GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איציק שמולי: זה נוגע גם לאיכות ההכשרה החינוכית, זה נוגע כמובן לעבר נקי בכל היבט שהוא מבחינה פלילית ומבחינתי גם מוסרית בחלק מהמובנים, ולכן כאן יש לברך על המאמץ הגדול מאוד שעושה הוועדה כדי להגביר את הרף.
איציק שמולי: אני חושב שאנחנו צריכים להסביר לעצמנו כל הזמן, ואני אומר את זה גם ביחס לנקודה הזאת וגם ליחס התקינה, מדינת ישראל ביחס למדינות המערב נמצאת בנחיתות גדולה מאוד.
איציק שמולי: אנחנו בפיגור עצום ביחס למה שקורה לאיכות הסטנדרטים במסגרות הגיל הרך במדינות שאנחנו משווים את עצמנו אליהן.
איציק שמולי: מבחינתו הנוסח שאנחנו הנחנו בפני הוועדה זה המינימום הנדרש כדי להגיע למצב של השוואה או תחילת התיקון עבור הילדים האלו, שבהרבה מאוד מצבים בשנים האחרונות, שאנחנו יודעים עליהם ולא יודעים עליהם, נמצאו במצב של חוסר אונים מול מי שביקש לפגוע בהם ולהתעלל בהם.
יוסף ג'בארין: הנקודה הזאת היא נקודה חשובה, הכשרות והדרכות.
יוסף ג'בארין: יש כאן גם תוספת במעונות המסובסדים, נכון?
איציק שמולי: הודיה, את רוצה להתייחס לזה?
הודיה הומינר רוזנבלום: בהצעה שהנחנו על שולחן הוועדה יש הצעה לשיפור גם במעונות המסובסדים.
יוסף ג'בארין: מבחינת ארבע שעות, אלה אותן ארבע שעות.
יוסף ג'בארין: מה לגבי הכשרות?
יוסף ג'בארין: זה אותו תקן פחות או יותר שקיים, או שיש תוספת?
הודיה הומינר רוזנבלום: אין תוספת, יש הפחתה מסוימת גם בהיקף השעות.
הודיה הומינר רוזנבלום: במעונות הסמל יש מטפלת סוג 1, מטפלת סוג 2, מנהלת.
הודיה הומינר רוזנבלום: אנחנו בעצם מציעים רק את מטפלת סוג 1 והכשרה למנהלת בהיקף קטן יותר.
הודיה הומינר רוזנבלום: בתקנות שהונחו על שולחן הוועדה לא הגדרנו עדיין את מספר השעות של הכשרת המנהלות.
יצחק פינדרוס: תקצבנו 21 מיליון שקל.
יוסף ג'בארין: וכל זה כיום לא חל על המעונות הפרטיים.
יצחק פינדרוס: אבל כן הוספנו כסף.
יצחק פינדרוס: היא אומרת שלא הוספנו.
הודיה הומינר רוזנבלום: אני לא מדברת על כסף, אני מדברת על מספר השעות, מבחינת החובה.
יצחק פינדרוס: אבל אם שמנו כסף זה צריך להיות מתורגם למספר שעות.
יצחק פינדרוס: סתם נתנו מתנה?
יוסף ג'בארין: השר דיבר בצדק שחובת ההכשרות וההדרכות עכשיו מוחלת על כלל המעונות, מה שלא היה קיים עד כה.
יוסף ג'בארין: הייתה לי שאלה לגבי המעונות המסובסדים, האם יש כאן תוספת מסוימת.
יוסף ג'בארין: הבנתי שפחות או יותר לא.
הודיה הומינר רוזנבלום: במעונות הסמל, בהיבט של הכשרה והדרכה אין שינוי.
יצחק פינדרוס: אז למה הוספנו להם כסף?
הודיה הומינר רוזנבלום: במעונות הפרטיים כיום לא חלה חובה.
יצחק פינדרוס: הוספנו כסף גם למעונות המסובסדים להכשרות?
הודיה הומינר רוזנבלום: יש פה שאלה תקציבית.
הודיה הומינר רוזנבלום: כיום מהערכה של מחקר מ-2016 או 2017 או 2018, יש הערכה של 30% היום במעונות הסמל שהן לא מוכשרות.
הודיה הומינר רוזנבלום: במסגרת מבצע הכשרות כן יש כוונה להשלים את ההכשרה של המטפלות במעונות הסמל, אבל זה לא שינוי בחובה.
הודיה הומינר רוזנבלום: החובה במעונות הסמל קיימת והיא לא משתנה במסגרת הצו של התקנות.
יוסף ג'בארין: החובה ברמה התיאורטית קיימת.
יצחק פינדרוס: אני לא מבין למה מגיע להם פרס על זה שהם לא עבדו לפי החוק.
הודיה הומינר רוזנבלום: זו שאלה טובה.
יצחק פינדרוס: למה אוצר המדינה צריך לשלם משהו?
יוסף ג'בארין: אבל אתה צריך את הכסף כדי להבטיח שהם אכן יעשו את זה, לחייב אותם.
איציק שמולי: אתה רוצה לייצר סטנדרט בכל המערכת.
קארין אלהרר: בסדר, אבל זה כסף שיורד מהפרטיים.
הודיה הומינר רוזנבלום: המשרד כן מממן.
הודיה הומינר רוזנבלום: אני אברר בדיוק איך זה עובד היום.
