GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עאדל גזאווי: זה גם בעיה.
עאדל גזאווי: לימוד מרחוק זה באמת הרבה בעיות.
עאדל גזאווי: זה המצב.
עאדל גזאווי: אנחנו צריכים להתמודד עם מה יש.
יוסף ג'בארין: צריך לשפר את המצב.
עאדל גזאווי: נכון.
עאדל גזאווי: צריך לשפר את המצב, לתת את הדחיפה הנכונה.
עאדל גזאווי: תראה, אנחנו חיים את הפער הזה בין מזרח למערב ירושלים, כל כך הרבה שנים, ומדברים באמת שהמצב משתפר.
עאדל גזאווי: אני לא רואה שבאמת המצב ממש משתפר.
עאדל גזאווי: אם כן, באחוז באמת מאוד מאוד קטן.
יוסף ג'בארין: אתה לא חש בשטח את השיפורים.
עאדל גזאווי: בכלל לא, לצערי.
יוסף ג'בארין: אוקיי, תודה עאדל.
יוסף ג'בארין: דובר אחרון, איתן כסיף, מנהל אגף פיקוח ואכיפה, משרד התקשורת, לעניין התשתיות.
איתן כסיף: בוקר טוב.
איתן כסיף: קודם כל אני מוכרח להגיד שמבחינת משרד התקשורת, דין שלושת הילדים שלי שכרגע לומדים בזום, ואני גר בתל אביב, כדין ילדים במזרח ירושלים.
איתן כסיף: ילדים במזרח ירושלים צריכים לקבל לא פחות.
איתן כסיף: הדובר לפניי אמר לי שאנחנו לא מכירים את השטח, אז אולי אנחנו לא חיים שם.
איתן כסיף: אנחנו כן משתדלים כמה שיותר.
איתן כסיף: כמו שנאמר, היינו בשבוע שעבר בסיור בכמה שכונות במזרח ירושלים.
איתן כסיף: בין היתר היינו במרכז הקהילתי באבו תור.
איתן כסיף: נפגשנו עם מנהלי בתי הספר, ואכן יש פער קשה, פער שאני מוכרח להודות שלא היינו מודעים לו עד הסוף, ומה לא היינו מודעים?
איתן כסיף: כי לא הייתה אולי מודעות בציבור לפנות אלינו ולפנות גם לחברות התקשורת.
איתן כסיף: קודם כל, הסתבר לי שהתושבים בכלל לא יודעים שמגיעה להם תשתית אינטרנט לא רק מחברת בזק, אלא יש תחרות.
איתן כסיף: הם יכולים לפנות לחברת הוט.
איתן כסיף: אנחנו הכרחנו את הוט לספק שירות בכל הארץ.
איתן כסיף: מבחינת התושב, זה לא מעניין אם הוט מתחילה לחפור ולפרוס כבלים או נותנת לו את זה באופן אלחוטי.
איתן כסיף: יש אפילו מספר מיוחד למקומות שאין בהם תשתית הוט, שאילצנו את הוט לפרסם מספר טלפון כזה, וגם צוין שיש פלייר בערבית, אז המספר הזה מצוין שם, זה 077-7078407.
איתן כסיף: כל תושב מזרח ירושלים שחפץ בהוט ולא בבזק, מוזמן להתקשר.
איתן כסיף: דבר שני, כיוון שיש איזשהו פער שפה, אז לפני כמה שבועות לקחנו בחור שלנו בשם איאב, דובר ערבית.
איתן כסיף: הושבנו אותו כל יום בין 12:00 ל-14:00 בקו טלפון שהוא יענה לפניות בערבית, של כל תושבי ישראל דוברי ערבית, אז הם מוזמנים לפנות כדי שנדע מהבעיות.
איתן כסיף: המספר שלנו של הקו בערבית זה 03-5198187.
איתן כסיף: כל מי שנתקל בבעיה, אז קודם כל שיפנה לחברת התקשורת.
איתן כסיף: אנחנו רגולטור, אנחנו לא כמו משרד החינוך שמספק מחשבים או משהו אחר, אבל כן חובתנו לדאוג שהחברות תקיימנה את החובות שלהן כלפי תושבי מזרח ירושלים.
יוסף ג'בארין: אז המספר הזה ייחודי לפניות מירושלים המזרחית.
איתן כסיף: לא, הוא ייחודי לפניות בערבית.
איתן כסיף: כן.
יוסף ג'בארין: אין מישהו שמופקד ספציפית על התשתיות בירושלים המזרחית.
איתן כסיף: לצערנו אנחנו משרד קטן, אז לא, אבל אנחנו מבטיחים שנתייחס במלוא הרצינות, בין אם הפנייה היא ממזרח ירושלים או מאבו קרינאת במגזר הבדואי או כל מקום אחר.
איתן כסיף: בשביל זה אנחנו מושיבים בחור דובר ערבית שיוכל לדבר עם האנשים בשפתם.
איתן כסיף: לגבי בזק, אז יש גם בעיות בבזק.
איתן כסיף: היו איתנו בסיור גם אנשים בכירים מבזק ומהוט.
