GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אסמהאן גבאלי: (מדברת בערבית).
יוסף ג'בארין: גב' גבאלי הצביעה על החשיבות של כלל מערך התמיכה במשפחות, זה לא רק מחשבים, זה תמיכה חברתית, תמיכה נפשית, תמיכה פסיכולוגית והיא הצביעה בדאגה על העלייה גם בדיווחים על האלימות המינית, על התעללות בילדים ועל מצב כלכלי מאוד קשה בקרב המשפחות ולכן היא אומרת שכמובן חשוב לספק מחשבים, אבל זה נותן פתרון רק באופן מאוד חלקי לכלל הצרכים של הילדים בתקופת משבר הקורונה והיא אומרת שהיא מסכימה עם הדברים שנאמרו על הצרכים בקרב החברה הערבית.
יוסף ג'בארין: שוקראן, אסמהאן.
יוסף ג'בארין: רציתי לדעת אם נמצאת איתנו ליאת אלרט מהחברה למתנ"סים?
יוסף ג'בארין: היא לא איתנו.
יוסף ג'בארין: לגבי השלטון המקומי, נועה חזרה?
יוסף ג'בארין: אוקיי, נועה לא איתנו, אז אני רוצה לסכם את דיון ההמשך הזה, אני מניח שאנחנו נמשיך לעקוב, כמובן אם הכנסת תאריך ימים אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושא ונקיים ישיבת המשך בעוד חודשיים-שלושה.
יוסף ג'בארין: אני אפתח ואומר ששמענו בדאגה ממר שלייכר, נציג ה-OECD, את הערכתו ואת הנתונים שמהם עולה שמדינת ישראל היא מבין המדינות המובילות במדינות ה-OECD בפערים בין תלמידים לפי מצב סוציואקונומי וגם בהתחשב בפערים לפי היישובים במצב סוציואקונומי גבוה לעומת יישובים במצב סוציואקונומי נמוך ואת דאגתו מכך שהקורונה בעצם החריפה את הפערים הללו שגם כך היו גדולים גם לפני הכניסה לתקופת המשבר.
יוסף ג'בארין: אני מודה בשם הוועדה למר שלייכר על ההשתתפות שלו.
יוסף ג'בארין: הוועדה כמובן קוראת לאימוץ ההמלצה שלו להשקיע את מרב המשאבים במקומות בהם בתי הספר המוחלשים, במקומות עם מצב סוציואקונומי חלש וגם את ההמלצה שלו על הצורך בלגבש תוכניות ייחודיות לחיזוק מערכת החינוך גם לתקופה שאחרי המשבר כי בתי הספר המוחלשים הם אלה שנפגעו הכי קשה ממשבר הקורונה ולכן יש גם צורך לגבש תוכניות ייחודיות לתמיכה במערכות המוחלשות.
יוסף ג'בארין: הוועדה בהקשר הזה מבקשת ממשרד החינוך את פירוט הפעולות לחלוקת אמצעי הקצה והתקשוב של בתי הספר, אני מקווה שנקבל אותם עוד היום או מחר כדי לעמוד על פרטי תמונת המצב כיום, אבל הוועדה שוב מצביעה על הפער המאוד גדול בין הצרכים בפועל, כפי שהם משתקפים בנתונים בפנינו מנציגי הארגונים השונים, פער בין הצורך בפועל לבין המענים הניתנים על ידי משרד החינוך.
יוסף ג'בארין: עדיין אנחנו מדברים על צורך של כ-400,000 אמצעי קצה.
יוסף ג'בארין: לפי מה ששמענו, גם לפי התוכנית של משרד החינוך וגם לפי התוכניות של המגזר השלישי המענים הם בסביבות ה-200,000, זה משאיר כ-200,000 תלמידים בלי מענה, עשרות אלפי תלמידים באופן מיוחד ביישובים הערביים בנגב.
יוסף ג'בארין: הוועדה מבקשת גם ממשרד התקשורת ליזום מהלך של מיפוי האזורים בהם אין תשתיות אינטרנט ויש קשיי קליטה וזאת תוך כדי פעילות נמרצת לשפר את התשתיות ולפרוס את כל התשתיות הנדרשות לרבות על ידי שימוש באמצעים הטכנולוגיים החדשים כדי להתגבר על בעיית התשתיות.
יוסף ג'בארין: האמצעים הללו קיימים והדרישה שלנו שמשרד התקשורת יפעל לכך שכל התלמידים יוכלו להיות מחוברים ללימודים מרחוק, אחרת גם אם יש להם אמצעי קצה בלי תשתיות הם לא יכולים להתחבר.
יוסף ג'בארין: ביקשנו גם ממשרד העבודה והרווחה לקבל את הנתונים לגבי תלמידים בחינוך הרגיל, אבל עם מוגבלויות שדורשות התאמות מיוחדות, לרבות באמצעי הקצה, אני מקווה שנקבל את הנתונים הללו בהקדם.
יוסף ג'בארין: נושא שעלה בדיונים קודמים ועלה גם היום, הצורך למנות מפמ"ר לתקשוב בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני מבין, לצערי, שהנושא הזה עוד לא התקדם.
יוסף ג'בארין: אז אנחנו נקיים דיון מעקב לגבי כל הנושאים שעלו כאן ואני מקווה שעד אז נוכל גם לשמוע בשורות טובות על התקדמות בתחומים הללו.