הודיה הומינר רוזנבלום: להבנתי היום המשרד גם ככה משלם במידה רבה את ההכשרות של מעונות הסמל.
הודיה הומינר רוזנבלום: אני מבינה שלא באופן מלא.
יוסף ג'בארין: איציק, תתייחס לזה אולי אחר כך, אבל הסוגיה הזאת של 30% שצריך לממן, לכאורה זה בכלל היה אמור להיות במימון הקודם, ואם יש עלויות נוספות אז להתמקד בעיקר - - -
יצחק פינדרוס: אני אומר שאם מוסיפים להם כסף, אז נוסיף להם חיוב של הכשרה.
יצחק פינדרוס: אני לא בעד להוריד להם.
יוסף ג'בארין: אבל ההיקף הוא הרבה יותר גדול.
איציק דניאל: ברשותך אני רק אתייחס לנקודה של ההכשרה שעלתה פה.
איציק דניאל: בסופו של דבר המנגנון של ההקצאה, והשר נמצא פה ויכול כמובן לפרט יותר, משרד העבודה פותח את ההכשרות ומאפשר לאנשים לגשת.
איציק דניאל: הכסף לא מועבר למעון ספציפי כזה או אחר.
איציק דניאל: מאפשרים לאותו מעון לשלוח את המטפלת לאותה הכשרה, בין אם מעון פרטי ובין אם היא במעון בעל סמל, זה לא משנה.
איציק דניאל: התעריף להורים נשאר אותו תעריף, משרד העבודה הוא זה שמתגבר את ההכשרות ואומר: עכשיו פתחתי איקס הכשרות, אני אפתח שני איקס וכו' כדי לאפשר ליותר מטפלות לגשת ולעבור את ההכשרה בסבסוד המדינה.
יוסף ג'בארין: כבוד השר, התחושה שלנו שאין הכשרות והדרכות, שזה בהחלט שינוי מאוד משמעותי והחלת החובה על כלל המסגרות.
יוסף ג'בארין: אנחנו היום מדברים על לפחות 3,500.
יצחק פינדרוס: הגענו למסקנה שמדובר על 4,000.
יוסף ג'בארין: אנחנו אופטימיים שגם אם הורדנו את השעות הנדרשות מטעמי תקציב, אבל נוכל להבטיח שיש מימון מלא של המדינה לשתי הסוגיות הללו.
יוסף ג'בארין: הכיוון הוא חיובי.
אנדרי קוז'ינוב: אבל יש פה עוד סוגיה.
אנדרי קוז'ינוב: מבחינת דיני העבודה, אותה מטפלת שמגיעה לעבור הדרכה, המעסיק מחויב לשלם לה את שעות העבודה.
אנדרי קוז'ינוב: תוך כדי שהיא עוברת את ההדרכה, לצורך העניין אותו מעסיק, אותו בעל גן או בעלת הגן חייבים לשים מטפלת אחרת.
הודיה הומינר רוזנבלום: לא, ההדרכה מלווה את העבודה של המטפלת.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה לא על חשבון זמן עבודה של המטפלת מהצד.
אנדרי קוז'ינוב: אבל יש פה גם דרישה של מבחן עיוני.
הודיה הומינר רוזנבלום: זו הכשרה.
אנדרי קוז'ינוב: אבל זו הכשרה בהכשרה.
אנדרי קוז'ינוב: זה לא כל כך משנה לצורך העניין.
אנדרי קוז'ינוב: בהדרכה אולי היא מלווה, אבל בהכשרה זה גם נושא למחשבה.
אנדרי קוז'ינוב: בסופו של דבר יש פה גם עלות נוספת של אותן שעות.
אנדרי קוז'ינוב: אם אנחנו לא מדברים על 220 שעות אלא פחות, זה עדיין.
אנדרי קוז'ינוב: נניח 200 שעות, כשמשלמים למטפלת 30 שקל לשעה ומוציאים אותה ל-200 שעות, זה 6,000 שקל.
יוסף ג'בארין: הרעיון שלי היה לראות את השינוי שאנחנו מציעים, כי השר התייחס לזה.
יוסף ג'בארין: כשנתכנס לזה ונרצה לסגור, נוכל לסגור את כל הפינות הללו.
יוסף ג'בארין: כרגע זה לא הדיון, כרגע אנחנו מנסים להעריך את מה שנעשה עד כה, לפני שממשיכים לפרק האחרון.
איציק שמולי: אין ספק, אדוני היושב-ראש וחברי הוועדה, שהסוגיה של ההכשרה היא סוגיה חשובה מאוד, גם כי אנחנו רוצים שבסופו של דבר המוסדות האלו יוכלו לתת את מה שנדרש לאותם תינוקות, לאותם פעוטות, וגם כי זה מהווה איזשהו באפר או איזשהו סנן לאיכות כוח האדם שבסופו של דבר יימצא בתוך המסגרות של הגיל הרך.
איציק שמולי: אתם יודעים כמוני שהיום המצב הולך ומשתפר, אבל הוא עדיין לא בנקודה מספיק טובה.
איציק שמולי: היום בגלל הביקוש הגבוה לעובדים בתוך הענף הזה אין שום בעיה להתקבל, גם אם אתה לא עומד בתנאי הסף, והדבר הזה חייב להשתנות.
