GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגי רזניק: אני באמת פקיד ממונה ואני אשתדל לענות עניינית: אז פעם אחת – לא בתחום הסמכות המיידית, מה שנקרא, לטפל בהזנה ולכן לא נדרשנו לנושא עד היום.
חגי רזניק: - - כחלק מההידברות בינם לבין אוסאמה, אנחנו מוכנים לתת גם את כוח האדם הפרוס שלנו, גם את האופרציה, גם את הידע מתוך תשוקה אמתית לסייע בתוך הדבר הזה ומעבר לזה, אנחנו משרד לחיזוק לילדים.
חגי רזניק: הכוח של הקהילה לסייע באירועים כאלה של הסעדה, של מצוקה, הוא כוח עצום.
חגי רזניק: על הבסיס הזה אנחנו מציעים להיות שחקן מרכזי בתוך שולחן רחב.
חגי רזניק: זה הכל.
חגי רזניק: אגב, אני הצעתי לך, אדוני היושב-ראש, להגיע לוועדה הזאת, כשאנחנו מביאים תכנית אופרטיבית מפורטת.
חגי רזניק: היום אנחנו מציגים כיווני פעולה וזה בסדר גמור שביקשת כבר לשמוע את הרצון בשלב הראשוני וכולי, וכמובן שכיבדנו את זה, השרה כיבדה את זה וגם אני ביצעתי את ההנחיה של השרה על-מנת למצוא את המענים ואת הסעדים ואת התרופות לתת לזה מענה אבל זה לא...
יוסף ג'בארין: חגי, הכיוון שלנו הוא בעוד חודש לקיים עוד דיון המשך.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שהמצב הבריאותי עד אז ישתפר.
יוסף ג'בארין: רצינו גם שתהיה שותף לדיון הזה כדי להקשיב אתנו לשיח עם המשרדים האחרים, וכך זה יהיה חלק מהמאמצים שלנו לקדם את הנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אז בהחלט חשוב לנו שגם אתה וגם השרה תהיו שותפים לדיון מתוך תקווה לחפש ביחד פתרונות לנושא.
יוסף ג'בארין: תודה חגי, אתה ממשיך אתנו ואפשר גם להתייחס בהמשך.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שאני שמח היום שגם נשמע בדיון את שחקן הכדורגל עידן ורד.
יוסף ג'בארין: עידן הוא קפטן בית"ר ירושלים, ואני אומר שאני שמח אז אני אומר כגילוי נאות שאמנם אני בעצמי אוהד הפועל אום אל-פאחם בליגה הלאומית ואולי של בני סכנין בליגת העל אבל באמת חשובה לנו היוזמה של עידן, שלקח השראה מכוכב הכדורגל של מנצ'סטר-יונייטד, מרקוס רשפורד, והוא נרתם בחודש האחרון למאבק לקידום מפעל ההזנה של משרד החינוך ולמען זכותם של התלמידים בביטחון תזונתי.
יוסף ג'בארין: אני מצאתי לנכון גם להגיד כמה מילים על מרקוס רשפורד ועל היוזמה שלו כי באמת זה מודל ראוי להערכה מבחינת האחריות החברתית – רשפורד גדל בבית עני במנצ'סטר ולמה בבית ספר עני ביותר, שכמות הילדים שם שזקוקים לארוחות בבית הספר הייתה כפולה מהממוצע הארצי ביישוב שלו.
יוסף ג'בארין: כמובן שלימים הוא גדל להיות הכוכב הבלתי מערוער אולי של מועדן מנצ'סטר-יונייטד, ובימי הקורונה רשפורד חשב איך הוא יוכל לסייע לאנשים שגדלים בתנאים קשים שבהם הוא בעצמו גדל.
יוסף ג'בארין: הוא פנה לחברי פרלמנט, תרם כסף בעצמו, הפעיל לחץ על ראש ממשלת בריטניה, בוריס גו'נסון, שבסוף אכן נכנע לפניות הללו וגם הפרלמנט הבריטי שינה את החוק ככה שהוחזרה קרן התמיכה ביותר ממיליון ילדים עניים ברחבי בריטניה.
קארין אלהרר: בקרוב אצלנו.
יוסף ג'בארין: זהו.
יוסף ג'בארין: אני אומר שזה לא צריך להיות מפתיע ולא צריך להיות חריג.
יוסף ג'בארין: אני גם מאמין שלספורט יש תפקיד חשוב בתיקון החברתי בעידוד ערכים של דאגה לחלש, סולידריות חברתית ולכן יוזמות כאלה ראויות להערכה, ובקרוב אצלנו לכל הספורטאים בכל הענפים.
יוסף ג'בארין: אז אולי נשמע את עידן ורד.
<< דובר >> עידן ורד: בקצרה – זה נושא מאוד כואב ואני אומר את זה גם בתור אבא.
<< דובר >> עידן ורד: יש כיום קרוב ל-400,000 ילדים שלא זוכים לאוכל, שעל פי החוק מגיע להם.
<< דובר >> עידן ורד: מפרוץ הקורונה, מחודש מרץ ועד היום - אנחנו בחודש נובמבר, שמונה חודשים – 400,000 ילדים לא זוכים לאוכל בגלל עניין בירוקרטי ולא כלכלי.
<< דובר >> עידן ורד: אני חוזר – בירוקרטי ולא כלכלי.