יוסף ג'בארין: שלום רב לכולם, אני פותח את הישיבה של הוועדה לזכויות הילד.
יוסף ג'בארין: היום יום שני, 7 בדצמבר, בנושא פגיעה בזכות לחינוך, בזכות לשוויון של התלמידים הערבים מכרמיאל, פגיעה שהתרחשה גם תוך הפנייה ובחסות לחוק הלאום.
יוסף ג'בארין: "כרמיאל, עיר יהודית, נועדה לבסס את ההתיישבות היהודית בגליל", כך נימק לפני שבוע הרשם הבכיר בבית המשפט השלום בקריות, את החלטתו למחוק עתירתם של תלמידים ערבים תושבי כרמיאל לגבי זכותם למימון ההסעות לבתי הספר שהם לומדים בהם מחוץ לעיר.
יוסף ג'בארין: אני מוסיף ומקריא לכם מה שכתב השופט: "הקמת בית ספר בשפה הערבית וכן מימון הסעות לתלמידים ערבים, לכל דיכפין ובכל אתר, עלול לשנות את המאזן הדמוגרפי ולפגוע בצביונה של העיר".
יוסף ג'בארין: השופט גם ביסס את החלטתו באופן מפורש על חוק הלאום.
יוסף ג'בארין: ככה הוא כתב: "סעיף 7 לחוק יסוד ישראל, מדינת הלאום של העם היהודי, קובע: המדינה רואה בפיתוח ההתיישבות היהודית ערך לאומי ותפעל על מנת לעודד ולקדם הקמה וביסוס שלה".
יוסף ג'בארין: תשימו לב עכשיו לציטוט הזה: "פיתוח ההתיישבות היהודית וביסוסה, הינו ערך לאומי המעוגן בחוק יסוד, יש בו כדי להוות שיקול ראוי ודומיננטי במערכת השיקולים העירונית, כולל לעניין הקמת בית ספר וקביעת מדיניות במימון הסעות אל מחוץ לעיר".
יוסף ג'בארין: פשוט הרשם הבכיר באופן המפורש ביותר רוצה להסתמך על חוק הלאום כדי להגיד שחוק הלאום נותן בעצם בסיס להדרת התלמידים הערבים, נותן בסיס לפגיעה בהם, לאפליה נגדם.
יוסף ג'בארין: אני מבין את המשפט הזה כאילו שהוא אומר, חברים, יש חוק הלאום ולפי החוק הלאום אפשר בעצם להגיד לתלמידים הערבים שהם לא ראויים ולא רצויים להיות בכרמיאל.
יוסף ג'בארין: ממש כך.
יוסף ג'בארין: אם הוא דואג למאזן הדמוגרפי, אז הפרשנות המעשית של מה שהוא אומר, שאתם לא רצויים כאן וחוק הלאום אומר את זה והעירייה יכולה להשתמש ולהסתמך על חוק הלאום כדי להצדיק יחס גזעני באופן מפורש.
יוסף ג'בארין: אנחנו ביקשנו לקיים את הדיון היום גם במקרה הספציפי שהגיע לבית המשפט, וגם בכלל בקושי בהתנהלות העירייה אל מול התושבים הערבים בכרמיאל.
יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על כ-500 תלמידים ערבים בכרמיאל.
יוסף ג'בארין: תושבי כרמיאל הערבים כיום מהווים 6%.
יוסף ג'בארין: אנחנו נשמע מהם גם לעניין הנושא הספציפי של החזר הסעות וגם לעניין הנושא העקרוני גם של הקמת בית ספר ערבי, בית ספר דו-לשוני.
יוסף ג'בארין: אין ספק שהדיון הזה מחזיר אותנו לאותו יום שחור בכנסת ב-19 ביולי 2018 כשנחקק חוק הלאום, ואז הזהרנו כולנו שהחוק הזה יכול לפתוח את הדלת להכשרה של מדיניות גזענית, מדיניות שמדירה את התושבים הערבים.
יוסף ג'בארין: זה לא חוק סמלי, זה לא חוק הצהרתי, אלא חוק מסוכן שפוגע בציבור הערבי ומעמיק את האפליה כנגדם.
יוסף ג'בארין: לדעתי זה גם דוגמא מאוד מפורשת לכך.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאסור לאפשר למדרון החלקלק הזה להתגלגל ולאפשר את הפגיעה הזו בתלמידים הערבים.
יוסף ג'בארין: אני מציע שאולי נעשה פינג-פונג, גם נשמע חברי כנסת אבל גם נשמע את נציגי התושבים.
יוסף ג'בארין: אני קודם כל רוצה להודות לכם שבאתם כל הדרך מכרמיאל ובועיינה מהצפון, להיות כאן בדיון החשוב.
יוסף ג'בארין: אני רוצה גם להודות לחבריי, חברי הכנסת שהגיעו לדיון.
יוסף ג'בארין: ברשותכם, אני אפתח לפי סדר ההגעה.
יוסף ג'בארין: ראיתי שסעיד אלחרומי היה הראשון.
יוסף ג'בארין: בבקשה, סעיד.
סעיד אלחרומי: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה על קיום הדיון החשוב הזה.
סעיד אלחרומי: ברוכים הבאים, החברים שהגיעו מהצפון, גם המשפחה וגם אנשים שמסייעים למשפחה.
סעיד אלחרומי: אדוני היושב-ראש, הרשם הזה הוא לא רק גזען, הוא גם טיפש.