איתן כסיף: לגבי בזק, אולי אנשים לא היו מודעים שאם יש תקלה, בזק מחויבת לתקן אותה תוך 24 שעות, אז כן, הייתה מנהלת בית ספר שאמרה שכבר שבוע אין קו.
איתן כסיף: אם אני לא יודע מזה, אני לא יכול לעזור, אבל אם אני יודע, אני אעזור, ואם אני אגלה שחברת התקשורת התרשלה, אנחנו נתייחס לזה במלוא החומרה.
איתן כסיף: יש לי סמכות להטיל עיצומים וכבר עשינו את זה בעבר.
איתן כסיף: לגבי חיבור של בתי ספר לתשתית אינטרנט של בזק, יש תעריף חשכ"ל שבמסגרת מכרז צריך לפנות לבזק ולבקש את הקווים לפי התעריף הזה.
איתן כסיף: אם לא נענים, אז כמובן לפנות אלינו.
איתן כסיף: אני שמחתי לשמוע ולא ידעתי את זה, שבמחשבים שחולקו יש מודמים סלולריים, אבל אם יש אתגרים של קליטה סלולרית במזרח ירושלים, ויש אתגרים לצערי, אז חשוב להבין שהרבה מהם לא נובעים רק מחברות הסלולר, אלא מהתנגדות של תושבים לפריסת אנטנות, אז זה גם איזשהו הליך הסברה שלנו ביחד עם המשרד להגנת הסביבה, להבין שלא רק שאנטנות לא מסכנות את התושבים, אלא להיפך, ככל שאתה יותר קרוב לאנטנה, הטלפון שממנו אתה מדבר, קורן פחות ומסכן אותך פחות.
איתן כסיף: מאוד חשוב להסביר את זה לאוכלוסייה שלא תתנגד לאנטנות ולא שחלילה כמו שראינו במקומות אחרים, אפילו ונדליזם ושריפת אנטנות.
איתן כסיף: לא שאני אומר שזה קרה במזרח ירושלים לאחרונה, אבל מאוד חשוב לשמור על האנטנות לטובת התושבים.
איתן כסיף: תושבי מזרח ירושלים ששומעים אותי, אנחנו לרשותכם, ותיפנו אלינו כדי שנוכל לעזור לכם.
יוסף ג'בארין: איתן, אני רק אומר שעכשיו כשאתם מבינים שיש קושי מיוחד באזור, אני מציע שהמשרד יזום איזושהי עבודה של מיפוי שטח ולראות איפה הקשיים ופשוט רק לחכות, כי אתם יודעים כבר שיש בעיה.
יוסף ג'בארין: במקום שאני אתקשר, אני עכשיו אומר לך, לפי כל הנתונים שאני מקבל, יש קשיי תשתיות משמעותיים בירושלים המזרחית.
יוסף ג'בארין: גם משרד החינוך מודע לך, גם העירייה, ואנא מכם להיכנס לנושא הזה ולחייב את הספקים למצוא את הפתרונות.
יוסף ג'בארין: הנתונים מדברים על כך.
יוסף ג'בארין: כמחצית מהתלמידים פשוט לא יכולים בכלל להתחבר בגלל התשתיות, אז הבקשה שלי אליך שבאמת יהיה מהלך יזום לבדוק את הנושא ולהבטיח את התשתיות.
יוסף ג'בארין: אמנם עכשיו יכול להיות שתהיה חזרה, אבל מי יודע, יהיה סגר שלישי?
יוסף ג'בארין: תלמידים ימשיכו ללמוד מרחוק?
יוסף ג'בארין: הקושי הזה בטח יימשך לתקופה הקרובה.
אשרת מימון: וגם מעבר לגדר, שם מאוד חשוב לבדוק.
יוסף ג'בארין: עו"ד מימון מוסיפה את העניין הזה ששליש מהתלמידים הם באזור שהוא מעבר לגדר, אז נבקש בדיקתכם גם למצב שם, כי זה עדיין באחריות משרד החינוך ואחריות המדינה.
איתן כסיף: בסדר גמור.
איתן כסיף: זה בראש סדרי העדיפויות של השר הנדל והמנכ"לית, לירן אבישר-בן חורין.
איתן כסיף: מיפוי יש לנו.
איתן כסיף: שוב, אנחנו רגולטור.
איתן כסיף: אנחנו יכולים כן לעודד את החברות לפרוס ולתת שירותים לתושבים, אבל אני כסמנכ"ל פיקוח יכול לפעול רק ברגע שהתושב פנה לחברה ולא נענה, ואז אנחנו נפעל ביתר שאת אל מול החברה.
יוסף ג'בארין: אני הבנתי את זה, אבל אני מנסה פשוט לחסוך את הביורוקרטיה.
יוסף ג'בארין: התושבים כבר פנו.
יוסף ג'בארין: שמעת את מר גזאווי מדבר במפורש על הקשיים.
יוסף ג'בארין: אם יש לכם את הנתונים, אנחנו נשמח לקבל ונקיים דיון עם הספקים לגבי התשתיות הללו.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, איתן.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לכל המשתתפים, אנחנו פשוט חייבים לסיים בגלל עוד דיון שיהיה.
יוסף ג'בארין: אני כבר אומר שאני אתייעץ עם חברי הוועדה, ויכול להיות באמת שיש מקום לקיים ישיבת עבודה ביוזמת הוועדה.