<< דובר >> עידן ורד: זה מקומם וזה מכעיס.
<< דובר >> עידן ורד: בסגר הראשון לא שמנו לב לזה.
<< דובר >> עידן ורד: בסגר השני גם לא.
<< דובר >> עידן ורד: אנחנו לקראת סגר שלישי ומי יודע מתי הקורונה תסתיים, ולאותם ילדים אין מה לאכול.
<< דובר >> עידן ורד: אני שומע שיח רב על זה שיש בעיות לכל מיני תלמידים דרך הזום בלימודים – יש כאלה שלא יכולים ללמוד כי הם רעבים.
<< דובר >> עידן ורד: ילד רעב לא יכול ללמוד.
<< דובר >> עידן ורד: אני כבר פועל חודשיים, שלושה עם כל מיני אנשים טובים, ביניהם חברת הכנסת קארין אלהרר.
<< דובר >> עידן ורד: אנחנו פועלים והוצאנו מכתב למשרד החינוך ולרווחה והם לא ממש הקשיבו לנו.
<< דובר >> עידן ורד: בימים האחרונים קיבלנו מהם איזה שהוא משוב ביזיוני על-כך שהם עושים סקר, מה שאומר ששמונה חודשים יש חצי-מיליון ילדים רעבים ואף אחד לא יודע על זה, אף אחד לא אומר מילה.
<< דובר >> עידן ורד: אני, בתור תושב במדינה שלנו, בישראל, הסטארט-אפ ניישן, הכלכלה, מלחמות, מה לא?
<< דובר >> עידן ורד: לא יכולים למצוא איזו שהיא דרך או נוסחה למשהו בירוקרטי כדי שלכל אותם ילדים יהיה מה לאכול?
<< דובר >> עידן ורד: אז אני חוזר ואומר שאנחנו פועלים ועושים הכל בכל הרשתות, בכל הפלטפורמות.
<< דובר >> עידן ורד: אני מקווה מאוד שזה לא ייפול בין הכיסאות וזה יגיע למי שזה צריך להגיע, ואני מאוד מקווה שלאותם ילדים יהיה מה לאכול.
<< דובר >> עידן ורד: תודה רבה לכם.
יוסף ג'בארין: תודה, עידן.
יוסף ג'בארין: זו באמת יוזמה ראויה להערכה ותאמינו לי, לא משנה באיזו קבוצה אנחנו תומכים.
יוסף ג'בארין: בסופו של דבר, הניצחון של הספורט, הניצחון האמתי הוא כאשר הספורט תורם לתיקון החברתי.
יוסף ג'בארין: אז תודה על המעורבות החשובה הזאת.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.
אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חברתי קארין, אני באמת מברך אותך על ההתמדה בהצגת והעלאת הנושאים החשובים.
אוסאמה סעדי: אנחנו היינו לפני חודש, חודש וחצי – זה דיון המשך – והעלינו את הנושא הזה ואני לא רוצה לקחת את זה לפן הפוליטי אבל אי אפשר בלי זה, כאשר אנחנו רואים משרד – אני לא יודע מה שמו של המשרד, עם כל הכבוד – מה זה קשור העניין הזה של מפעל הזה של ילדים בבתי ספר?
אוסאמה סעדי: זה היה קשור עם משרד החינוך - -
יוסף ג'בארין: זה קשור למשרד החינוך, והם הדוברים הבאים.
אוסאמה סעדי: אז ברגע שיש יותר מדי טבחים – אנחנו יודעים שהאוכל מתקלקל.
אוסאמה סעדי: לכן, אני אומר: משרד הרווחה, משרד החינוך, המשרד לקידום קהילתי וכל הדברים האלה, ובינתיים המצב הוא שבמשך כמה חודשים העניין הזה לא מתקדם ולא מיושם, במיוחד שיש תקציב.
אוסאמה סעדי: אז אנחנו יודעים שהרבה פעמים אומרים לנו שאין מקור תקציבי, אין תקציב, לא תקציב שנת 2020, לא תקציב שנת 2021 אבל פה מדובר בתקציב קיים.
אוסאמה סעדי: ולכן, אני שואל ותוהה וזועק את זעקתם של אותם מאותם-אלפי ילדים שלא מקבלים את הנה החמה מכל מיני סיבות בירוקרטיות.
אוסאמה סעדי: זה מביש לדבר על זה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, ולכן אני מבקש ממך, ואני סומך עליך כבוד היושב-ראש, שאתה תדע לשים את הדברים בפני משרדי הממשלה.
אוסאמה סעדי: באשר ליוזמות של הכדרוגלנים – אני, כחובב כדורגל, כחובב של מנצ'סטר ושל רשפורד – מגיע לו כל הכבוד, עם כל הביקורת שיש לנו כלפי בית"ר וכלפי הגזענות הידועה לשמצה של האוהדים הידועים לשמצה "לה-פמילייה" אבל כאשר יש יוזמה מבורכת, גם אם זה שחקן של בית"ר ירושלים - -
קארין אלהרר: הוא מקסים.
אוסאמה סעדי: - - עידן ורד, אנחנו אומרים לו שאפו, כל הכבוד והלוואי וכל השחקנים יירתמו למפעל הזה.
קארין אלהרר: אמן ואמן.