סעיד אלחרומי: זה אדם גזען ובנוסף לכך שהוא גזען, הוא גם טיפש.
סעיד אלחרומי: הוא עבר על מספר חוקים.
סעיד אלחרומי: הזכות לחינוך היא זכות יסוד, לקבל שירותי חינוך.
סעיד אלחרומי: אני חושב שהוא הלך רחוק מדי אפילו מעבר לדרישות של הרשות המקומית, אם הוא התכוון להגן על הרשות המקומית ולהגן על ההתיישבות, איך שהוא הסביר את זה.
סעיד אלחרומי: התלמידים הערבים בכרמיאל, זכותם המלאה לקבל שירותי חינוך, ומכיוון שהרשות המקומית בכרמיאל מועלת בתפקידה ואינה מקימה בית ספר לילדי התושבים הערבים שהם 6% בכרמיאל, אז חובתה לממן הסעות לתלמידים מחוץ ליישוב.
סעיד אלחרומי: יש בתי ספר בסביבה.
סעיד אלחרומי: החובה הבסיסית היא לממן הסעות של התלמידים.
סעיד אלחרומי: אני אומר את זה כראש רשות לשעבר שמימן להמון ילדים, אפילו מהיישוב שגב שלום, ליישובים בסביבה וליישוב באר שבע.
סעיד אלחרומי: אני הייתי מממן הסעות של תלמידים משגב שלום, שאין להם מסגרת חינוכית ביישוב שלי, לעיר הקרובה, לבאר שבע.
סעיד אלחרומי: אנחנו כאן מול מצב שהוא אבסורדי, מצב לא נכון, מצב שלא צריך להיות, ואני קורא מכאן לתקן את העוול הזה כמה שיותר מהר.
סעיד אלחרומי: אני קורא לראש עיריית כרמיאל לפעול מיידית להקמת מוסד חינוכי לילדים האלה, ואני קורא להנהלת בתי המשפט למחוק את הפסיקה הזאת מהפרוטוקולים שלהם.
סעיד אלחרומי: זאת פסיקה מבישה, גזענית, ואין לה מקום במחוזותינו.
יוסף ג'בארין: תודה, סעיד אלחרומי.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת תמר זנדברג.
תמר זנדברג: אני רוצה להתמקד בשני דברים.
תמר זנדברג: אחד, אני מאוד מסכימה לפתיחה שלך.
תמר זנדברג: אני חושבת שהפצע של חוק הלאום הוא כואב להרבה מאיתנו עד היום.
תמר זנדברג: הוא כואב להרבה מכם בתור בני מיעוטים ובתור ערבים.
תמר זנדברג: הוא כואב לי בתור יהודייה ובתור אישה שמאמינה בשוויון ושמתקוממת כשבית המחוקקים של דמוקרטיה מעביר חוק כל כך עלוב, גזעני, מעליב ומשפיל.
תמר זנדברג: כשהחוק הזה עבר, היו שתי גישות, אחת שאמרו, כן, צריך שישראל תהיה מדינה יהודית, ואחרים, לצערי בין היתר מהמרחב, שלא רצו לראות את עצמם כגזענים, אמרו, זה הצהרתי, זה כלום, אין בזה שום דבר, זה רק סמלי.
תמר זנדברג: אנחנו בדיוק מזה הזהרנו.
תמר זנדברג: הסעיף הזה של סעיף ההתיישבות היהודית בחוק הלאום, בדיוק עליו אנחנו עמדנו בהתנגדות הנחרצת שלנו לחוק הזה, כי אמרנו, זה ישמש בתי משפט שערך הדמוקרטיה והשוויון לא יהיה לנגד עיניהם.
תמר זנדברג: זה ישמש אותם בדיוק לזה, להגיד, הנה, חוק יסוד נתן גושפנקא, אז למה שאנחנו לא ניקח את זה ונלך עם זה קדימה?
תמר זנדברג: המקרה הזה שעומד לפנינו הוא מקרה מפלצתי במיוחד.
תמר זנדברג: זה קרה, זה על סטרואידים.
תמר זנדברג: כל ה-200 קמ"ש קרו על המקרה הראשון, כי החוק באמת הגזעני והנורא הזה שימש כדי למנוע חינוך מילדים קטנים שאין להם בית ספר.
תמר זנדברג: כאן אני רוצה לעבור למשהו אחר.
תמר זנדברג: בואו נעזוב רגע את העקרונות החוקתיים וחוק יסוד וכל הדברים האלה.
תמר זנדברג: יש לי שאלה באמת לעיריית כרמיאל ולמשרד החינוך.
תמר זנדברג: יש לכם ילדים ביישוב.
תמר זנדברג: זה בסדר לכם שאין להם בית ספר, לא ביישוב ולא מחוץ ליישוב?
תמר זנדברג: מה קורה כאן?
תמר זנדברג: אנחנו מדברים על עיר.
תמר זנדברג: זה לא איזה יישוב קטן, זה לא איזה התיישבות בודדים.
תמר זנדברג: זה עיר של כמעט 50,000 תושבים במדינת ישראל.
תמר זנדברג: גרים בה ילדים.
תמר זנדברג: מה קרה?
תמר זנדברג: אז הם ערבים.
תמר זנדברג: לא מגיע להם בית ספר?
תמר זנדברג: לא מגיע להם ללמוד במסגרת של חינוך ממלכתי-ערבי שיש אותו?