איציק שמולי: הסוגיה של ההכשרה נוגעת באופן אינהרנטי לדעתי ליכולת שלנו לספק הגנה טובה יותר ולמנוע מקרים של התעללות ברבות הזמן.
איציק שמולי: הסוגיה של התקינה היא חשובה מאוד, כיוון שאנחנו צריכים להזכיר לעצמנו דבר מאוד פשוט.
איציק שמולי: המטרה של המסגרות של הגיל הרך זה לא רק למנוע התעללות בילדים.
איציק שמולי: המטרה של המסגרות הללו היא לספק לאותם פעוטות את כל מה שנדרש כדי לדאוג לחינוך ולהתפתחות שלכם ולרווחה שלהם, וברור שככל שהיחס הוא גדול יותר, כך היכולת של המטפלת או המטפל לתת את המענה לפעוטות או לתינוקות הולך ונשחק, הולך ופוחת.
איציק שמולי: אנחנו גם עשינו איזושהי בדיקה לגבי מה קורה היום במסגרות מבחינת יחס התקינה.
איציק שמולי: ההצעה להחיל את היחס שקיים היום במסגרות הסמל במסגרות הפרטיות, אפשר לומר שיש לה איזושהי משמעות כזאת או אחרת בקבוצת הגיל של התינוקות.
איציק שמולי: לפי הנתונים שהונחו בפניי על ידי האגף, היום הממוצע של התקינה בכיתת התינוקות זה בעצם 4.1.
יוסף ג'בארין: הממוצע בכלל, במסובסדים?
איציק שמולי: הממוצע במסגרות הפרטיות.
איציק שמולי: הרי ההצעה של הוועדה היא לקחת את הסטנדרט הקיים של הסמל ולהחיל את זה על המסגרות הפרטיות.
איציק שמולי: הנתונים האלה נאספו במהלך החודשים האחרונים במסגרת אותם אלפי ביקורים שסיפרתי לוועדה עליהם, שיצאנו אל השטח ואספנו אותם.
איציק שמולי: המפקחים בדקו את מספר הילדים ואת מספר המטפלות בכל מקום.
איציק שמולי: עולה שמבחינת התקינה בכיתת התינוקות, הכיתה הצעירה ביותר של לידה עד שנה, שם התקינה בשטח עומדת על 4.1, והרי התקינה המוצעת זה 1 ל-5 או 1 ל-6.
יוסף ג'בארין: הקיימת היא 1 ל-6 והמוצעת 1 ל-5.
איציק שמולי: הרי ההצעה של הוועדה היא לקחת את התקינה הקיימת בסמל ולהחיל אותה על המסגרות הפרטיות.
איציק שמולי: היום בסמל בשכבה הצעירה היחס הוא 1 ל-6.
איציק שמולי: עולה שבפועל בכיתת התינוקות במסגרות הפרטיות בלבד, הממוצע של התקינה הוא 4.1.
איציק שמולי: בשאר הכיתות הגבוהות יותר זה אפילו רחוק יותר, כלומר 4.1 לעומת 6.
איציק שמולי: בקבוצת הפעוטות זה 5.2.
איציק שמולי: בקבוצת הבוגרים, כלומר גילאים 2 עד 3, זה 6.2.
איציק שמולי: כלומר, על כל 6.2 פעוטות בממוצע יש מטפל או מטפלת אחת.
איציק שמולי: זאת אומרת שההצעה להחיל את הסטנדרט הקיים במעונות הסמל במסגרות הפרטיות היא די בטלה בשישים.
איציק שמולי: היא כן תשפיע בחלק מהמקומות, כי אנחנו מדברים על ממוצע.
איציק שמולי: חלק מהמקומות הם הרבה פחות טובים מהממוצע, מן הסתם, ולכן בחלק מהמקומות כן תהיה לזה השפעה.
איציק שמולי: אבל ברוב המוחלט של המקומות, של המסגרות הפרטיות, אין משמעות של ממש בעצם ההצעה הזאת.
אנדרי קוז'ינוב: שאלת הבהרה, אדוני השר.
אנדרי קוז'ינוב: מתי אספתם את הנתונים האלה?
איציק שמולי: במהלך החודשים האחרונים.
אנדרי קוז'ינוב: יש סבירות שהרבה מאוד הורים לא שלחו את הילדים למעונות.
אנדרי קוז'ינוב: עשיתם את הבדיקה בשטח בפועל, או לפי הרישומים?
איציק שמולי: עמיר לא פה, נכון?
הודיה הומינר רוזנבלום: הוא לא פה כרגע.
הודיה הומינר רוזנבלום: לקחנו הנחות של חסר.
הודיה הומינר רוזנבלום: גם אם אנחנו מניחים שיש 20% יותר ילדים בכיתות, או 30% או 40%, הוא עשה כמה הנחות.
הודיה הומינר רוזנבלום: עדיין זה יוצא שהמספרים נמוכים יותר.
אנדרי קוז'ינוב: הרבה הורים לא שלחו גם במהלך למרות שהגנים היו פתוחים.
יצחק פינדרוס: אני חייב לומר שאנחנו בוועדה, לפחות חלק מחברי הוועדה יוצאים מתוך נקודת הנחה שלפחות מחצית אין לנו מידע מסודר ואמין.