יוסף ג'בארין: כמובן שהפנייה שלנו היא למשרד החינוך, בתור המשרד שזה באחריותו הישירה, הנושא של מפעל ההזנה בבתי הספר.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להדגיש שבשבוע האחרון ציינו את יום זכויות האדם בכנסת, ובדיון שהיה לנו במליאה, השרה לחיזוק קהילתי הציעה את סיוע המשרד גם בנושא הזה ומכאן גם חשיבות התיאומים האלה בין כלל המשרדים שיכולים בהחלט לסייע.
יוסף ג'בארין: נציג משרד החינוך, מי ידבר מטעם המשרד?
חיים הלפרין: שלום לכולם.
יוסף ג'בארין: שלום חיים.
יוסף ג'בארין: היית אתנו בדיון הקודם ומאז חלפו מספר שבועות.
יוסף ג'בארין: אנחנו חוזרים לדיון הזה מפאת חשיבותו ומקווים לבשורות טובות.
חיים הלפרין: אני מודה שהצלחתי להתבלבל.
חיים הלפרין: בדיון הקודם, רח"ל הציגו שהם מציעים כגוף מתכלל מטעם משרד הביטחון וכל משרדי הממשלה.
חיים הלפרין: בדיון הזה מציע המשרד לחיזוק חברתי קהילתי, כשבעצם את הלקוח העיקרי קרי – מה קורה ברשויות המקומיות שפיקוד העורף מחובר אליהן ונותן מענה בהתאם לצרכים שהרשויות נזקקות להן – אף אחד לא שומע, אף אחד לא שואל.
חיים הלפרין: כלומר, יש פה דיון שהוא במהותו בעיני מאוד חשוב.
חיים הלפרין: אני עדכנתי אתכם בישיבה הקודמת שהממשלה החליטה שגם משרד הרווחה לא עוסק בחלוקת אוכל, גם משרד החינוך לא אלא הסמכות תעבור לפיקוד העורף, ופיקוד העורף דיווח שיש לו מכרזים ויש לו ארגזי מזון ויש לו תהליכי עבודה שהוא עושה מול הרשויות המקומיות, ובהתאם לזה הוא מספק את מה שהוא יודע לתת בממשק הזה.
קארין אלהרר: אז כל הילדים מקבלים?
חיים הלפרין: אני מדבר על מקומות שבהם – אני אומר שבמהות, תכנית ההזנה נותנת מענה בעיקר לבתי ספר בערים היותר חלשות.
חיים הלפרין: המדינה – קרי, הממשלה – בחרה שהתהליך שיעבוד אחרי הסגר הראשון שבו עשינו פרויקט מדהים יחד עם משרד הרווחה והרשויות המקומיות בחלוקת מזון גם לקשישים וגם לנוער בסיכון וגם לילדים זכאים – ואת זה סיפרתי לכם בדיון הקודם – אני לא יודע מה קרה בתהליך הבדיקה בדיון הזה.
חיים הלפרין: אנחנו באותו מקום ורק עושים עוד סיבוב - - - כי בעצם אולי כן קורה.
יוסף ג'בארין: לא, לא, זה לא עוד סיבוב ואני אחדד את הדברים.
יוסף ג'בארין: אגב, כל מי שהזכרת נמצא בדיון והוא יתייחס כפי שאתה תתייחס.
יוסף ג'בארין: השאלות שלנו מאוד ברורות, חיים - -
חיים הלפרין: רק שנייה, עוד הערה אחת - -
יוסף ג'בארין: חיים, אתה תעיר אחר-כך רק תשמע אותי - -
חיים הלפרין: אני רוצה להגיד עוד משהו - -
קארין אלהרר: תן לו לדבר.
קארין אלהרר: לא, אבל היושב-ראש מדבר.
חיים הלפרין: אני מבקש להגיד שהילדים חוזרים ללימודים – אני מבקש להגיד שכיתות ה'-ו' חוזרות ללימודים באותם מוסדות - -
קארין אלהרר: ומה יהיה בסגר השלישי?
חיים הלפרין: - - וההזנה חוזרת באופן אוטומטי לכל אותם ילדים.
יוסף ג'בארין: קודם כל, התפקיד שלנו זה גם להסתכל קדימה.
יוסף ג'בארין: חלפו שמונה חודשים, היינו בסגר שני, השאלות שלנו מאוד ברורות: אתה אחראי על מפעל ההזנה במשרד החינוך.
יוסף ג'בארין: המפעל הזה, במסגרתו יש כ-400,000 ילדים זכאים למנה חמה.
יוסף ג'בארין: היה הסגר הראשון והבנו לפי הנתונים שהיו לנו קודם - -
קארין אלהרר: שהוא נתן.
יוסף ג'בארין: - - שאין לכם נתונים.
יוסף ג'בארין: ההערכה הייתה שזה פחות מ-20,000.
יוסף ג'בארין: היום אני שואל אותך, אנחנו באמצע סגר שני, הילדים תכף חוזרים ואגב לא כולם – בערים האדומות, אני בא מאום אל-פאחם, הם לא יחזרו, הם יישארו בבית וכך בהרבה מקומות.
יוסף ג'בארין: האם יש לך כיום – אנחנו ביקשנו סנכרון של מידע בין משרד החינוך משרד הרווחה והשלטון המקומי.