תמר זנדברג: הוא קיים, זה זרם במדינת ישראל, ולא רק זה, גם לא מגיע להם לנסוע מחוץ ליישוב שלהם כדי ללמוד במקום שכן יש?
תמר זנדברג: איפה אנחנו נמצאים?
תמר זנדברג: בית משפט אמריקאי בארצות הברית כבר בשנת 1954, בדיוק על מקרה כזה ביטל את ההפרדה הגזעית בארצות הברית שהייתה אז, בפסק דין מפורסם שקבע שנפרד זה לא שווה, בדיוק על ילדה שהייתה צריכה ללכת ברגל לבית ספר רחוק ורצתה ללכת לבית ספר שאליו ההורים שלה רצו לשלוח אותה.
תמר זנדברג: במקרה הזה זה היה הפוך.
תמר זנדברג: היא הייתה שחורה ורצתה ללכת לבית ספר לבן.
תמר זנדברג: פה יש לנו ילדים ערבים.
תמר זנדברג: כן, ערבים.
תמר זנדברג: יש ערבים במדינת ישראל ולא כולם נפרדים.
תמר זנדברג: מדינת ישראל נסמכת במיוחד ביישובים על הפרדה.
תמר זנדברג: יישובים ערבים כמעט לחוד ויישובים יהודים כמעט לחוד.
תמר זנדברג: יש מקומות שבהם זה קצת מתפורר, ההפרדה הזו נפרמת.
תמר זנדברג: בכוח יש כאלה, ולצערי הרב בעיריית כרמיאל ובמשרד החינוך רוצים לדכא את הפרימה הקלה מאוד הזאת של ההפרדה הקלה מאוד הזאת של ההפרדה, ולכן אני חושבת שהדיון הזה צריך להתמקד בשני המקומות, גם אל מול הנהלת בתי המשפט, משרד המשפטים, וצריך להגיע בסופו של דבר לביטול החוק הזה.
תמר זנדברג: אני רוצה להזכיר שבעוד כשבועיים יתקיים דיון בבית המשפט העליון, שאנחנו כמר"צ אחד העותרים, ולדעתי תשע או יותר עתירות נגד החוק הנורא הזה, אבל ביד השנייה אני חושבת שאנחנו חייבים לדרוש תשובות גם מעיריית כרמיאל וגם ממשרד החינוך, איך הם עומדים מנגד אל מול הזכות של הילדים שלך ללכת לבית ספר.
יוסף ג'בארין: תודה רבה חברת הכנסת זנדברג.
יוסף ג'בארין: נשמע אולי גם את חברת הכנסת ע'דיר מריח.
ע'דיר כמאל מריח: אני פונה ליניב לוזון כאימא לשני ילדים, גם כן בני שש ועשר, ותוהה איך שני ילדים קטנים יכולים לפגוע במאזן דמוגרפי.
ע'דיר כמאל מריח: אני לא מצליחה להבין.
ע'דיר כמאל מריח: יקראו לזה גזענות, טיפשות.
ע'דיר כמאל מריח: זה תמהיל הזוי של שיקולים וטיעונים.
ע'דיר כמאל מריח: חוק הלאום זה החוק שבגללו בין היתר לא נכנסתי לממשלה, כי התרעתי שזה חוק רע וחייב לעבור תיקון.
ע'דיר כמאל מריח: תמיד שאלו אותי, מה כבר פוגע בכם חוק הלאום?
ע'דיר כמאל מריח: למה מפריע לכם חוק הלאום?
ע'דיר כמאל מריח: ולתומי תהיתי וחשבתי שאולי בעוד כמה שנים, עשרות שנים, נתחיל לראות אותו מיושם או שמיש בטיעונים, ולא תיארתי לעצמי שכבר עכשיו תוך שנתיים מחקיקת חוק הלאום ההזוי מתחילים להשתמש בו כטיעון כביכול לגיטימי וטבעי.
יוסף ג'בארין: ועוד באוכלוסייה הכי פגיעה, תלמידים.
ע'דיר כמאל מריח: כן, ועוד בפריפריה, מיעוטים כן.
ע'דיר כמאל מריח: כנראה לשם באמת כיוון המשורר.
ע'דיר כמאל מריח: אני רוצה להגיד גם ליניב לוזון, אני מצטרפת לקריאות של החברים שלי.
ע'דיר כמאל מריח: זה דבר שצריך להיות בטל מאתמול.
ע'דיר כמאל מריח: עינינו נשואות לבג"ץ גם כן לעוד שבועיים, למה שיתקבל שם, ואנחנו כח"כים לא מוותרים.
ע'דיר כמאל מריח: אני יכולה להגיד לכם שגם אם נעלה את חוק השוויון השבוע, ויש תרחיש כזה שזה יעלה, הצמדנו חוקים גם כן למי שרוצה לקדם, זה לא מונע מאיתנו את הדרישה הלגיטימית לתיקון חוק הלאום עצמו.
ע'דיר כמאל מריח: כל מי שחושב שאם נבוא ונחוקק את חוק השוויון או בכבוד אדם וחירותו, חוק השוויון, זה לא או-או, זה גם וגם.
ע'דיר כמאל מריח: חוק הלאום חייב להיפתח ולהיות מתוקן, הוא עצמו.