יוסף ג'בארין: יש הרבה נושאים שנצטרך להעמיק יותר בהם.
יוסף ג'בארין: תהיה לי הצעה לחברי הוועדה לקיים ישיבת עבודה עם הדוברים שהיו כאן, עם נציגי העירייה, נציגי משרד החינוך, נציגי התושבים והארגונים כדי שנוכל פשוט להעמיק עוד יותר בנושאים שעלו כאן.
יוסף ג'בארין: אני אסכם ואומר שהוועדה קובעת שבאחריותה של המדינה לספק את השירותים הבסיסיים לאוכלוסייה הערבית הפלסטינית בירושלים המזרחית.
יוסף ג'בארין: שמענו בדאגה רבה על המחסור המתמשך של אלפי כיתות לימוד.
יוסף ג'בארין: התוכנית שהוצגה כאן מדברת על תוספת 1,000 כיתות עד 2024 למרות שגם לפי הנתונים של משרד החינוך והעירייה, עדיין יישארו עוד כ-1,000 כיתות בלי מענה, ולכן הדרישה שלנו גם ממשרד החינוך וגם מהעירייה, לדאוג לתוכנית שתבטיח הספקת כל הכיתות החסרות, כי אנחנו רואים גם את המצוקה הקשה בתוך בתי הספר כיום, מה שמעלה את החשש גם מחזרתם של כלל התלמידים לבית הספר נוכח הצפיפות הגדולה, והחשש להדבקה מקורונה.
יוסף ג'בארין: הוועדה גם קובעת שכל הטיה תקציבית לטובת התלמידים בתוכנית הישראלית לעומת תלמידים בתוכנית הלימודית הפלסטינית, היא מהווה אפליה, ולכן אנחנו דורשים שכל הטיה תקציבית תהיה לכלל התלמידים ובאופן שהולם את מספרם היחסי.
יוסף ג'בארין: הוועדה גם קובעת שכל סיוע שיקבלו התלמידים בירושלים המזרחית, ונדרש כאן סיוע רב, הסיוע הזה צריך גם להיות מושקע במקביל גם בתלמידים בשכונות הערביות הפלסטיניות שמעבר לגדר, שם לומדים כשליש מהתלמידים בירושלים המזרחית.
יוסף ג'בארין: אני שב ומדגיש את המחסור הקשה הן באמצעי הקצה והן בתשתיות האינטרנט, מה שפוגע באופן קשה בלמידה מרחוק.
יוסף ג'בארין: שמענו בדאגה את הצהרתו של נציג איחוד ועד ההורים של ירושלים המזרחית שמדבר על כך ש-70% עד 80% מהתלמידים אינם יכולים ללמוד בעצם מרחוק במציאות של המחסור הזה.
יוסף ג'בארין: אני חוזר על מה שפתחתי בו.
יוסף ג'בארין: הוועדה תקיים ישיבת עבודה עם האחראים במשרד החינוך, בעירייה, נציגי הארגונים וכמובן נציגי התושבים, בתקופה הקרובה, כדי שנוכל לעמוד מקרוב על ההתקדמות ועל התוכניות בנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: תודתי מיוחדת לנציגי עיר עמים והאגודה לזכויות האזרח שהעבירו לנו את הנתונים, וכמובן תודה לכל הנציגים שהשתתפו.
יוסף ג'בארין: אני פותח את הישיבה המשותפת של ועדת החינוך בכנסת ושל הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בנושא סיוע לתלמידים המתמודדים עם מחלת הסרטן במיוחד בימים אלה, בצל מצוקת הקורונה.
יוסף ג'בארין: זו ישיבה לציון יום המאבק במחלת הסרטן שיזמה חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, אז אני רוצה לפתוח קודם לך בלהודות לך על היוזמה החשובה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך שגם בוועדת החינוך וגם בוועדה לזכויות הילד יוצא לנו בדרך כלל לעסוק בדברים קשים וכאובים, אבל התחושה שלי היום שבאמת זה אחד הנושאים אולי הכי כואבים ולא קל גם לנהל דיונים סביבם.
יוסף ג'בארין: אני מניח שכל אחד מאיתנו בא עם הרקע האישי והניסיונות האישיים בנושא, אבל דווקא אולי בגלל שזה נושא כואב זה גם מחזק את החשיבות של הדיון הזה לבחון מה קורה בנושא ואיך אפשר לקדם את היחס, את המענים, את הטיפולים ככל שזה מתקשר לילדים חולי סרטן.
יוסף ג'בארין: לפי הנתונים שהגיעו אליי בממוצע חמש שנתי, בין השנים 2012 עד 2016 אנחנו מדברים על כ-1,670 ילדים חולי סרטן, כמחציתם בנים ומחציתן בנות, מתוכם כ-30% מהחברה הערבית, שזה שיעור שעולה על השיעור הכללי של הילדים הערבים.
יוסף ג'בארין: במרכז הדיון היום זה גם להיחשף ליוזמות השונות בציבור בתחום הזה ולכן אני גם מברך על נוכחותו של חברי פאתן ג'טאס, מנהל הפעילות של האגודה למלחמה בסרטן בתוך החברה הערבית ואחד האנשים המאוד מוכרים בתחום הזה.