יוסף ג'בארין: אנחנו רצינו לדעת – מתוך אותם 400,000 זכאים, מה קורה אתם?
יוסף ג'בארין: האם אתה, בתור נציג משרד החינוך, האם אתה יודע שהילדים האלה שהיו באחריות משרד החינוך ועדין באחריות משרד החינוך – מה קורה אתם בתקופת הסגר?
יוסף ג'בארין: האם הם קיבלו?
יוסף ג'בארין: שאלה שאמורה להיות לא מורכבת.
יוסף ג'בארין: האם מישהו יודע - -
קארין אלהרר: פעם שעברה אמרו 90,000.
יוסף ג'בארין: - - זה הנתונים שאני מבקש לדעת – האם מישהו יודע האם לילדים האלה הגיעה מנה חמה או לא, או שפשוט חיכיתם שהם יחזרו ואז עוד פעם לחדש כי הדרישה שלנו הייתה להבטיח מערך לוגיסטי כי התקציבים קיימים כדי להגיע לאותם ילדים ששוב, חלקם עדין בבתים.
יוסף ג'בארין: חיים?
קארין אלהרר: הוא לא אהב את השאלה אולי?
יוסף ג'בארין: בינתיים יש קושי לתקשר.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שהשאלה לא הייתה קשה מדי ואז.
יוסף ג'בארין: .. ננסה לחזור לחיים.
יוסף ג'בארין: משרד העבודה והרווחה, בני צדוק, יועץ המנכ"ל, בבקשה.
בנימין צדוק: אהלן.
יוסף ג'בארין: אתה אתנו מהתחלה אז תודה רבה.
יוסף ג'בארין: דיון קשה.
בנימין צדוק: אכן דיון קשה, אדוני היושב-ראש, אבל אני רוצה להגיד שאנחנו לא פועלים בריק.
בנימין צדוק: זאת אומרת אנחנו, כמשרד הרווחה, אני מבין שהנושא של הדיון פה הוא הילדים אבל אני חושב שמשרד הרווחה מסתכל על המכלול, מסתכל על התא המשפחתי כולו והילדים בתוכו, ואני חושב שבסך הכל, מתחילת הסגר, מתחילת משבר הקורונה, נעשה המון בתחום ההזנה, בתחום הביטחון התזונתי.
בנימין צדוק: רק לסבר את האוזן – קרוב לחצי מיליארד שקל הוקצה ב-2020 - -
קארין אלהרר: בן, דבר אתנו במספרי ילדים, לא בכספים.
בנימין צדוק: תראי, סדר גודל של 35,000 ילדים ונוער בסיכון – אני אומר במנותק ממה שאנחנו עושים באופן כללי למשפחות.
בנימין צדוק: זאת אומרת, מענה ייחודי לילדים ונוער בסיכון הוא 35,000, זה המספר.
קארין אלהרר: וזה מסונכרן עם החינוך?
יוסף ג'בארין: סליחה, אלה במסגרת המוסדות או המסגרות של נוער בסיכון או שזה...
בנימין צדוק: זה שילוב של השניים – זה שילוב של הילדים שלא מקבלים מענה במסגרת ההזנה אבל הם ילדי רווחה פלוס ילדים חסרי עורף משפחתי, שלא בהכרח היו במוסדות החינוך.
יוסף ג'בארין: 35,000.
בנימין צדוק: אני רק מחדד שבאותם בתים לא רצינו ליצור מצב שיש ילד שמקבל ושאר המשפחה לא, ודאגנו שכל התא המשפחתי יקבל את המענים לגבי אותם 35,000 ילדים.
קארין אלהרר: אבל זה לא בהכרח הילדים של החינוך.
יוסף ג'בארין: אז בן, שאלה שרציתי שגם חיים יתייחס אליה כי לא הייתה התייחסות מפורשת בדיון הקודם ואני מעלה אותה בפניך, שנבין מה הפרספקטיבה של המשרד – הרי אותם ילדים, זכאי חוק מנה יומית חמה – הרי הם מוכרים, הם ידועים עם השמות ועם מוסדות החינוך שלהם.
בנימין צדוק: נכון.
יוסף ג'בארין: השאלה האם הייתה פעולה של סנכרון בין משרד החינוך, מחלקות הרווחה ומשרד העבודה והרווחה כי שוב, אותם ילדים – אנחנו מכירים אותם, המערכת מכירה אותם.
יוסף ג'בארין: האם הייתה עבודה משותפת כי יכול להיות שה-35,000 שאתה מתייחס אליהם, יכול להיות שזאת עוד תוספת לאותם 400,000, יכול להיות שהם בתוכם.
יוסף ג'בארין: האם הייתה פעולה של תיאום?
בנימין צדוק: קודם כל, הם חד-משמעית בתוכם.
בנימין צדוק: דבר שני, אני חושב ששיתוף הפעולה עם חיים הלפרין ממשרד החינוך היה מופלא, לפחות בתחילת הדרך של משבר הקורונה.
בנימין צדוק: אני 12 שנים כמעט במערכת, אני חושב שזה אחד משיתופי הפעולה היותר יוצאי דופן שיצא לי לראות.
בנימין צדוק: אני חושב שמדיניות הממשלה עברה למתכונת אחרת ואני אנסה להסביר: אני חושב שבאיזה שהוא מקום כוח האש של הרשויות המקומיות ושל המתנדבים, שהם מי שביצע בשטח את החלוקה – כוח האש הזה התדלדל.