ע'דיר כמאל מריח: דיברנו על שלושת הסעיפים הבעייתיים במיוחד: סעיף ראשון, סעיף השוויון, סעיף השפה הערבית, הסעיף הרביעי, וודאי הסעיף השביעי שמדבר על ההתיישבות, שכאן נעשה בו שימוש.
ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא מוותרים מהבית הזה.
ע'דיר כמאל מריח: אתם ודאי רואים שיש כאן התגייסות של כמה ח"כים מכמה בתים, מכמה סיעות.
ע'דיר כמאל מריח: גם בג"ץ וגם עיריית כרמיאל שנותנת לדבר הזה להתקיים, דמיינו אילו דבר כזה יכול היה להתקיים בעיר אחרת במדינה אחרת, שבה תלמידים יהודים לא מורשים להיכנס לבית ספר בעיר כלשהו, כי זה פוגע במרקם או במאזן הדמוגרפי הנוצרי.
ע'דיר כמאל מריח: אני מדברת ומתקשה לא להתעצבן על הזיה כזו.
ע'דיר כמאל מריח: אנחנו כאן עוקבים ולא ניתן להזיה הזו להמשיך.
ע'דיר כמאל מריח: אנחנו יחד אתכם.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, חברת הכנסת מריח.
יוסף ג'בארין: אני מציע, ברשות חברי הכנסת, אולי נשמע את ההורים של הילדים ואחר כך נחזור.
יוסף ג'בארין: קאסם בכרי, בבקשה.
קאסם בכרי: ראשית, תרשו לי להוקיר תודה לכתבת נועה שפיגל, כתבת הארץ, לעיתון הארץ שהעלה את הנושא הזה לסדר-היום, לנשות אקדמיה ואנשי אקדמיה שחיזקו אותנו ותמכו בנו והולכים להחתים עצומה נגד הפסיקה המבישה, הגזענית של הרשם הבכיר, יניב לוזון.
קאסם בכרי: אני מבקש מכאן לפטר את האיש הזה, כי זה בושה לבית משפט בישראל שיש אדם כזה שמשליך לפח תביעה לגיטימית של שני ילדים.
קאסם בכרי: היו לי חששות מחוק הלאום, אבל שהסנונית הראשונה תופעל נגד שני ילדים?
קאסם בכרי: את זה אפילו אני לא ציפיתי לכך.
קאסם בכרי: לידיעתו של יניב לוזון, הנסיבות של הקמת העיר כרמיאל, אני עברתי לעיר כרמיאל בעיקר בשל מצוקת דיור, אבל כרמיאל הוקמה בשנת 1964 לאחר הפקעת האדמות של הכפרים הערבים מסביב, בועיינה, דיר אל אסד, נחף ומג'דל כרום, ובשל כך אני סובל ממצוקת דיור וגם תושבים ערבים אחרים סובלים ממצוקת דיור בכפרים שלהם, וזו אחת הסיבות העיקריות לכך שהם עוברים לגור בכרמיאל.
קאסם בכרי: כלומר, הפקיעו אדמות של אוכלוסייה מסוימת לטובלת אוכלוסייה אחרת.
קאסם בכרי: תארו לכם שדבר כזה היה קורה במדינה אחרת.
קאסם בכרי: תארו לכם אם היו מתייחסים ליהודים בצורה מבישה כזו.
קאסם בכרי: דווקא עם, מיעוט, שהיה מיעוט נרדף, דווקא מעם כזה אני מצפה לכבד זכויות של מיעוטים.
קאסם בכרי: אני לא רוצה להאריך.
קאסם בכרי: אני גר בכרמיאל משנת 2004.
קאסם בכרי: הבנים שלי, אחמד בן עשר וביסאן בת שש נולדו בכרמיאל.
קאסם בכרי: פניתי בבקשה לגיטימית לעיריית כרמיאל להקים בית ספר ערבי כפי שמתבקש על פי חוק.
קאסם בכרי: דרך אגב, בכרמיאל יש כ-500 תלמידים, רובם לומדים מחוץ לעיר כי העירייה מדירה אותם כל הזמן ממערכת החינוך.
ע'דיר כמאל מריח: מה זה מדירה אותם?
קאסם בכרי: לא רק לא רוצים להקים בית ספר ערבי.
קאסם בכרי: לפני כמה שנים אני ועו"ד ניזאר בכרי, שבמקרה הוא אח שלי, גם הוא מתגורר בכרמיאל, פניתי לעמותת יד ביד כדי להקים גן דו-לשוני.
קאסם בכרי: החתמנו משפחות יהודיות, משפחות ערביות.
קאסם בכרי: החתמנו אפילו יותר משפחות יהודיות מאשר משפחות ערביות, ושכרנו מקום, אבל במקרה זה, היה יום או יומיים לפני הבחירות.
קאסם בכרי: ראש העירייה הנוכחי שלא מתבייש, יום או יומיים לפני הבחירות אמר בריש גלי, לא יקום בתקופה שלי גן ילדים דו-לשוני.
קאסם בכרי: עד כדי כך.
קאסם בכרי: איזה פשע עשו התלמידים הערבים בכרמיאל?
ע'דיר כמאל מריח: באיזו שנה זה היה?
קאסם בכרי: יום או יומיים לפני הבחירות המוניציפאליות.
ע'דיר כמאל מריח: 2018.
קאסם בכרי: לא זוכר בדיוק.
וליד טאהא: הוא גזען גאה.
עופר כסיף: ועקבי.