יוסף ג'בארין: תודה גם שהגעת עד לכאן לדיון הזה.
יוסף ג'בארין: תודה גם לנציגי קרן 'מרים', קרן מאוד מובילה בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שיש להם תוכניות להגיע לחברה היהודית, אני לא יודע, אבל ההצלחה שלכם בחברה הערבית אולי תוביל אתכם גם להרחיב את הפעילות, אז גם חאמד מוחמד ורובא וורוור, תודה גם לכם שהגעתם כל הדרך מנצרת לכאן ותיכף נשמע על הפעילות המאוד מבורכת שאתם עושים.
יוסף ג'בארין: אני אוסיף, לפני שאני נותן ליוזמת הדיון, שמחקרים בארץ ובעולם מצביעים על תמונה קודרת מבחינת המצב הנפשי והפסיכולוגי של ילדים חולי סרטן.
יוסף ג'בארין: 33% מכלל הילדים והצעירים בגילאים שבע עד 21 שאובחנו עם מחלת סרטן סובלים מחרדה ודיכאון וזה קורה להם כבר בחודש הראשון של האבחון.
יוסף ג'בארין: זה שליש בעצם מהילדים, מה שכמובן מדגיש את הצורך במענים בתחום הזה.
יוסף ג'בארין: מחקרים מראים שגם אחרי החזרה מבית החולים, החזרה הביתה, בתוך הבית זה מציב קשיים רבים בניסיונות שלהם לחזור לשגרת החיים, אולי זה גם כולל את החזרה ללמידה והשלמת הפערים בתחום החינוכי.
יוסף ג'בארין: בתקופת הקורונה אין ספק שהמצוקות הללו רק התעצמו בחודשים האחרונים בכל הקשור לבדידות של הילדים, לבידוד שלהם מהסביבה הקרובה והתומכת, לכן אולי תקופת הקורונה מציבה בפנינו אתגרים אף יותר מורכבים ויותר קשים מהאתגרים שמלכתחילה היו קשים ומאתגרים.
יוסף ג'בארין: אז שוב, תודה רבה לכל המשתתפים, אני מברך גם את חבריי חברי הכנסת, ווליד טאהא ועאידה תומא סלימאן.
יוסף ג'בארין: אני אפתח, אולי לפני אימאן, עם חברתי חברת הכנסת תהילה פרידמן, שתנהל את הדיון מטעם ועדת החינוך.
התרבות והספורט): בוקר טוב, תודה על הדיון הזה.
התרבות והספורט): אני כל הזמן חושבת שבכנסת אנחנו כל הזמן זזים בין מה שדחוף למה שחשוב כשהדחוף מנצח את החשוב בנוקאאוט, אז זו הזדמנות להתעסק במשהו שהוא חשוב, גם אם הוא לא דחוף ואקטואלי.
וליד טאהא: הנושא הזה גם חשוב וגם דחוף.
התרבות והספורט): כן, הוא גם חשוב וגם דחוף, בדיוק אני מהרהרת את זה לעצמי, נכון.
התרבות והספורט): אני חושבת על ה-300 ילדים האלה שמאובחנים בגיל אפס עד 14, זה חשוב לציין כי בוועדת חינוך אנחנו הרבה פעמים מדברים על עד 18 וכאן הנתונים שאנחנו מתייחסים אליהם הם עד גיל יותר צעיר, עד גיל 14, שמאובחנים כל שנה עם סרטן ומטופלים ובעצם בחודשים האחרונים הכול התעצם מאוד, זאת אומרת גם מי מהם שהיה יכול בזמן רגיל בין טיפולים לצאת או להיות באיזה שהיא אינטראקציה, בעצם כבר למעלה מחצי שנה נמצא בהסגר.
התרבות והספורט): זה מצב שמוסיף קושי על הקושי החריף גם כך.
התרבות והספורט): שתי שאלות שמעסיקות איתי, שאיתן אני באה.
התרבות והספורט): אחת, מה מקור הפער, למה אחוז הילדים הערבים החולים יותר גדול מהאחוז באוכלוסייה, האם זה כי מאבחנים יותר?
התרבות והספורט): האם יש לנו פערי אבחון וגילוי בין אוכלוסיות שונות במדינת ישראל או שזה משהו אחר.
התרבות והספורט): והאם משרד החינוך, וזו שאלה שמלווה אותנו כל הזמן, כי היום אנחנו מדברים על חולי סרטן, אבל בוועדה הזו אנחנו מלווים הרבה מאוד אוכלוסיות שהקורונה מכניסה אותם למצוקה מיוחדת ובעצם המשרד צריך להיערך עבורם למענה ספציפי, וזו השאלה שאיתה אני מגיעה, מה המענים שיש למשרד.
התרבות והספורט): אנחנו מכירים את המענים בימים כתיקונם, בתוכנית 'שלבים' ובתוכניות אחרות שמביאות מורים אליהם הביתה, אבל בקורונה זה בעייתי, אז מה קורה עם הדבר הזה.
התרבות והספורט): זהו.