בנימין צדוק: לאט לאט הבנו שמאוד קשה לשלטון המקומי לשאת בעצמם בנטל.
בנימין צדוק: כן הייתה פה עבודה מאוד יפה של פיקוד העורף שסייע במטלה הזאת אבל מהר מאוד הבנו שצריך לעבור למתכונת אחרת.
בנימין צדוק: ואז עברנו לסלים גמישים לרשויות המקומיות, ולצורך העניין העמדנו - - - לרשויות המקומיות או יותר נכון ל - - - ושירותים חברתיים ברשויות המקומיות - - - כי יש להם תקציבים שהם יכולים לספק בתקציבים האלה סלי מזון - -
בנימין צדוק: למיטב ידיעתי רק 18,000 מתוכם.
בנימין צדוק: היתר זה ילדי פנימיות שלנו, זה ילדים חסרי - - - שנמצאים במסגרות שהן לא מסגרות החינוך הפורמליות.
קארין אלהרר: אבל פנימיות זה חלק מהעניין, הם בבתי ספר.
בנימין צדוק: אני אומר שלקחנו ילדים צעירים, נוער בסיכון – בסך הכל 35,000 קיבלו, שמתוכם רק 18,000 נספרו בתוך - -
קארין אלהרר: בתוך ה-90,000.
קארין אלהרר: אוקי.
יוסף ג'בארין: אולי נחדד את זה – אותם 35,000 במסגרת ה - - - - – מה החלוקה?
יוסף ג'בארין: 18,000...
בנימין צדוק: 18,000 ילדים נספרים בתוך מפעל ההזנה של משרד החינוך והיתרה זה ילדים שתחתינו, אם במסגרות שהן א-פורמליות אבל לא ילדים שקיבלו עד כה במערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: ומה אתה יודע על יותר מ-95% שנותרו, שהיו זכאים לארוחה במסגרת מפעל ההזנה של משרד החינוך – מה קורה אתם?
בנימין צדוק: אז שוב, אני רוצה להגיד שאנחנו סיפקנו מתחילת משבר הקורונה ועד ליום זה מעל שישה מיליון מנות.
בנימין צדוק: זה מנות שאולי לא נספרות בתוך מפעל ההזנה של משרד החינוך אבל הן חד-משמעית הולכות לאוכלוסיית רווחה.
בנימין צדוק: זה נתון שאני חושב שאי אפשר להתעלם ממנו.
בנימין צדוק: זה שאנחנו מספקים למשק בית סיוע כזה – זה חד-משמעית אומר שאותו ילד בסיכון מקבל מזון.
קארין אלהרר: בסדר, אבל זה לא האחריות שלהם.
בנימין צדוק: קארין, חילקנו מנות חמות.
יוסף ג'בארין: אין ספק, זו פעילות מאוד חשובה.
יוסף ג'בארין: הניסיון שלנו בדיון זה לעמוד על מצבם של אותם ילדים שהיו זכאים.
יוסף ג'בארין: אז מה שאתה אומר – שיכול להיות שיש ילדים שנכללו בפעילות הכוללת של אספקת מזון למשפחות אבל כנראה שאין נתונים ברורים או מדויקים או שאין נתונים שמוכרים לגבי - -
קארין אלהרר: הוא אומר 18,000.
יוסף ג'בארין: הוא וגם אנחנו לא יודעים מה קורה עם השאר.
קארין אלהרר: כי זו לא אחריות שלו.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שיש כאלה שמקבלים במסגרת הכללית ויכול להיות שיש כאלה שאף אחד לא מגיע אליהם.
קארין אלהרר: הרי הרשימה של ה-420,000 נמצאת במשרד החינוך.
קארין אלהרר: הוא יודע להגיד על 18,000 מתוכם.
קארין אלהרר: לגבי היתר, מי שצריך לתת את הדעת זה משרד החינוך.
בנימין צדוק: אני יודע להצביע בוודאות על מעל 100,000 בתי אב שקיבלו מענה בתקופת הקורונה – מענה בהזנה, בביטחון תזונתי ממשרד הרווחה בשיתוף עם משרד החינוך, בשיתוף עם גורמי מגזר שלישי – בכל הפרויקטים והתכניות שעשינו עד היום מתחילת משבר הקורונה נגענו במעל 100,000 בתי אב.
יוסף ג'בארין: אבל השאלה שנרצה שחיים יענה עליה היא האם יש חפיפה כאן?
יוסף ג'בארין: כמה מתוכם הם באמת אותם ילדים או שמדובר כאן על משפחות חדשות, מה שמשאיר מאות-אלפי ילדים מחוץ למסגרת של מערך ההזנה.
יוסף ג'בארין: זו השאלה העיקרית לפחות בדיון הזה.
יוסף ג'בארין: חיים חזר?
קריאה: לא, יש לו בעיה בתקשורת.
יוסף ג'בארין: בני, תרצה להוסיף?