וליד טאהא: גזען גאה ועקבי.
קאסם בכרי: אז הטילו וטו על הקמת בית ספר ערבי, הטילו וטו על הקמת גן דו-לשוני.
קאסם בכרי: למרות שיש לי מסמכים שפתחו בתי ספר לתלמידים יהודיים שהתחילו מ-21 תלמידים, ל-500 תלמידים ערבים אין מקום בעיר כרמיאל.
קאסם בכרי: אין להם זכות ללמוד בתוך העיר כרמיאל רק בגלל מוצאם.
קאסם בכרי: בהתייעצות עם עו"ד ניזאר בכרי החלטנו להגיש תביעה משפטית ונתקלנו באיש הזה שקוראים לו יניב לוזון.
קאסם בכרי: כתב הארץ, יהורם ליס, למוחרת אחרי חקיקת חוק הלאום, הוא אמר: חוק הלאום הוא מהלך סמלי, הצהרתי בעיקרו שנועד להגן ערכים לאומיים וחוק יסוד.
קאסם בכרי: יוזם החוק, אבי דיכטר, אמר בפנייה לאזרחים הערבים, אתם תוכלו לחיות כמיעוט לאומי בתוכנו וליהנות משוויון זכויות כפרטיים, אבל לא שוויון כמיעוט לאומי.
קאסם בכרי: זכויות לאומיות ליהודים ואין זכויות לאומיות לערבים, רק זכויות פרטיות, ועכשיו החוק הזה פוגע בזכויות פרטיות, לא בזכויות לאומיות.
קאסם בכרי: היום הרשם הבכיר, יניב לוזון, מבהיר לנו שגם לחיות בתוך היהודים אין אפשרות.
קאסם בכרי: מנכ"ל עדאללה, חסן ג'בארין, בזמנו אמר, אם עד עכשיו האזרחים הערבים יכלו לפנות לקבל סעד מבית המשפט נגד אפליה בשם החוק, הרי שמהיום בית המשפט עצמו יכול להכשיר את האפליה בשם החוק, בשם חוק הלאומנות והגזענות שצריך לבטל אותו מייד, לאלתר.
קאסם בכרי: הסנונית הראשונה של חוק הלאומניות שמבטא קסנופוביה ופחד מזרים, לדעתי זה מבשר רעות לערביי ישראל אם לא נגיד להם עד כאן.
קאסם בכרי: העניין של הוצאות נסיעות כבר לא מעניין אותי.
קאסם בכרי: מה שמעניין אותי זה לעצור את הדבר המביש הזה שקוראים לו חוק הלאום.
קאסם בכרי: מדינה שמתיימרת להיות דמוקרטית, צריכה לדעת שדמוקרטיה זה לא רק הכרעת הרוב.
קאסם בכרי: דמוקרטיה נמדדת בכך שהיא שומרת על הזכויות של המיעוטים.
קאסם בכרי: דווקא מיעוט שהיה מיעוט נרדף, שהפך לאחר מכן לרוב, דווקא הוא צריך לשמור על הזכויות של המיעוטים, ולכן אני אומר שצריך לבטל את חוק הלאום ולעגן את הזכות שלנו לשוויון.
קאסם בכרי: אין הבדל בין הבן שלי, אחמד, לבין יוסי.
קאסם בכרי: אין הבדל בין ביסאן לבין כל בת אחרת שגרה בכרמיאל.
קאסם בכרי: תודה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, מילים כדורבנות, חזקות, משכנעות.
יוסף ג'בארין: מי הגדול?
קאסם בכרי: אחמד הבכור, בן עשר, בכיתה ה', וביסאן בת שש, בכיתה א'.
יוסף ג'בארין: ואיפה הם לומדים?
קאסם בכרי: בבית ספר פטריארכלי בראמה.
יוסף ג'בארין: כמה זה זמן נסיעות כל יום?
קאסם בכרי: זה אמור להיות עשר דקות, אבל לפני משבר הקורונה, בגלל הפקקים זה היה לפעמים לוקח 40 דקות אפילו, לפני שאני מגיע לבית הספר בכל יום.
קאסם בכרי: אני צריך לבקש מאבי להסיע אותם בחזרה.
קריאה: כמה המרחק מכרמיאל?
קאסם בכרי: בערך שישה קילומטרים.
יוסף ג'בארין: נמשיך עם חברי הכנסת.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, את גרה לא רחוק מהאזור שם.
אימאן ח'טיב יאסין: אני לא גרה רחוק מהאזור, ונושמת את האזור ומכירה גם את האנשים של האזור ומאמינה שיש לנו זכות בסיסית לחיות בכבוד על אדמותינו.
אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להדגיש ולחזור לנקודת המוצא, שכרמיאל הוקמה על האדמות של היישובים הערביים מסביב.
אימאן ח'טיב יאסין: גם היישובים הבדואים מסביב.
אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו זוכרים את כל התהליך שהיה שם, והשאלה, חבריי, זה לא כמה המרחק מראמה לכרמיאל.
אימאן ח'טיב יאסין: השאלה, למה אין לי זכות במקום שאני גרה, לקבל את השירותים הבסיסיים שקבועים גם בחוק?
אימאן ח'טיב יאסין: חוק הלאום, שוב פעם, בעוד רמות מאוד גבוהות של גזענות, לא מאפשר פתח אפילו לילד קטן לחיות בכבוד.
