נינה כהן קרן: אני מקווה שעמיר יוכל תיכף גם כן לשפר את הקליטה ולדבר על נושא ההכשרות.
נינה כהן קרן: לפני כן יש לי הערה קטנה בנושא קורסי העזרה הראשונה.
נינה כהן קרן: בגלל שחלק מן הגופים שמעבירים את הקורסים הם גופים לאו דווקא של מד"א אז חשוב לנו בתקנה 7(4), שמדברת על הקריטריונים, להוסיף: "בגוף שפועל בהתאם לתוכנית של משרד הבריאות לעניין עזרה ראשונה במעונות יום", כדי שיהיה ברור שזה קורס שפועל לפי הסילבוס שמשרד הבריאות גיבש.
נינה כהן קרן: לגבי נושא ההכשרות, הערה כללית – אולי עמיר יוכל להוסיף על זה אם הוא יצליח לשפר את הזום – בתוכנית ההכשרה כלולים גם תכנים של בריאות, תזונה ומניעת מחלות מדבקות.
נינה כהן קרן: אנחנו נבקש שייכתב גם שהתכנים האלה יתואמו או ייעשו בהתייעצות עם משרד הבריאות.
נינה כהן קרן: נראה לי שזה ברור – משרד הבריאות הוא המנחה הלאומי בנושאים האלה.
נינה כהן קרן: במיוחד שכרגע בסט הזה של התקנות אין כמעט בכלל התייחסות לנושאים של בריאות ותברואה ותזונה, זה בעצם המקום היחיד כמעט שבו אפשר קצת להעלות את המודעות ולעגן את הנושאים האלה וחשוב לנו שזה ייעשה בשום שכל.
יוסף ג'בארין: עמיר בינתיים שיפר את הזום?
יוסף ג'בארין: ננסה עוד פעם.
עמיר יצחקי: שומעים אותי?
עמיר יצחקי: יש לנו ניסיון רב עם - - -
יוסף ג'בארין: עמיר, יש לנו כוונות טובות לשמוע אותך אבל זה לא מצליח.
יוסף ג'בארין: תנסה להחליף מקום ואז ננסה שוב.
נינה כהן קרן: אנחנו כן נשמח להתייחסות לבקשה שלנו.
קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, קיבלנו תשובה לגבי כל ה-40 מיליון שקל בשנה?
קארין אלהרר: עד עכשיו שמעתי על 20 מיליון שקל.
קארין אלהרר: איפה עוד 20 מיליון שקל?
יוסף ג'בארין: אנחנו תיכף ניגשים לסוגיית התקציב, שקשורה כמובן בהיקף השעות, האם אנחנו מאשרים את ההיקף הנוכחי או שזה שאפתני מדי בנסיבות הנוכחיות.
יוסף ג'בארין: עמיר, אולי ננסה פעם אחרונה.
יוסף ג'בארין: תדבר.
יוסף ג'בארין: אם זה מצליח – מצליח; אם לא – ננסה אחר כך.
עמיר יצחקי: שומעים אותי עכשיו?
עמיר יצחקי: ההכשרות הן נושא חשוב מאוד - - -
יוסף ג'בארין: עמיר, לצערי זה לא מצליח, אנחנו שומעים אותך במקוטע.
יוסף ג'בארין: תנסה לשנות מקום ונחזור אליך.
יוסף ג'בארין: לגבי היקף השעות – אנחנו רואים שבמצב הקיים עד היום יש ארבע שעות בכל מוסד בלי קשר למספר הילדים.
יוסף ג'בארין: אני מזהה עכשיו קפיצה משמעותית מאוד.
יוסף ג'בארין: קודם כול, אין לנו נתונים לגבי מספר המעונות.
הודיה הומינר רוזנבלום: יש לנו.
הודיה הומינר רוזנבלום: אגיד לכם באחוזים: לגבי מעונות הסמל, 50% מן המעונות הם עם פחות מ-44 ילדים.
הודיה הומינר רוזנבלום: אני רוצה להתייחס לזה גם בהקשר של הדיון שנערך אתמול על התפוסה וגודל הקבוצות.
הודיה הומינר רוזנבלום: מעונות הסמל, למרות שנראה שכולם ענקיים מאוד, הם לא.
הודיה הומינר רוזנבלום: מחצית מהם הם עם פחות מ-44 ילדים.
יוסף ג'בארין: מה זה אומר מבחינת שעות ההדרכה?
הודיה הומינר רוזנבלום: זה אומר שש שעות הדרכה.
הודיה הומינר רוזנבלום: 50% ממעונות הסמל יהיו בהדרכה של שש שעות; עוד 20% בשמונה שעות; ועוד 30% בהדרכה של עשר שעות לפי ההצעה הזאת.
יוסף טייב: זאת אומרת של-50% תהיה תוספת של שעתיים הדרכה.