בנימין צדוק: לי היה חשוב להדגיש שאני מבין שהנושא של הדיון הוא ילדים אבל המשרד עשה, עושה וממשיך לעשות בתקופת משבר הקורונה, פתרונות ותכניות ופעילויות ושוב, עם דגש על תחום ההזנה ותחום הביטחון התזונתי – רק עכשיו אנחנו עובדים על פעימה שלישית עם הקרן לידידות, שאנחנו מספקים בה תקציב גמיש לרשויות שמשמש בדיוק לצרכים האלה, וזה מגיע לאותן משפחות שקיבלו את ההזנה תחת משרד החינוך.
בנימין צדוק: צריך להבין שיש פה חפיפה וזה לא בהכרח אוכלוסייה שנפלה בין הכיסאות, זו אוכלוסייה - -
יוסף ג'בארין: כן, אבל אנחנו לא רוצים הערכה, אנחנו רוצים את הנתונים הבדוקים כי אפשר היה להגיע לנתונים האלה.
יוסף ג'בארין: בני, בתשובת השר שקיבלנו בדיון הקודם הייתה התייחסות לתקציב של 700 מיליון שקל במשרד הפנים אולי, שאמור לסייע במאמצים של ביטחון תזונתי.
יוסף ג'בארין: הנושא מוכר לכם?
בנימין צדוק: קודם כל, אני חושב ששווה להפנות את השאלה הזאת למשרד הפנים.
בנימין צדוק: אנחנו מכירים את הכוונה.
בנימין צדוק: אני יודע שהם כן כוללים בפעילות שלהם או בכוונות שלהם גם קריטריונים של אוכלוסיות רווחה.
בנימין צדוק: אני לצערי לא יודע להיכנס לפרטים, זה לא משהו שאני מלווה.
יוסף ג'בארין: אוקי.
יוסף ג'בארין: נפנה למשרד הפנים בשאלה אז תודה בני, אני מקווה שאתה נשאר אתנו.
בנימין צדוק: כמובן.
בנימין צדוק: תודה לכם.
קארין אלהרר: תודה, בן.
יוסף ג'בארין: אני תכף אפנה לנציגת משרד הביטחון יעל שמחאי אבל בינתיים מיכל מנקס ממרכז השלטון המקומי ביקשה להתייחס לדברים שעלו.
מיכל מנקס: בוקר טוב.
מיכל מנקס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש על הדיון החשוב.
מיכל מנקס: אני רוצה קצת לדייק בפרטים: הרי נושא ההזנה והביטחון התזונתי על סדר היום גם של הוועדה וגם הולך ומתעצם לצערנו נוכח המצב אבל הדיון היום הוא ככל שאני מבינה, אמור להתקיים סביב חוק ארוחה יומית לתלמיד.
מיכל מנקס: וחוק ארוחה יומית לתלמיד – השר האמון על ביצועו הוא שר החינוך.
מיכל מנקס: יש את מפעל ההזנה שמפעיל משרד החינוך באמצעות זכיינים שיש לו, ולפחות לפי לשון החוק, שחזרתי ועיינתי בה – אמור המשרד בשיתוף הרשות המקומית וגם במימון חלקי של הדבר הזה, לחלק את הארוחה במוסד החינוכי.
מיכל מנקס: עכשיו, פה יש איזו שהיא בעייתיות כי על פניו, הארוחה לא נועדה לפי מה שאני מבינה מהחוק להשביע ילד רעב אלא היא נועדה להשביע ילד רעב כשהוא הולך לבית הספר, ויש פה איזו שהיא בעייתיות שאני חושבת שצריך לעשות תיקון חקיקה בעניין הזה או שהמשרדים יגדילו לעשות וימצאו פתרונות.
מיכל מנקס: אין הלימה, ככל שידוע לי, בין נתוני משרד החינוך, שנקבעים אגב לא על-פי ילדי רווחה, אין בכלל שיח עם הרווחה אלא על-פי מדד פיקוח בית-ספרי נקבע מי יהיה זכאי לארוחה, ולכן יש ילדים במוסד חינוך נתון שלא זקוקים בכלל לארוחה הזאת אבל מקבלים אותה, ויש ילדים במוסדות אחרים שהם רעבים וזקוקים לארוחה - -
יוסף ג'בארין: מיכל, לא ניכנס - -
מיכל מנקס: רגע, דקה – בהנחה שהנתונים כן - - -
יוסף ג'בארין: מיכל, לא ניכנס עכשיו לפרטי החוק וכדומה.
יוסף ג'בארין: אמנם לפי לשון החוק – אכן מדובר בילדים במוסדות החינוך ולכן אני יזמתי תיקון לחוק שיבטיח את הארוחה הזאת גם כשאין לימודים סדירים בתוך מוסדות החינוך אבל אנחנו מסכימים שמדובר בחוק חברתי-חינוכי חשוב ביותר.
יוסף ג'בארין: לא ניכנס עכשיו לדיון מי זכאי ומי לא – החוק קבע את הזכאות.
יוסף ג'בארין: לפי החוק, 40,000 ילדים נכללים בזכאות הזאת, ומה שחשוב לנו בדיון כיום הוא שאותה פגיעה באמת הביטחון התזונתי של אותם ילדים, שלמרות קיומו של התקציב הם לא קיבלו את אותה ארוחה למרות שזה דבר שהיה אפשרי.
מיכל מנקס: ברור.
מיכל מנקס: אני רוצה להשלים את הדברים.
יוסף ג'בארין: הילדים האלה ידועים ובשלטון המקומי הם גם אמורים להיות ידועים בשמות שלהם, במוסדות שלהם, בכתובת שלהם.