אימאן ח'טיב יאסין: הזכות של ההורים כמו הזכות של הילדים, לא לרוץ בבוקר.
אימאן ח'טיב יאסין: כאימא אני מכיר את זה וגם כאבא אני מעריכה את זה, שיש לי עבודה ואני צריכה להגיע לעבודה שלי ב-08:00 בבוקר ולעשות כל המאמץ שבעולם כדי לקום ב-06:00, כדי להתארגן, כדי לקחת בחשבון את כל הנושא של הפקקים כדי שהילדים שלי יגיעו ללמוד במקום שהוא מותאם גם להם תרבותית.
אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שמלחמת המספרים חוזרת בגדול בתוך היישובים המעורבים, והגיע הזמן שנשים את זה על השולחן ולטפל בזה באופן יסודי.
אימאן ח'טיב יאסין: ההדרה הזאת שמדירים את רגלנו מהיישובים המעורבים, אני חושבת שהיא גם דבר שצריך לשים עליו את הדין והחשבון, למה?
אימאן ח'טיב יאסין: רוב היישובים היהודיים, כולם הוקמו אחרי 48'.
אימאן ח'טיב יאסין: יום אחד כל האדמות היו של הערבים, אז למה לי, שאני גרה למשל היום ביפיע ועדיין יש את הקושן ביד של האדמות במגדל העמק, למה לי אסור לקנות בית במגדל העמק או לבן שלי אסור לקנות בית במגדל העמק?
אימאן ח'טיב יאסין: עוד יותר, שהצליחו לעבור בעל כורכם.
אימאן ח'טיב יאסין: אני בטוחה שהוא לא כל כך שמח להתרחק מהמשפחה שלו וללכת לגור במקום אחר.
אימאן ח'טיב יאסין: יש יתרונות וחסרונות, אבל שוב פעם, אם הייתה לי האפשרות והייתה לו אפשרות לגור על יד המשפחה שלו, על יד אבא ואימא שלו, הוא לא היה מתרחק.
אימאן ח'טיב יאסין: כל פעם מאלצים אותנו להתמודד עם עוד אתגר ועוד אתגר ועוד אתגר.
אימאן ח'טיב יאסין: גם החוק אומר, יותר משלושה קילומטרים, צריך לשלם הסעות, אז במקום הזה אני לא יכולה להבין על איזה עיקרון ואיך העולם כולו שותק במקום הזה ולא קמים ואומרים, די.
אימאן ח'טיב יאסין: כאילו חוקית זה מוסדר.
אימאן ח'טיב יאסין: יש חינוך ערבי וזכותי כערבייה לקבל חינוך ערבי.
אימאן ח'טיב יאסין: הם הלכו צעד יותר קדימה וביקשו חינוך משותף.
אימאן ח'טיב יאסין: הנאורים במדינה הזאת שאומרים, אנחנו רוצים קיום משותף ורוצים חינוך משותף והדרך לקיום משותף זה חינוך משותף, איפה הם שנשמע את הקול שלהם?
אימאן ח'טיב יאסין: אז באמת זה מצער, מצמרר, ואני חושבת שמים הגיעו עד נפש וצריך באמת להתחיל בנקודה הזאת בשתי הסוגיות, גם החינוך וגם היישובים כאילו הערבים בתוך היישובים המעורבים.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת עופר כסיף.
עופר כסיף: אני אתן לאנטאנס קודם כי הוא ממהר, ואחרי זה אם אפשר.
אימאן ח'טיב יאסין: משפט אחד, חברי אנטאנס.
אימאן ח'טיב יאסין: אני זוכרת עדיין את הנאום של כל החברים במליאה כשהיה ההסכם על השלום עם דובאי.
אימאן ח'טיב יאסין: הם תיארו את עצמם, הווילה בג'ונגל.
אימאן ח'טיב יאסין: שילכו ללמוד מהג'ונגל.
אימאן ח'טיב יאסין: 500 ילדים יהודים בדובאי, כבר פותחים להם בית ספר שם, אז שילכו ללמוד מהג'ונגל.
אימאן ח'טיב יאסין: באמת בושה.
אנטאנס שחאדה: צריך לבטל את חוק הלאום, לא לתקן ולא לשפר ולא לייפייף.
אנטאנס שחאדה: אין מקום לחוק גזעני כזה, חוק שמנציח עליונות של קבוצת אוכלוסייה אחת על קבוצה שנייה.
אנטאנס שחאדה: זה חוק שממש מקבע את המעמדות האזרחיות במדינה.
אנטאנס שחאדה: יש אזרחים שיש להם עליונות, שיש להם פריבילגיות, ויש נתינים במקרה הזה, כי זה פרשנות החוק.
אנטאנס שחאדה: החוק הזה מקנה לגיטימציה או לפרשנות משפטית לבטל חוקים.
אנטאנס שחאדה: הזכות ללמוד זה חוק.
אנטאנס שחאדה: החובה של העירייה לשלם עבור הסעות, זה מעוגן בחוק ועכשיו מנצלים ומשתמשים בחוק הזה כדי לבטל חוקים ולתת פרשנות שבעצם מנציחה או נותנת לגיטימציה לאפליה כלפי האוכלוסייה הערבית וכלפי ילדים.
אנטאנס שחאדה: הגזענות והאפליה קיימת בכל הרמות, אבל כאשר זה נוגע לילדים ולזכות ללמוד, זה באמת מקומם ומרתיח את כל האנשים עם השכל, הנאורים.