יצחק פינדרוס: זאת אומרת, לא שאנחנו מזלזלים בעבודה של איסוף המידע של המשרד, אבל בגלל שבסופו של דבר לא היו תקנות ולא היה חוק ביטוח, אין לנו מידע בעיקר במקומות עם אחוזי הילדים הקטנים היותר גבוהים, ושם צריכה להיות הבעיה.
יצחק פינדרוס: ולכן היא כן משמעותית איפה שיש בעיה.
יצחק פינדרוס: זאת אומרת, איפה שיש ארבעה ילדים אין דיון, כי גם בתקינה לא רוצים להוריד לארבעה ילדים.
יצחק פינדרוס: הדיון שלנו הוא על אותם אחוזים ואותם מעונות פרטיים וגני ילדים פרטיים ששם יכולות להיווצר הבעיות.
יצחק פינדרוס: אני מעריך שזה לא רוב, אלא הרבה יותר מרוב, כי אם יש לנו מידע על 3,000 ומשהו, אנחנו מעריכים שזה מעל 4,000.
יצחק פינדרוס: ורוב המידע שחסר לנו זה במקומות שיש אחוז ילדים הרבה יותר גבוה, ולכן שם באופן טבעי יכולות להיות בעיות.
יצחק פינדרוס: אם אנחנו מוטרדים מבטיחותם של הילדים, אנחנו צריכים להתייחס לאותם אחוזים ששם הבעיה.
יצחק פינדרוס: ולכן כשהוועדה אומרת: אנחנו נחיל על המעונות הפרטיים ועל הגנים הפרטיים את הדבר הזה, אנחנו בעצם מצילים ילדים.
יצחק פינדרוס: כי במקום שיש ארבעה ילדים אין דיון, במקום שיש ילד אחד גם לא צריך לעשות תקינה, נכון?
איציק שמולי: בסוף זה נוגע בשאלת יסוד האם אתה מקבל את הנתונים.
איציק שמולי: בינתיים אלה הנתונים היחידים שקיימים בנמצא.
יצחק פינדרוס: כי לא היה חוק ולא היה פיקוח ולא היה דרך לאסוף.
איציק שמולי: אבל הלכה למעשה אין אף גורם אחר שיכול להניח נתונים אחרים בפני הוועדה.
איציק שמולי: אילו הנתונים שהונחו על שולחני על ידי אנשי המקצוע, אני סומך עליהם.
יצחק פינדרוס: אבל אין לאנשי המקצוע שלך גורם אמיתי שמפקח היום על הפרטיים.
איציק שמולי: בסוף זו תוצאה אגרגטיבית של אלפי ביקורים של מפקחים שיצאו מטעם משרד העבודה, ואחרי שהם חזרו למשרד הם הזינו את הנתונים במערכת.
איציק שמולי: אלה לא נתונים שהומצאו אתמול בלילה.
איציק שמולי: אתם רוצים לספר לעצמכם שההחלטה להחיל את היחס של מעונות הסמל על המסגרות הפרטיות עושה דרמה?
איציק שמולי: היא לא עושה דרמה.
איציק שמולי: היא עושה שיפור בחלק מהמקומות, ואני חושב שבכך אתה צודק.
איציק שמולי: בחלק מהמקומות שבהם היחס הוא הרבה יותר גרוע מהסטנדרט המוצע פה בממוצע היא משפרת.
איציק שמולי: אבל בואו לא נטעה את עצמנו.
איציק שמולי: הרי אם הממוצע הוא 4.1, נדיר שתמצא מסגרות שיש לך מטפלת אחת על עשרה פעוטות.
איציק שמולי: לכן אין פה מאות מסגרות שאתה הולך לשפר אותן.
יצחק פינדרוס: בעצם אתה אומר שאין צורך בתקנות.
יצחק פינדרוס: אם אני מבצע את דבריך, אתה אומר אין צורך, אפשר לסגור את הדיון.
איציק שמולי: אני אבהיר את כוונתי כדי שלא תיפול שגגה כאן.
איציק שמולי: אני אומר שיש הכרח לתקנות, אבל בתקנות שיש בהן ממש.
יצחק פינדרוס: לדעתך 1 ל-3?
איציק שמולי: פינדרוס, גם כאשר אני לא מסכים עם דבריך, אני לא מנסה להלעיג את דבריך.
איציק שמולי: אל תיקח את דבריי לגבול ההגזמה.
איציק שמולי: אם הממוצע הוא 4.1, קודם כל אף אחד לא הצליח 1 ל-3.
יצחק פינדרוס: אתה אומר שאין צורך בתקנות.
איציק שמולי: אני אומר שיש צורך בתקנות, אבל תקנות שיש בהן ממש.
איציק שמולי: זה אומר שאם אתה אומר שאתה הולך להחיל את הסטנדרט של הסמל במסגרות הפרטיות, והוועדה אומרת לעצמה ולציבור שזה הולך לעשות דרמה בשיפור התקינה במסגרות הפרטיות, לא כך הוא הדבר.
יצחק פינדרוס: מה אתה מציע בשביל שתהיה דרמה?
איציק שמולי: מה שאני מציע זה הנוסח שהמשרד שלי הניח על השולחן.
יצחק פינדרוס: שזה 1 ל-5.
יצחק פינדרוס: אבל אין צורך, כי זה 1 ל-4 היום.
יוסף ג'בארין: פינדרוס, הרי יש כאן מחלוקת עובדתית, לא עקרונית.