התרבות והספורט): ואני מתנצלת מראש שבגלל דיון אחר, על הנושא הזה, על סרטן השד, אני אכנס ואצא.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, חברת הכנסת פרידמן.
יוסף ג'בארין: בבקשה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.
אימאן ח'טיב יאסין: תודה, ידידי יוסף, חברתי תהלה וגם חברי ווליד, על המאמץ שנעשה כדי שהדיון הדחוף הזה והחשוב יתקיים גם בוועדת החינוך, תודה שנענית לבקשה מלכתחילה, ד"ר יוסף.
אימאן ח'טיב יאסין: אני צריכה להזכיר לכולנו שהכותרת של היום הזה היא משפחות שחיות בצל מחלת הסרטן והאתגרים הבלתי פוסקים שמתמודדת איתם אותה משפחה.
אימאן ח'טיב יאסין: ונכון מאוד, אנחנו בוועדת החינוך מדברים על הילדים באופן ספציפי ועל התלמידים ולא רק על התלמידים החולים בעצמם.
אימאן ח'טיב יאסין: כאן אני רוצה לפתוח בכמה דברים.
אימאן ח'טיב יאסין: הדבר הראשון, בכל שנה בממוצע יש לנו קרוב ל-30,000 חולי סרטן בארץ, מתוכם בממוצע יש לנו בין 450 ל-500 ילדים חולים כל שנה.
אימאן ח'טיב יאסין: עצוב ומצער לשמוע שגם במקום הזה הילדים הערבים הם באחוז יותר גבוה מהילדים היהודים.
אימאן ח'טיב יאסין: זה לא שאנחנו רוצים, חס וחלילה, ששום ילד יהיה חולה, לא יהודי ולא ערבי, אבל כן, ידידתי תהלה, צריך באמת לתת מענה ותשובה.
התרבות והספורט): אבל מה ההסבר?
אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהתשובה, איך שאני מדמיינת לעצמי, זאת תהיה התשובה, אבל צריך לחקור את הנושא ולתת דעת על הנושא בצורה מדעית ומחקרית, אני חושבת שכל הנושא של גילוי המחלה, של הנגשת השירותים לבדיקה, של תנאי החיים והסביבה שהילדים הערבים חיים בתוכה היא אחת הסיבות המרכזיות לדבר הזה.
אימאן ח'טיב יאסין: אני חייבת להתחיל בזה שהנושא הזה מלווה אותי עשר שנים.
אימאן ח'טיב יאסין: אני מודה לחברים שהגיעו לכאן, גם חברי ג'טאס פאתן וגם חברי מוחמד ורובא, אני עשר שנים מלווה את עמותת 'מרים' במאבק שלה כדי לתת מענים בתוך החברה הערבית וכל הכבוד על מה שאתם עושים.
אימאן ח'טיב יאסין: כשאני אומרת עשר שנים זה מחזיר אותי ליום הראשון, לידיעה הראשונה שאני גיליתי שאני חולת סרטן.
אימאן ח'טיב יאסין: במקום הזה של הילדים אני לעולם לא אשכח את הרגע של הבן שלי, שהוא היה בגן חובה, בתחילת כיתה א', ואני לתומי חשבתי שהוא עדיין קטן ואני לא ארשה לעצמי לספר לו מה אני הולכת לעבור כדי לחסוך ממנו, בעיקר כאמא, כדי לחסוך ממנו כאב.
אימאן ח'טיב יאסין: לתומי, אני מודה ומתוודה שאני טעיתי במקום הזה, כי גיליתי שהוא מבין והוא יודע והוא ספג וסבל בשקט ומהמקום הזה לא היה מענה.
אימאן ח'טיב יאסין: למרות ששיתפתי את בית הספר ואת המערכת הוא לא קיבל, לא הוא ולא האחים האחרים, את המענה הזה.
אימאן ח'טיב יאסין: לא באתי לכאן לדבר על הסיפור האישי, אבל הסיפור האישי שלי הוא סיפור של כולם, זה הנורמה שנמצאת בתוך החברה הישראלית, לא רק בתוך החברה הערבית.
אימאן ח'טיב יאסין: לכן מכאן הנושא והחשיבות שלו, שצריך לתת את הדעת על כל הדברים, צריך לדאוג באופן רשמי.
אימאן ח'טיב יאסין: העבודה של העמותות מבורכת, אבל העמותות עשו עבודה שהמוסדות והממשלה והמוסדות הרשמיים שצריכים לעשות את העבודה לא עשו את העבודה.
אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו רואים הורים מטולטלים, עוברים ממקום למקום, מבדיקה לבדיקה ולפעמים נוסעים מרחקים, הילדים נמצאים בבתי החולים ולפעמים אחרי בתי החולים הם בבתים ועוברים בבדידות ובשקט.
אימאן ח'טיב יאסין: יוסף, דיברת על אחרי הטיפולים, כשמסיימים טיפולים, אני אומרת שמי שנכנס למקום הזה אף פעם לא ייצא מהמקום הזה.
אימאן ח'טיב יאסין: אני מדברת ממקום אישי.
אימאן ח'טיב יאסין: אפילו אחרי עשר שנים ההשפעות עדיין נמצאות, הדאגה עדיין נמצאת, המחשבות הקשות עדיין נמצאות והילדים בכל הסיפור הזה הם סיפור מרכזי.
אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו כהורים יכולים להתמודד, אנחנו מספיק בוגרים ובשלים ועדיין יכולים לעמוד על הדברים, אבל הילדים, זה מלווה אותם בשריטות נפשיות מאוד קשות.
אימאן ח'טיב יאסין: לא רק הם.
אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך לעשות עבודה בתוך בתי הספר של העלאת מודעות והסברה לשאר התלמידים איך להתמודד עם הילד הזה.
אימאן ח'טיב יאסין: מה עם המורות והמורים?
אימאן ח'טיב יאסין: הרבה פעמים יש להם קשיים שהם בעצמם לא יכולים להתמודד עם המציאות הזו.
אימאן ח'טיב יאסין: לפעמים זה כאילו פוגש אותם כאילו במצבים אישיים שהם בעצמם לא יכולים להתמודד.
אימאן ח'טיב יאסין: אז איפה המערך הזה שמלווה את בית הספר בנושאים האלה.
יוסף ג'בארין: שומעים אותך נציגי משרד החינוך, נרצה את התייחסותם גם לנושא.
אימאן ח'טיב יאסין: כן, אני מאוד אשמח שמהמקום הזה ייצאו המלצות לפעולה ולא רק נגיד שישבנו כאן, עשינו את היום הזה ועשינו וי.
אימאן ח'טיב יאסין: לא, אנחנו צריכים לשים את הנושא הזה במרכז הדברים ולדאוג שיהיה גם מעקב אחריהם.
יוסף ג'בארין: שנוכל לקיים מעקב, בהחלט.
אימאן ח'טיב יאסין: אז המון תודות, אני לא רוצה לקחת את הזמן של כולם, כי אני גם אצטרך לצאת ולהיות בוועדות האחרות.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, חברת הכנסת אימאן יאסין, תודה על הובלת הדיון.
יוסף ג'בארין: אני לא בטוח שהיו דיונים קודמים בשתי הוועדות בנושאים הללו, כנראה שלא, אז בהחלט זו פתיחה של נושא שמחייב גם מעקב בהמשך.
יוסף ג'בארין: האמת שרשות הדיבור לך, חבר הכנסת ווליד טאהא, אלא שחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן רוצה לצאת לדיון אחר, השאלה אם תיתן לה - - -
וליד טאהא: בעיקרון כולנו רוצים לקפוץ מוועדה לוועדה.
עאידה תומא סלימאן: זה בסדר.
יוסף ג'בארין: אוקיי, אז חבר הכנסת ווליד טאהא.
וליד טאהא: תודה רבה, היושב ראש, תודה רבה, אימאן על היוזמה להעלאת הנושא הסופר חשוב הזה, להגביר את המודעות כלפי האתגרים עמם מתמודד ילד, ילד שהוא גם תלמיד, ילד חולה סרטן, המשפחה של הילד, שהסוגיה משנה לה את כל סדר היום מהרגע שנכנסים למחלה, כמובן גם ההתמודדות הקשה מאוד של מערך החינוך, של מוסד החינוך, בו לומד הילד הזה.
וליד טאהא: כמי שחווה את זה גם בתוך ההתנסות היום יומית שלו, פגשנו מקרים מאוד מאוד מאוד קשים של ילדים שחלו במחלה הזאת, שהיא מחלה נוראית בכלל, לא רק כלפי ילדים.
וליד טאהא: בכלל כל מי שנכנס למעגל המחלה הזאת החיים שלו וסדר היום של החיים שלו משתנה, זה באמת קשה ונורא.
וליד טאהא: אמנם הסוגיה הזאת תלווה את הילד, את התלמיד, את ההורים לזמן רב, אנחנו צריכים לדאוג, היושב ראש, גם אימאן, לכך שהמערכת שבה נמצא הילד הזה תהיה מערכת מתחשבת ומבינה.
וליד טאהא: מישהו צריך להבין שאנחנו מול תלמיד, מול ילד שיש לו סדר יום משלו, סדר היום שלו נקבע על ידי טיפולים, ביקורים, על ידי חובת ההימצאות בבית אולי, רחוק מהמוסד, וגם כאשר הוא חוזר לתפקד ולחזור לבית הספר צריך שם להגביר את המודעות, איך שאנחנו נכיל אותו ונבין אותו וניתן לו את כל ההזדמנויות שרק אפשר כדי שירגיש ששום דבר מבחינת היחס הסביבתי לא השתנה כלפיו.
וליד טאהא: אי אפשר להבין תחושה עד הסוף של ילד או של הורה שנמצא בסיטואציה הזאת.
וליד טאהא: לצערנו לפעמים היא גם מסתיימת בצורה קשה מאוד, אנחנו רוצים לקוות שכל חולה סרטן בכלל וכל חולה – בבתי הספר יש התמודדות עם מחלות נוספות ולא פחות קשות של התלמיד, עיוורון, סכרת נעורים וכל מיני מחלות.
וליד טאהא: אני רוצה להודות גם לאלה שעוסקים במלאכה ביום יום, בשוטף, אתם עושים עבודת קודש באמת.