אנטאנס שחאדה: אין הרבה נאורים בכנסת הזאת ואין הרבה אנשים שבאמת רוצים שוויון ודמוקרטיה וביטול הגזענות.
אנטאנס שחאדה: הבעיה של התלמידים, זה עלה לפרק השבוע בכרמיאל, אבל יש לנו בנוף הגליל, נצרת עילית לשעבר, שגם שם יש מאבק להקים בית ספר ערבי והעירייה מסרבת ויש תביעה לבג"ץ.
אנטאנס שחאדה: גם ביישובים שלנו, עוספיא ובדלית אל כרמל או בחיפה, היה מקרה שראשת העיר לא רצתה תלמידים מחוץ לחיפה, וגם ניהלו מאבק והמשכנו עם זה, זאת אומרת, אמנם זה בכרמיאל כי לא רוצים שהעיר תהיה מעורבת, כי העיר הוקמה כדי לייהד את הגליל, כדי לתחם את היושבים הערבים, למנוע מהם להתפתח, למנוע התרחבות דמוגרפית, התפתחות טבעית.
אנטאנס שחאדה: התפקיד שלה בעצם, לדכא את ההתפתחות הטבעית של היושבים הערבים בצפון, בגליל, ולייהד את הגליל.
אנטאנס שחאדה: אני מודה לחברי, ד"ר יוסף ג'בארין על הדיון, ואני מצפה שהוועדה, ואני מאמין בזה, תהיה לה אמירה ברורה כלפי העירייה וכלפי בית המשפט והרשם, ונמשיך בבדיקה ובמאבק הזה הן במליאה, הן בוועדה, גם בוועדת החינוך וגם התביעה בבג"ץ.
אנטאנס שחאדה: אנחנו ביחד נמשיך להיאבק כדי לבטל את חוק הלאום הגזעני.
אנטאנס שחאדה: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, חבר הכנסת שחאדה.
יוסף ג'בארין: עו"ד ניזאר בכרי, עו"ד של המשפחה וגם תושב כרמיאל בעצמך.
ניזאר בכרי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת המכובדים, אורחים מכובדים, תודה לכם שנתתם לנו את ההזדמנות להביע את המחאה ואת המצוקה של התושבים הערבים בכרמיאל.
ניזאר בכרי: עם כל הכבוד לדיון התוקף כלפי חוק הלאום, אני רוצה להחזיר אתכם ולהגיד לכם על שורש הבעיה.
ניזאר בכרי: אני לא מודאג מהטירוף של חוק הלאום, כי למעשה אנחנו מיישמים אותו עוד לפני שנולד.
ניזאר בכרי: קחו את הדוגמא שלנו בכרמיאל, שהיא דוגמא ייצוגית.
ניזאר בכרי: אני לא רוצה עכשיו להתמקד בחוק הלאום.
ניזאר בכרי: חוק הלאום, עוד שבועיים יש דיון.
ניזאר בכרי: אני מראה לכם עובדות בשטח שמהן אתם תוכלו לראות ולהתרשם שחוק הלאום בכל פינה בישראל כבר מיושם.
ניזאר בכרי: אנחנו מדברים פה על תושבים ערבים בכרמיאל, אלפים, שבאופן רשמי יש לנו כ-500, שהעירייה מכירה בהם, ואני יכול להגיד לכם שיש עוד כ-200–300 תלמידים שההורים שלהם לא רשומים במשרד הפנים בתוך העיר, שהם גם חלק מהמצוקה הזאת, שאף אחד לא סופר אותם.
ניזאר בכרי: לגבי התושבים בכרמיאל, אנחנו תושבים סוג א'.
ניזאר בכרי: אנחנו רוצים להיות שווה בשווה עם כל האזרחים וכל התושבים שיש בעיר כרמיאל.
ניזאר בכרי: אני בפן המשפטי אחדד לכם את הנקודות ומכאן אתם תלמדו לבד איזה אפליה קיימת בכרמיאל עוד לפני הפסיקה של כבוד הרשם הגזען שנתן את הפסיקה שלו שהדהימה את כולנו.
ניזאר בכרי: אני אישית לא מופתע, כי למעשה כל יום אני חווה את זה כאשר אני כהורה או אני כתושב רואה תושבים ערבים כל יום במסע הלוך-חזור להסיע את הילדים שלהם.
ניזאר בכרי: הם עושים למעשה את התפקיד של הרשות המקומית.
ניזאר בכרי: מה תפקידה של רשות מקומית?
ניזאר בכרי: אני משלם את המיסים.
ניזאר בכרי: איזה שירותים אני אמור לקבל מהעירייה?
ניזאר בכרי: אם אני לא מקבל את השירותים הכי בסיסיים, חינוך, אם אין מסגרת חינוכית שחוק חינוך חובה מחייב את הרשות המקומית להקים בית ספר בשפת אימם של התלמידים, זה פשע אם אנחנו דורשים את זה.
ניזאר בכרי: אנחנו מסיתים את הדיון כלפי השופט הגזען וכלפי הפסיקה.
ניזאר בכרי: אנחנו שכחנו לרגע שיש כאן שני שחקנים דומיננטיים שנקראים משרד החינוך ועיריית כרמיאל.
ניזאר בכרי: איפה הם?
ניזאר בכרי: אנחנו פשוט לא מתארים לעצמנו איזה מחדלים יש כאן.