יוסף ג'בארין: אם הנתון העובדתי הרי אני מניח שאתה מסכים שאם היום כל המעונות זה 1 ל-4, היית מסכים.
יצחק פינדרוס: אם כל המעונות זה 1 ל-4 אין צורך בתקנות.
יצחק פינדרוס: הדיון מיותר.
יוסף ג'בארין: יש שתי בעיות, שהודיה התייחסת לאחת מהן.
יוסף ג'בארין: בעיה ראשונה, האם זה משקף כבר מצב של השנה האחרונה ולכן יש דילול במספר הילדים בגלל הקורונה.
יוסף ג'בארין: הבעיה השנייה, ואני מקשה בכוונה כדי להבין יותר את הקושי, אנחנו לא בטוחים האם הממוצע משליך על רוב המעונות.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שהממוצע הוא מצוין במרכז הארץ בגלל ריבוי המעונות, ודווקא בפריפריה, ביישובים הערביים, אולי באוכלוסייה החרדית, דווקא שם הנתונים היותר גבוהים.
יוסף ג'בארין: כי המילה ממוצע לא נותנת לנו את מלוא התמונה.
הודיה הומינר רוזנבלום: אני מסכימה.
הודיה הומינר רוזנבלום: אגיד שני דברים.
הודיה הומינר רוזנבלום: דבר ראשון, הנתונים שנאספו לטובת הפיקוח זה בעצם מאז שהתחלנו את הפיקוח, מאז שהשר יזם את מבצעי הפיקוח שבוצעו במהלך הקיץ.
קארין אלהרר: עד אז לא היה פיקוח?
איציק שמולי: היו 22, זה מה שהיה במשרד.
הודיה הומינר רוזנבלום: אלה נתונים שנאספו ממש בחודשים האחרונים.
הודיה הומינר רוזנבלום: אפשר להניח שזה לא משקף באופן מלא את מספר הילדים, אבל כמו שאמרתי, במשרד נעשה כן איזשהו ניתוח רגישות שבוחן את האפשרות שכמות הילדים שנמצאה במעון לא משקפת את כל הילדים שנמצאים באמת במעון, בגלל הקורונה, ואם יש 20% או 30% או 40% יותר, נתוני האמת מראים שבמעונות הפרטיים עדיין הממוצע הוא יותר טוב.
הודיה הומינר רוזנבלום: זה לגבי הממוצעים.
יוסף ג'בארין: אם זה 20% או 30%, זה פחות או יותר מחזיר אותנו לממוצע הקיים בסמל.
אופיר כץ: מתוך כמה מעונות נבנה הממוצע הזה?
הודיה הומינר רוזנבלום: אלף ומשהו.
הודיה הומינר רוזנבלום: יש נתונים לגבי כמה מעונות שנבדקו בהם ממש פיסית, שנדגמו ממש.
שבח שטרן: יכולים לפרט באילו אזורים התבצעה הבדיקה?
שבח שטרן: מה הקבוצה בגדול?
שבח שטרן: מה שמעניין אותי זה בפריפריה בעיקר.
הודיה הומינר רוזנבלום: אני אברר את הנתונים לגבי הסקר.
איציק שמולי: במבצע הפיקוח לא ניתנה בשום פנים ואופן הנחיה ללכת רק לירושלים או רק למחוז הדרום.
איציק שמולי: זה היה בעת ובעונה אחת בכל הארץ.
יוסף ג'בארין: כבוד השר, אם יש ממוצע ארצי, והשאלה האם אפשר לבדוק נתונים.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שנהיה במצב שהממוצע במרכז הוא 3.5 ובפריפריה זה 6 או 6.5.
הודיה הומינר רוזנבלום: מקור הנתונים הנוסף שיש לנו, כמו שפירטתי בישיבה הראשונה של הוועדה, זה הצלבה שעשינו של המענקים שהתקבלו ברשות לעסקים קטנים.
הודיה הומינר רוזנבלום: שם דיווחו המעונות על מספר ילדים שיש להם ועל מספר המטפלות.
הודיה הומינר רוזנבלום: כמובן זה לא ביחס לכיתה ספציפית אלא ביחס לכלל המעון, וגם שם הנתונים מראים לנו ש-90% מהמעונות כן עומדים בתקינה הקיימת ולפחות 75% מהם עומדים בתקינה המשופרת.
הודיה הומינר רוזנבלום: אבל כן ביקשנו מהרשות לעסקים קטנים להעביר לנו נתונים עדכניים כדי שנוכל לעשות פילוח לפי סוציואקונומי.
הודיה הומינר רוזנבלום: עדיין לא קיבלנו ולכן עדיין אין לי נתונים שאני יכולה להציג לגבי הדבר הזה.
אופיר כץ: יש סבירות שזה לא מופה מבחינה גיאוגרפית, שיכול להיות שזה יותר במרכז או אפילו יותר בפריפריה.
אופיר כץ: זה מי שהגיש אליכם, זה לא אומר שאתם פניתם וביקשתם לפי גיאוגרפית או לפי למ"ס.
יוסף ג'בארין: אלה אותם 2,000 מעונות שהגישו את הבקשה, אם זה לרשות לעסקים קטנים.
אופיר כץ: אז חשוב שנדע מאיפה הם מבחינה גיאוגרפית.
אופיר כץ: לא 2,000, היא אמרה 1,200.