יוסף ג'בארין: השאלה האם השתפר המצב מאז הסגר הראשון?
מיכל מנקס: לא, הוא רק החריף ולכן אני לא סתם מחדדת את הבעייתיות שקיימת היום.
מיכל מנקס: הדבר הראשון שצריך לעשות, ובוא נאמר שאנחנו לא נעקוף את החוק אלא נתנהל למרות החוק – הדבר הראשון שחייבים לעשות זה באמת להתאים את הרשימות ושהרשות המקומית תקבל את רשימות התלמידים המוזנים, שתעשה את ההצלבה מול אגף הרווחה בתוך הרשות המקומית, הרי בטוח שיהיה כפל תלמידים שזכאים להזנה, ובהחלט נצטרך עזרה בחלוקה לבתים.
מיכל מנקס: אני רוצה להעלות פה בעיה אחרת – ילד שזכאי לארוחה במסגרת בית הספר לא חי לבדו, ויש להניח שחי במשפחה רעבה, ויש להניח שיש לו אחים שהם מעבר לגיל הזכאות.
מיכל מנקס: אז נאמר ונצליח להביא את הארוחה לפתח ביתו כי אין כרגע מערכת חינוך – האם זה נכון להביא מנה אחת למשפחה שאין לה ארוחה חמה לכל ילדיה, ובוודאי אני שמה בצד את ההורים.
מיכל מנקס: אז יש כאן בעיות שצריך לחשוב מה אנחנו עושים אתן ואיך אנחנו מאחדים שורות ויחד עם מפעל ההזנה של משרד החינוך מחברים גם את משרד העבודה והרווחה, שאמון על אותו ביטחון תזונתי.
מיכל מנקס: אנחנו לא יכולים להביא מנה אחת למשפחה רעבה.
מיכל מנקס: בכל מקרה, נעשה כל מה שצריך.
מיכל מנקס: אני שמחה לשמוע פה על שיתופי הפעולה בין כל המשרדים.
מיכל מנקס: ככל שתתגבש תכנית – אנחנו שם.
מיכל מנקס: אני מזכיר לכולם שמדובר בתושבים שלנו ואנחנו מכירים אותם ואנחנו רוצים לעזור ולדאוג להם.
יוסף ג'בארין: אבל האם הרשות המקומית באותם יישובים שנכללים בתכנית, במפעל ההזנה – האם הרשות המקומית יכולה להגיד איזה ילדים או אותם ילדים שהייתה מודעת לכך שמקבלים ארוחה חמה – לאיזה ילדים המפעל המשיך להגיע אליהם הביתה על-ידי גורמי הרווחה ולאיזה לא?
יוסף ג'בארין: זה נתון שהוא מאוד קריטי לדיון הזה.
מיכל מנקס: ככל שאני יודעת, מה שקרה מול הרווחה לא קשור במפעל ההזנה של משרד החינוך, ויש פה את הנציגים שיתקנו אותי.
מיכל מנקס: אנחנו מכירים את בתי הספר הזכאים לארוחה חמה, אנחנו יודעים ברמה שמית אפילו מי הם הזכאים.
מיכל מנקס: אני לא בטוחה שהייתה איזו שהיא הצלבה של הנתונים ואני לא יודעת כמה הגיעו המנות של אותו חוק לבתי התלמידים.
יוסף ג'בארין: אני חושב שזה בהחלט חמור וזה מה שמדאיג אותנו.
מיכל מנקס: אתה צודק אבל צריך שמשרדי מהממשלה יבואו עם ההיצע הזה.
מיכל מנקס: לא אנחנו הזכיינים של המכרז ולא אנחנו בעלי התקציב ולא אנחנו מפעילים את החוק אבל אנחנו בהחלט נתקדם ככל - -
יוסף ג'בארין: לא, אבל אם רשויות הרווחה בתוך היישוב יכלו לקבל את הנתונים ממחלקת החינוך על אותם ילדים ביישוב שזכאים לחוק וקיבלו עד לסגר הראשון – לבחון האם הארוחה הזאת מגיעה אליהם בין אם על-ידי משרד החינוך ובין אם על-ידי גורמי רווחה אבל לפחות להיות מודעים שהם ממשיכים לקבל גם בתקופת הסגר.
מיכל מנקס: זה קיים.
מיכל מנקס: זה קיים בכל רשות ורשות וידוע.
יוסף ג'בארין: אבל אין לך את הנתונים.
יוסף ג'בארין: הבעיה שאין מישהו שיכול להרגיע אותנו ולהגיד שהכל בסדר, אל תדאגו, כל אותם ילדים שהיו זכאים לפי ארוחה חמה מקבלים גם היום.
יוסף ג'בארין: אין מי שיגיד לי את זה.
מיכל מנקס: לא, בהחלט אין מי שירגיע משום שאני לא יודעת מה קורה עם המנות של משרד החינוך, אני לא מכירה את התפקיד של משרד הרווחה.
מיכל מנקס: אני יודעת שאזרחים פונים לרשות המקומית, ואני יודעת על תושבים רעבים שאין לי איך לסייע להם כי כמו שנאמר כאן התקציב נמצא אבל הוא לא מגיע ליעד.
קארין אלהרר: נו, אז מה עושים?