וליד טאהא: אנחנו רוצים למסור מפה, מהוועדה, את תמיכתנו הנפשית והאנושית ובכל התחומים שרק אפשר להעלות על הדעת, גם לילדים החולים, גם למשפחות שלהם שמתמודדות עם אתגרים קשים ובאמת לאחל לכולם בריאות שלמה.
אימאן ח'טיב יאסין: אני חייבת לצאת, אבל אני רוצה לשמוע את עאידה.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
עאידה תומא סלימאן: זה אחד מהמינוסים של הימים המיוחדים, אימאן, שלא מספיקים להגיע לכל ועדה ואני חושבת שאת עשית עבודה נהדרת, קודם כל בזה שיזמת את היום הזה, ודבר שני, בזה שהתחלת להחדיר את הנושא ואת היבטיו השונים לכמה וכמה ועדות בכנסת.
עאידה תומא סלימאן: זה יקשה עלייך לדלג בין הוועדות היום, אבל בטוח זה מעורר את השאלות המהותיות סביב הנושא בכמה ועדות בהיבטים שונים, כל הכבוד.
עאידה תומא סלימאן: האמת, כל מי שהייתה לו נגיעה, ולצערי הרב בשנים האחרונות כמעט אין מישהו באוכלוסייה במדינת ישראל שלא היה בסביבה שלו או הוא בעצמו מישהו שחלה בסרטן.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזו התנסות מטלטלת לכל מי שעובר אותה, ואני מכירה אותה מקרוב, אני בעצמי עברתי אותה.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שלחשוב כבוגרים איזה השפעה נפשית הייתה למחלה הזו עלינו בחיי היום יום, בשאלות מאוד פילוסופיות ומהותיות, על החיים, על המוות, על המחלה, על אובדן הכושר לתפקד באופן יום יומי, זה יהיה כפול עשר אם נחשוב שילד קטן צריך לעבור את זה.
עאידה תומא סלימאן: כמובן אנחנו בכנסת אמורים גם לשאול את השאלות של איך המערכת מתפקדת מול ילד חולה, מה היא מאפשרת לו ומה לא מאפשרת ומה חסר עדיין.
עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב לפני שאנחנו שואלים את השאלות אנחנו שואלים את עצמנו איך יכול להיות שמספר החולים הערבים, הילדים, או האחוז מגיע ל-30%, הרבה מעבר ל – לצערי בכל ההיבטים השליליים האוכלוסייה הערבית האחוזים שלה יותר גבוהים.
יוסף ג'בארין: היא בייצוג יתר.
יהודית גידלי: זה גם במבוגרים או רק ילדים?
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאצל מבוגרים, הם בטח יגידו ויספרו - - -
יוסף ג'בארין: בטח גם פאתן יתייחס, אבל אני מניח שכן.
יוסף ג'בארין: מה ההסבר, תיכף נשמע מאנשי המקצוע.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שאחת הבעיות שאנחנו עדיין בגילוי המחלה באוכלוסייה הערבית, אנחנו עדיין בעלייה והתמותה בהרבה מהסרטנים עולה במקום שבאוכלוסייה באופן כללי הצליחו לעצור את אחוז התמותה, זה קשור בגילוי מוקדם או בטיפולים עצמם.
עאידה תומא סלימאן: בשבועיים האחרונים, בשלושת השבועות, והיושב ראש יודע את זה, כי הוא גם כן מעורב, אנחנו מטפלים במקרה של ילד שעבר סרטן ושוב חזרה לו המחלה והוא עובר טיפולים מאוד קשים.
עאידה תומא סלימאן: הוא איבד את השיניים שלו והוא צריך השתלות בכל הפה, עובר כאבים נוראיים בשיניים, -- וקופת חולים לא רוצה לאשר השתלות, התקציב אומר תותבת.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו השאלה המהותית היא האם מישהו חשב מה זה להיות בן 15 עם שיניים תותבות?
עאידה תומא סלימאן: למה הוא צריך, מעבר לכל מה שהוא עובר, להרגיש כמו זקן עם תותבת?
עאידה תומא סלימאן: למה?
עאידה תומא סלימאן: למה לא מתחשבים בהיבטים הנפשיים שצריכים לחזק אותו ולתת לו להרגיש בדיוק כמו ילד שיכול, במיוחד בגיל הזה, הם רוצים להיראות טוב, הם רוצים להתלבש טוב, הם רוצים להתאהב, הם רוצים שיהיה להם קשר והם רוצים להיות מקובלים בתוך בית הספר.
עאידה תומא סלימאן: בואו נזכור את זה ונשאל את מערכת החינוך, מעבר לדאוג לשלוח להם – ואנחנו ניהלנו את המערכה שמורי 'שלבים' יישארו ועדיין לא בטוח איך יתחילו לתפקד, אבל שיגיעו מעבר לחינוך.
עאידה תומא סלימאן: מישהו מטפל ברגשות ומישהו נותן את התמיכה הנפשית לילדים שהם בדרך כלל בגיל הכי רגיש בחיים שלנו?
עאידה תומא סלימאן: זאת גם שאלה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
עאידה תומא סלימאן: ואני מתנצלת, אבל אני יוצאת לעוד דיון בוועדה למעמד האישה.