הודיה הומינר רוזנבלום: 1,200 זה מתוך דוחות הפיקוח, ואני אומרת שהנתונים שיש לנו מתוך הפיקוח שבוצע אלה נתוני אמת שבדקנו בעצמנו לעומת הנתונים שהם גם נתוני אמת, אבל שדיווחו לנו.
הודיה הומינר רוזנבלום: הנתונים מתלכדים, הם אומרים את אותו דבר בגדול.
איציק שמולי: חברי הכנסת מבקשים את הנתונים.
איציק שמולי: תנסו לארגן את הנתונים תוך כדי הדיון כדי שיוכלו לקבל החלטות.
הודיה הומינר רוזנבלום: ביקשתי.
שבח שטרן: בפרט נתונים שהתקבלו לא רק כתוצאה מהבקשות בעקבות הקורונה, כי זה לא בהכרח משקף.
איציק שמולי: אני לא בטוח שיהיו לנו נתונים כאלה, חבר הכנסת, מכיוון שלפני תחילת הכהונה הזאת לא היה הליך סדור ושיטתי של מבצעי פיקוח ושל איסוף נתונים במשרד.
איציק שמולי: זה דבר חדש.
איציק שמולי: אני מצטער ומתבייש לומר לך את זה.
שבח שטרן: יש חסר אמיתי בנתונים, שגם אם יגיעו הנתונים הם לא משקפים את המציאות בהכרח.
יוסף ג'בארין: לזה כיוון חבר הכנסת פינדרוס.
יוסף ג'בארין: אתה אומר, אם יש לי נתונים שכל הפרטיים עומדים בתקן הזה, היית חושב.
יצחק פינדרוס: אין צורך בתקנות אפילו.
יצחק פינדרוס: כיוון שאני לא יודע ואני חושש שיש מקומות שיש שם 8 ילדים, לכן אני עושה את התקנות.
יצחק פינדרוס: זה בדיוק מה שאמרתי לשר.
יצחק פינדרוס: אמרתי ממה נפשך, לכן שאלתי אותו על ה-3, לא בשביל להתקיף.
יצחק פינדרוס: אם כולם ממוצע 1 ל-4 אין בעיה, זה מיותר.
איציק שמולי: אין בינינו ויכוח.
איציק שמולי: השאלה אם המקומות שבהם יש 1 ל-8 זה 10%, זה 5% או 2%.
איציק שמולי: אם זה 2% או 5% ואנחנו נצייר פה תמונה כאילו עושים דרמה, זה לא נכון.
יצחק פינדרוס: אני אומר שגם אם זה 10% זה דרמה, כי 10% זה יכול להיות אלפי ילדים שנמצאים בסיכון כל רגע, ואחריותך כשר ואחריותנו כחברי כנסת לגבות אותך בעניין הזה שהם לא יהיו בסיכון.
איציק שמולי: זה בהתאם לציפיות.
אנדרי קוז'ינוב: כשאספתם את הנתונים הבנתי מההודעה שלקחו ממוצעים מהרשות לעסקים קטנים.
אנדרי קוז'ינוב: כלומר, כמות הילדים וכמות המטפלים.
אנדרי קוז'ינוב: השאלה אם הייתה דיפרנציאציה בשכבות הגיל.
אנדרי קוז'ינוב: כי בשכבות הגיל הנמוכות אנחנו יודעים שיש יותר מטפלים, בשכבות הגיל הגבוהות יש פחות מטפלים.
איציק שמולי: כן, זה לפי גיל.
יוסף ג'בארין: מה שחסר לנו זה רק הנתון לגבי הפריפריה.
אנדרי קוז'ינוב: אם בגילאים הנמוכים זה 1 ל-5 נכון להיום או 1 ל-4.
איציק שמולי: בנמוכים, לפי מה שרשום לי, בלידה עד שנה זה 4.1.
איציק שמולי: בשנה עד שנתיים 5.2.
איציק שמולי: בבוגרים, כלומר שנתיים עד שלוש, 6.2.
אנדרי קוז'ינוב: שזה מתכנס בערך לתקינה הקיימת היום.
איציק שמולי: זה יותר טוב מהתקינה הקיימת היום.
יוסף ג'בארין: זה יותר טוב מהתקינה הקיימת.
יצחק פינדרוס: אני חייב לספר סיפור.
יצחק פינדרוס: שבוע אחרי שנכנסתי להיות ראש עיר אני מקבל מהדובר שלי שאילתא בידיעות אחרונות: ביתר עילית הכי נמוכה ברמת רכבים לאלף נפש.
יצחק פינדרוס: אני מסתכל ומתחיל לצחוק.
יצחק פינדרוס: בידיעות אחרונות רוצים תגובה.
יצחק פינדרוס: בביתר עילית 32% מהאוכלוסייה היו מתחת לגיל 5, 62% מתחת לגיל 18.
יצחק פינדרוס: אז התגובה שלי לידיעות אחרונות הייתה שיש חוק מוזר במדינת ישראל שילדים בגיל 5 אין להם רישיון נהיגה ולכן אין להם רכבים, ולכן זאת רמת המינוע לאלף נפש.
יצחק פינדרוס: זה מה שמזכיר לי כשאתה אומר לי תבדוק סטטיסטיקה.
יוסף ג'בארין: פינדרוס, מה שאתה אומר, יש לך בעיה עם הנתונים העובדתיים כי אתה לא רואה את התמונה במלואה.