הודיה הומינר רוזנבלום: נכון, ועוד 50% שתהיה להם תוספת של בין שעתיים לארבע שעות נוספות.
הודיה הומינר רוזנבלום: במעונות הפרטיים – אציג את מה שידוע לנו.
יוסף ג'בארין: עד כה ההדרכות היו חלק מן הסבסוד?
אביעד שוורץ: ארבע השעות היו בתוך החלק המסובסד.
הודיה הומינר רוזנבלום: מבחינת עלויות לגבי מעונות הסמל, סך כל העלות הנדרשת, התוספת במעונות הסמל ביחס למצב הקיים היא 25 מיליון שקלים.
קריאה: כמה זה להורה לילד?
הודיה הומינר רוזנבלום: עשינו חישוב.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה תלוי במספר השעות חלקי מספר הילדים.
הודיה הומינר רוזנבלום: עשינו איזה ניתוח רגישות שבודק: אם אני מעון של 20 ילדים ואני מביאה שש שעות הדרכה, העלות לילד היא 80 שקלים, אבל באותה מדרגה אם אני מעון של 44 ילדים אז העלות לילד יוצאת 38 שקלים.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה כל פעם טווח של מקסימום ומינימום לפי מספר הילדים במעון.
הודיה הומינר רוזנבלום: העלות נעה בין 15 שקלים במעונות גדולים שבהם יש 180 ילדים והם נדרשים לעשר שעות הדרכה ועד 80 שקלים במעונות שנדרשים לשש שעות הדרכה ויש בהם 20 ילדים.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה טווח העלות פר ילד.
יוסף ג'בארין: בסך הכול זה 25 שקלים.
הודיה הומינר רוזנבלום: של תוספת.
יוסף ג'בארין: רק במסובסדים.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה לגבי מעונות הסמל.
הודיה הומינר רוזנבלום: לגבי הפרטיים – עם כל ההסתייגויות לגבי הנתונים שיש לנו, כרבע מהם עם פחות מ-20 ילדים, במדרגה של ארבע שעות; כמחצית מהם במדרגה של שש שעות, בין 20–44 ילדים; כ-15% עם בין 45–60 ילדים; ועוד 15% עם מעל 60 ילדים.
הודיה הומינר רוזנבלום: אם משהו פה לא הסתכם זה כי עשיתי פה עיגול למעלה ולמטה.
הודיה הומינר רוזנבלום: העלות הכוללת מוערכת בכ-80 מיליון שקלים, כי בעצם שם אין את הארבע שעות הקיימות, כלומר זה עלות חדשה.
הודיה הומינר רוזנבלום: כ-80 מיליון שקלים העלות של כל ההדרכה החינוכית.
הודיה הומינר רוזנבלום: אנחנו מניחים שכיום אין הדרכה חינוכית בכלל.
קארין אלהרר: זה לשנה?
קארין אלהרר: לחודש?
הודיה הומינר רוזנבלום: לשנה.
יוסף ג'בארין: לפי המוצע.
הודיה הומינר רוזנבלום: יש לנו פידבקים מתוך שיתוף הציבור שעשינו וגם מתוך הנתונים שהתקבלו לרישום האישור הראשוני שכן יש אחוז מסוים של מעונות פרטיים שלוקחים כבר היום מדריכות חינוכיות.
הודיה הומינר רוזנבלום: גם היה לנו שיח עם מדריכות חינוכיות, הן אומרות שהן כן מגיעות גם היום למעונות פרטיים בהיקפים שאין לנו יכולת לדעת אותם, אבל יש אחוז מסוים שכבר היום עושה את זה.
הודיה הומינר רוזנבלום: ה-80 מיליון שקל זה חישוב לגבי החובה החדשה.
קארין אלהרר: זה רק לגבי ההדרכות?
הודיה הומינר רוזנבלום: כן, רק לגבי ההדרכות.
קארין אלהרר: אם אפשר, בבקשה, יש 40 מיליון שקל לשנה.
קארין אלהרר: בתוך זה יש הכשרות, בתוך זה יש הדרכות, בתוך זה יש תקינה.
קארין אלהרר: אתם יודעים להגיד לי, כשחשבתם על התקנות, איך הייתה החלוקה שלכם?
הודיה הומינר רוזנבלום: צריך להפריד בין התקנות לבין התקציב.
קארין אלהרר: אבל אי אפשר.
קארין אלהרר: אם רוצים שהתקנות האלה אי-פעם ייושמו צריך שיהיה בצדן צ'ק.
קארין אלהרר: כשחשבתם על התקנות, וישבתם על זה מלא זמן, איך תכננתם שזה יעבוד?
יוסף טייב: כתבו תקנות בלי לחשוב על כמה זה יעלה ומי ישלם.
קארין אלהרר: זה לא עובד כך.
קריאה: חשבו כמה זה יעלה אבל לא מצאו לזה מקור.