יוסף ג'בארין: את יכולה להעיד על מקרים של משפחות רעבות וילדים רעבים שפונים לרשויות המקומיות ואין להם מענים?
קארין אלהרר: כנראה שלא.
מיכל מנקס: סליחה, לא יכולתי לצאת מה"מיוט".
מיכל מנקס: אני אומרת שיש לנו פניות ויש לנו גידול בפניות לרווחה מסיבות מגוונות וגם בנושא של ביטחון תזונתי – בוודאי.
מיכל מנקס: אני לא יכולה להגיד לך איזה מענים ניתנו ואיזה לא.
מיכל מנקס: אני כן יודעת לומר שרבות מהעמותות שנוכחות כאן, בדיון, וגם כאלה שלא, עוזרות מרצון טוב ומכספי תרומות וממפעל ערכי ואנושי של אנשים בכל הרשויות.
מיכל מנקס: בכל הרשויות אנחנו נעזרים בהם וזה לא צריך להחליף את הממשלה בהחלט.
יוסף ג'בארין: תודה, מיכל.
יוסף ג'בארין: חיים חזר לזום.
יוסף ג'בארין: בבקשה חיים.
חיים הלפרין: כן, כבר חשבתי שזרקתם אותי מהדיון.
חיים הלפרין: ..
יוסף ג'בארין: ואני חשבתי ששאלתי שאלות קשות מדי ולא רצית.
חיים הלפרין: לא הבנתי, לא שמעתי אפילו את השאלות.
יוסף ג'בארין: אז בינתיים אני אחדד את הדברים אחרי ששמענו עוד דוברים נוספים:
יוסף ג'בארין: אנחנו מודעים לכך שלפחות 400,000 ילדים, תלמידים, זכאים או היו זכאים לפחות עד לסגר הראשון לארוחה חמה לפי חוק ארוחה יומית חמה, החוק מ-2005.
יוסף ג'בארין: מדאיג אותנו כיום שאנחנו לא שומעים, לא מקבלים נתונים, תמונת מצב, לגבי מה שקורה עם אותם ילדים היום, שאנחנו כבר בסגר השני, אנחנו אחרי סגר ראשון.
יוסף ג'בארין: בחלק מהיישובים הזכאים לאותו מפעל הזנה ביישובים שלהם – הלימודים עוד לא התחדשו, בעיקר היישובים האדומים, גם ביסודי או שהם נפתחים ונסגרים לסירוגין.
יוסף ג'בארין: מדאיגה אותנו העובדה שבינתיים אין גורם, אלא אם אתה תציל את הדיון הזה, שיכול להגיד לנו שמתוך אלה שקיבלו את הארוחה, אנחנו מגיעים אליהם עכשיו.
יוסף ג'בארין: הצלחנו סוף-סוף להגיע אליהם ואנחנו מבטיחים שהארוחה הזאת מגיעה אליהם גם כאשר הם לא מגיעים למוסדות החינוך, ובדרך כלל הם לא הגיעו למוסדות החינוך.
חיים הלפרין: אז אשמח לעדכן את הוועדה בזה שאנחנו אחרי הסגר הראשון יצרנו סוג של ממשק של חשיבה מחודשת על איך זה צריך להיראות אולי מהסגר הבא או במצב חירום כל שהוא, והתוצאה יחד עם משרד הרווחה אמרה את מה שאמרתי קודם, שפיקוד העורף הוא זה שלוקח אחריות.
חיים הלפרין: אבל אמרתי גם, ואני גם אומר את זה עכשיו בשמחה, שאנחנו נשתף פעולה עם כל גורם ברשות המקומית שייקח אחריות.
חיים הלפרין: אני רוצה להתחבר לדברים של - -
קארין אלהרר: הצלחתם להגיע ליותר מ-90,000?
יוסף ג'בארין: מה הנתונים העדכניים?
קארין אלהרר: בדיון הקודם אמרת שהגעתם בקירוב ל-90,000 ילדים בסגר השני.
חיים הלפרין: בסגר הראשון.
קארין אלהרר: לא, בסגר הראשון אמרתם פחות.
יוסף ג'בארין: תעדכן.
קארין אלהרר: תעדכן לכמה ילדים הגעתם?
חיים הלפרין: המושג "הגעתם" יכול להטעות.
חיים הלפרין: אני רוצה להבהיר - -
יוסף ג'בארין: כמה ילדים קיבלו בפועל?
יוסף ג'בארין: כמה ילדים מתוך אותם ילדים שהיו זכאים, שיש לכם את הרשימות שלהם, שאתם יודעים עליהם ויודעים איפה הם לומדים – כמה מהם קיבלו בפועל את המנה החמה בצל משבר הקורונה?
חיים הלפרין: אני חוזר ואומר שאנחנו, כמטה משרד החינוך, במודע לא מחפשים ולא סופרים ילדים ברמה השמית.
קארין אלהרר: עד כאן.
חיים הלפרין: המידע הזה, הנכון, המתאים, ואני גם מתחבר למה שמיכל אמרה לפני רגע – ילד לא נמצא לבד, הוא נמצא בבית שלו.
חיים הלפרין: אז החיבור הזה נעשה בממשק שעבד מצוין - -
קארין אלהרר: אם היה לו אוכל בבית, הוא לא היה צריך הזנה.
יוסף ג'בארין: היה ממשק, מה התוצר?