יוסף ג'בארין: החשש שלך שיהיו יותר מדי מסגרות בפריפריה, ביישובים הערביים והחרדים, שלא עונים על זה ויצטרכו לעשות.
איציק שמולי: אני אומר שאם באמת יתברר שזאת תמונת המצב, אז ברור שיהיה טעם במהלך.
איציק שמולי: אבל אני בספק שזה המצב, עוד מעט נראה.
איציק שמולי: בסיכומו של דבר, אדוני היושב-ראש, כרגע בנקודת הזמן הזאת כפי שנראים הדברים בתוך הוועדה, תהא התוצאה אשר תהא, יישר כוח ותודה רבה על המחויבות והמסירות שלך ושל כל חברי הוועדה לנושא.
איציק שמולי: בנקודת הזמן הזאת אנחנו מברכים על מה שיש, כלומר בעיקר השיפור בתחום ההכשרה וקביעת תנאי הסף לגבי מי נכנס למסגרות.
איציק שמולי: אני חושב שצריך להרים את הרף הזה עוד יותר, כיוון שזאת הנקודה המשמעותית ביותר שמסננת את כוח האדם שבסופו של דבר יכול לפגוע חלילה בפעוטות.
איציק שמולי: יחד עם זאת שאנחנו מברכים על מה שיש, אנחנו מצרים וכואבים על מה שחסר ואנחנו מבקשים מהוועדה לשקול בשנית את העמדה שלא לוותר על שיפור יחס התקינה, כיוון שמטרת המסגרות הללו זה לא רק למנוע פגיעה בילדים.
איציק שמולי: המטרה היא לייצר את האווירה או את התנאים שבמסגרתם נוכל לוודא התפתחות כמה שיותר טובה של הילדים.
איציק שמולי: יש פה הוויכוח התקציבי, גם אנחנו לא רוצים ולא מתכוונים להשית עלות כזאת על ההורים.
איציק שמולי: רק אני מסב את תשומת לבכם לעובדה הפשוטה שבימים האחרונים, כאשר רצו בתקופת המעבר למצוא מקורות תקציביים לכל מיני מטרות כאלו ואחרות, ועיני לא צרה באף אחד, ידעו בתוך הממשלה וגם בכנסת למצוא את המקור התקציבי.
איציק שמולי: אז בואו לא נעשה לעצמנו חיים קלים ונגיד לעצמנו שבמקרה של הגיל הרך לא נוכל לפתור את הסוגיה הזאת, ובגלל חוסר הוודאות זה יתגלגל ישירות על ההורים.
איציק שמולי: כאשר האוצר כמה ועדות מפה רצה למצוא פתרונות לגבי תביעות של חברי כנסת, הוא ידע לעשות את זה היטב בימים האחרונים, ואין שום סיבה שבמקרה של התקינה בגיל הרך אנחנו נקבל את הנחת העבודה שלו שזה יגולגל על ההורים.
יפעת שאשא ביטון: אדוני השר, אתה יושב במשרד ממשלתי, הכוח שלך הרבה יותר משל כולם פה.
יפעת שאשא ביטון: לבוא ולהגיד הכנסת תעשה את העבודה, האוצר יעשה את העבודה, הכול נחמד וטוב.
יפעת שאשא ביטון: איפה אתם במשרד הרווחה אומרים זה יהיה החלק שלנו בתוך הסיפור?
יוסף ג'בארין: במשך יומיים שלמים זה היה מוקד הדיון.
יוסף ג'בארין: רצינו להבטיח שבהחלט יש הכסף, יש התקציב.
יוסף ג'בארין: נציג האוצר כאן, והוא יכול להרגיע אותנו שזה לא יתגלגל על כתפי ההורים.
יוסף ג'בארין: יש 40 המיליון שהובטחו עם חקיקת החוק בכל שנה, ועוד אולי קצת כסף שיתייחסו אליו.
יוסף ג'בארין: אבל לצערנו עד כה לא משרד האוצר ולא משרד הרווחה הרגיעו אותנו שאכן לא יהיו כאן עלויות נוספות על ההורים, ומכאן בא כל הדיון הזה למה לא לשפר את התקינה בכיוון המוצע.
יוסף ג'בארין: החשש עדיין קיים, אלא אם עכשיו תרגיעו אותנו שיש התפתחויות.
אנדרי קוז'ינוב: אם תרשה לי עוד הערה אחת, תוך כדי הדיון אני מקבל הערות מהשטח.
אנדרי קוז'ינוב: אומרים לי שבגלל הקורונה ובגלל כמות הילדים הקטנה יחסית, מכיוון שאנשים לא שולחים ילדים למסגרות אז במעונות נאלצים לאחד קבוצות גיל, ואז זה גם יוצר לנו בעיה.
איציק שמולי: אני לא מכיר דבר כזה.
הודיה הומינר רוזנבלום: הנתונים שנאספו הם בין הסגרים, הם לא בתקופה של הסגרים.
אנדרי קוז'ינוב: אנחנו יודעים שבמשך חודשים כמות הילדים בגנים קטנה.
אנדרי קוז'ינוב: מה שאומרים בעלי המעונות, שהם נאלצים לאחד קבוצות גילאים במעונות יחסית גדולים, כדי להישאר רווחיים יחסית, או להיות עם הראש מעל המים.