יוסף טייב: נכון, אין לזה מקור, אנחנו יודעים את זה, קארין.
אופיר כץ: צריך אולי לחשוב על נוסחאות אחרות בשעות.
אמיר מדינה: אתה לא יכול לרדת מארבע שעות, שזה אפילו לא בסיס.
אופיר כץ: אתה גם לא יכול לגרום להורים לשלם עכשיו עשרות שקלים.
אופיר כץ: אתה מסכים איתי?
אופיר כץ: זה המצב כרגע.
אמיר מדינה: כשדיברנו על 40 מיליון שקל אמרתי קודם שאני אוכל לכסות את ההוצאה לעניין ההכשרות, כמובן מבלי להתייחס לאיזה מרכיב השתתפות יהיה למדינה בתוך ההדרכות.
אופיר כץ: המדינה צריכה לממן את ההדרכות מהתחלה ועד הסוף.
אמיר מדינה: קארין, לשאלתך, הדלתא מן התקציב שיש לנו בתוך ה-40 מיליון שקל היא בסדר גודל של 10 מיליון שקלים כי יש בפנים גם מכרזים ובטיחות ומצלמות ופרסום ועוד הרבה פעילויות אחרות שקשורות לפיקוח שאנחנו מחויבים להוציא מתוך התקציב הזה, מתוך אותם 40 מיליון שקל.
אמיר מדינה: ואני לא מתייחס לעובדה שאין לי את כל ה-40 מיליון שקל כל הזמן.
אמיר מדינה: אם זה עולה 25 מיליון שקל למעונות סמל ו-80 מיליון שקל במעונות הפרטיים אז זו השתתפות ניכרת.
אמיר מדינה: המדינה תוכל להשתתף מתוך ה-40 מיליון שקל בסדר גודל של 10 מיליון שקל.
קארין אלהרר: למי תיתן את זה קודם?
קארין אלהרר: יהיה ביקוש גדול.
קארין אלהרר: נקודת המוצא שלי היא שכולם ירצו לעמוד בתקנות.
קארין אלהרר: יכול להיות שאני הזויה אבל זאת נקודת המוצא.
קארין אלהרר: אם כולם רוצים לעמוד בתקנות יש לזה עלות.
קארין אלהרר: אפשר להגיד אמירה – שאני אגב לא מסכימה לה – שמי שרוצה להקים גן יממן את זה.
קארין אלהרר: המדינה צריכה לשים יד בכיס.
קארין אלהרר: איפה הכיס של המדינה באירוע?
אמיר מדינה: 10 מיליון שקל השתתפות – זה מה שניתן להוציא מתקציב ה-40 מיליון שקל לשנה.
קארין אלהרר: יש לי עוד שאלה.
קארין אלהרר: מה הסנקציה על גן שלא עומד בתקנות האלה?
קריאה: כשתיקנת את החוק נתת לעצמך גרייס של שנה מיום קבלת החוק.
קארין אלהרר: בסדר, עברה שנה.
קארין אלהרר: מה קורה אחר כך?
דבורה ספיר אליעזר: יש כמה סנקציות אפשריות מכוח החוק.
דבורה ספיר אליעזר: זה יכול לנוע בין עיצומים כספיים שקבועים בחוק, לא בתקנות, לבין הוראות שיכולות להינתן במסגרת הרישיון על ידי הממונה, שהוא אמיר מדינה, לבין המקרים הקיצוניים ביותר שבהם אפשר להגיע גם לצו הפסקה מנהלי.
קארין אלהרר: אתם אומרים בעצם שהסנקציות הן חזרה לחוק, כלומר החוק קובע את הסנקציות.
דבורה ספיר אליעזר: הסנקציות הן בחוק, לא בתקנות.
קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך בנקודה הזאת ורוצה לשאול.
קארין אלהרר: אני הייתי מן הדוחפות לאורך כל השנתיים האלה להעביר תקנות מהר.
קארין אלהרר: אני בעד להעביר תקנות, אבל אם התקנות האלה הן מילים על דף ואין מאחוריהן כלום אז אני לא יודעת מה עשינו.
קארין אלהרר: אני כן רוצה לראות, ואני פונה בעניין הזה למשרד האוצר, תקראו לזה קופסאות קורונה, תקראו לזה איך שאתם רוצים.
קארין אלהרר: מה אתם יכולים לעשות בשלב הזה?
קארין אלהרר: גם צריך לקחת בחשבון שיש עכשיו מאסה קריטית שצריך לתת להם הדרכות והשתלמויות, שזה דבר שהולך ופוחת.
קארין אלהרר: נניח שהרוב היום לא עברו הכשרה אז את ההכשרה הם יעברו ואז זה מצטמצם.
קארין אלהרר: אם יש 300 מיליון שקל לעניין הכשרות, כמה מתוך זה אתם יכולים לתת לעניין מעונות יום?