אנדרי קוז'ינוב: למשל, גילאים נמוכים עם גילאי הביניים.
אנדרי קוז'ינוב: ואז יחס מטפל לתינוקות או מטפל לילדים משתנה, כי אתה לא יכול להחזיק את אותה כמות אנשים.
הודיה הומינר רוזנבלום: במסגרת התקנות הצענו להחיל את הכלל שקיים היום גם במעונות הסמל, שמאפשר קבוצות מעורבות.
הודיה הומינר רוזנבלום: דיברתי על זה גם בזמנו, שיש התייחסויות מקצועיות לזה שיש חשיבות בהפרדה הגילאית בין הקבוצות.
הודיה הומינר רוזנבלום: אבל מתוך ההתייחסויות של השטח והבנה של הצורך לפעמים במעונות קטנים שיש גילאים שונים, או בסיטואציות כאלה שרוצים לאחד קבוצות, אנחנו כן מאפשרים את זה.
הודיה הומינר רוזנבלום: יחס התקינה צריך להישמר בצורה משוקללת.
הודיה הומינר רוזנבלום: זאת אומרת, אם יש לך שלושה תינוקות בגיל קטן, שלושה בגילאים יותר גדולים, אתה מחשב כמה יחס התקינה ביחס לכל שלושה ילדים, ויחס התקינה משתנה בהתאם לגילאים בפועל של הילדים.
הודיה הומינר רוזנבלום: אתה לא צריך להתכנס לאיזושהי שכבת גיל ספציפית.
אנדרי קוז'ינוב: זאת הערה חשובה.
קארין אלהרר: אפשר להבין מה בסוף?
קארין אלהרר: דיברנו, דיברנו, דיברנו, יש תוספת תקציב?
יוסף ג'בארין: נציג האוצר כאן.
יוסף ג'בארין: בינתיים אני יכול להבין את השר כמי ששם את הכדור במגרש של האוצר, אז אני חושב זה הוגן לאפשר ממך, איציק דניאל, התייחסות.
יוסף ג'בארין: אני יכול רק להגיד שאנחנו ניסינו במהלך כל השעות של הימים האחרונים למצוא את המקור התקציבי הזה, ללחוץ כמה שאפשר.
יוסף ג'בארין: להגיד לך את האמת, כבוד השר, לא עלה בידינו חוץ מלהבטיח אותו תקציב להכשרות ולהדרכות שכשלעצמו הוא משהו משמעותי.
יוסף ג'בארין: אבל לגבי התקינה מדברים על מאות מיליונים, ובינתיים זו משוכה שלא הצלחנו לעבור.
איציק שמולי: קודם כל, שלא יובן לא נכון, אין לי טענה לאף אחד.
איציק שמולי: כל אחד פה עושה את מלאכתו ואת עבודתו.
איציק שמולי: אבל נשמעה פה טענה כלפי המשרד.
איציק שמולי: המשרד נמצא בתוך ממשלה שלצערי מתקשה מאוד לתפקד מסיבות ברורות ומובנות, אין תקציב ולכן אין בכלל דיון על מה שנכנס לבסיס התקציב, גם בסעיפים של הגיל הרך, גם בסעיפים אחרים.
איציק שמולי: אנחנו במשך חודשים ארוכים נאבקנו בתוך הממשלה, והסיפור הזה של חובת היוועצות היה רק דוגמית קטנה להמחיש לוועדה מול איזו משוכה גבוהה וקשה ונחושה אנחנו עמדנו בתוך הממשלה, כשבחוץ כולם מגלגלים עיניים לשמים מהממשלה ואומרים: אנחנו בעד הגיל הרך, ובתוך החדר עושים מאמצים עילאיים לסכל את הקידום של התקנות.
איציק שמולי: לבקשת הוועדה ולדרישת הוועדה, וגם מתוך זה שזו אחת משלוש המטרות החשובות ביותר שנמצאות על השולחן שלי בקדנציה הזאת, דחפנו במלוא הכוח את התקנות האלה קדימה ושמנו על שולחן הוועדה תקנות שיש בהן ממש, שאנחנו מאמינים שיש בכוחן לחולל מפנה של ממש, ועשינו את זה תוך כדי זה שגם חטפנו לא מעט התקפות.
איציק שמולי: אני לא אפתח את כל ההיסטוריה הזאת, אבל לצערי לא פעם ולא פעמיים חלק מההתקפות הופנו גם לכיוון משרד הרווחה שלא בצדק.
איציק שמולי: אתם קיבלתם דוגמית קטנה בדיון הראשון פה עם חובת ההיוועצות לגבי איזה חוסר תום לב, עם אילו קשיים בתוך החדר התמודדנו, כאשר גורמים אחרים בתוך הממשלה ניסו לשים רגליים ולסכל את העברת התקנות בכלל לכנסת.
איציק שמולי: אתם מדברים איתי על תקציב?
איציק שמולי: אתם זוכרים שלפני כמה חודשים, בהסתייגות בוועדת הכספים הוכנסו 700 מיליון שקל לתוך חוק?
איציק שמולי: חלקכם פה חברי כנסת לא מהיום.
איציק שמולי: אתם יודעים שהכנסת רשאית בחוק לקבוע גם שיש עלות שמגולגלת בסופו של דבר על המדינה.
איציק שמולי: זה לא החוק הראשון שאנחנו נוכל לעשות את זה פה.