יוסף ג'בארין: עופר, תרצה לשמוע ואז תוכל גם לשלב ב - - -
עופר כסיף: אני אתן לפאתן להחליט.
יוסף ג'בארין: אני מעדיף להתחיל גם לשמוע את הקולות מהשטח וגם כמובן תיכף את נציגי משרדי הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: אתם בטח גם תצטרכו ללכת לוועדות האחרות, כן?
עאידה תומא סלימאן: כדאי לתת להם.
יוסף ג'בארין: אז אני אתחיל איתכם.
יוסף ג'בארין: אז שוב, מוחמד חאמד ורובא וורוור, תודה שהגעתם לכאן.
יוסף ג'בארין: פעילות מאוד מבורכת, חשובה, חלוצית, שאתם עושים וזו הזדמנות גם קצת לשמוע על הפעילות הזו.
מוחמד חאמד: כן, עמותת 'מרים', היא מייצגת את החברה הערבית, אבל תומכת בכל בן אדם.
מוחמד חאמד: כן, יש מערך שתומך ברגשות, בהזנחה נפשית, כל יום לחולי סרטן, אבל אנחנו צריכים לתמוך בפרויקט של 'מרים ג'וי', 'מרים ג'וי' הוא אחד הפרויקטים הכי גדולים בעמותה כבר שש שנים, אנחנו משלמים מלגות לסטודנטים מוכשרים ללוות חולי סרטן כל יום, בבתי החולים ובבתים.
מוחמד חאמד: יש 'מרים ג'וי' בבתי חולים ויש 'מרים ג'וי' בבית.
מוחמד חאמד: זה קורה ברמב"ם, באיכילוב, בתל השומר ובשניידר.
מוחמד חאמד: כדי להתרחב בפרויקט ולחזק את הפרויקט אנחנו צריכים גם תמיכה כלכלית לשלם - - -
יוסף ג'בארין: כמה חונכים יש?
מוחמד חאמד: יש לנו בערך 60 חונכים בכל בתי החולים וכל סטודנט בוחר איזה יום הוא רוצה להתנדב בימי השבוע והוא הולך לחמש שעות לבית החולים.
יוסף ג'בארין: הוא הולך למחלקה?
מוחמד חאמד: כן, למחלקה.
יוסף ג'בארין: אז הוא לא חייב להיות מול ילד ספציפי.
מוחמד חאמד: מול כמה ילדים כל היום.
מוחמד חאמד: מיום ראשון עד יום שישי.
מוחמד חאמד: אנחנו רוצים לחזק את הפרויקט, רוצים לשלם יותר ליותר ויותר סטודנטים, אבל אנחנו לא יכולים.
מוחמד חאמד: בהדסה ובסורוקה ובאוגוסטה ויקטוריה אין לנו בעיה עם הבירוקרטיה, הם רוצים 'מרים ג'וי', הם כל יום מדברים עם עמותת 'מרים' שהם רוצים שנתרחב ב'מרים ג'וי' לבתי חולים נוספים, אבל אנחנו לא יכולים, העמותה לא יכולה, בגלל שאין תמיכה מהמדינה, אין תמיכה בפרויקט הזה.
מוחמד חאמד: אני כבר שש שנים מדבר על זה, זה פרויקט שהוא זכות, זכות לכל ילד שיהיה מלווה צמוד, לכל ילד בבתי החולים, ואחרי שהילד מחלים הוא חוזר הביתה ואנחנו שולחים לו מתנדב מהעמותה להשלמת חומר.
מוחמד חאמד: אנחנו גם בקשר עם בתי הספר, עם המורים של הילדים, לשיעורי בית וגם אפילו ללוות אחים של הילד החולה.
יוסף ג'בארין: אז הסטודנט בודק מה הוא הפסיד, חומרים, ומנסה להשלים?
מוחמד חאמד: כן, כל שבוע הוא הולך ועוזר לו.
מוחמד חאמד: לפעמים הם מפסידים שנה או שנתיים.
יוסף ג'בארין: ובתקופת הקורונה יש בעיות?
מוחמד חאמד: כן, יש בעיה, בגלל שחולי סרטן, ספציפית בלוקמיה, ואצל ילדים יש הרבה עם לוקמיה, סרטן דם, שאין להם - - -
עופר כסיף: זה הכי נפוץ אצל ילדים, 30% נדמה לי.
מוחמד חאמד: כן, מערכת החיסון שלהם ממש חלשה, אז אנחנו לא יכולים להיות – למשל אם יש 15 מתנדבים בבית החולים רמב"ם מ'מרים', עכשיו יש חמישה, השאר אנחנו עושים בזום, אבל זה לא אותו דבר.
מוחמד חאמד: אז זה אחד הפרויקטים.
מוחמד חאמד: אחד הפרויקטים הכי גדולים במרים, שזה 'מרים פאן', שאנחנו תומכים כספית לתרופות מחוץ לסל וגם סיוע כספי.
מוחמד חאמד: אתמול עמותת 'מרים', עשינו העברה בנקאית של 15,000 שקל, אנחנו לא מדברים על זה אפילו, אתם שומעים על אוקטובר ורוד, העלאת מודעות, אנחנו לא מדברים על זה, אבל אנחנו כל יום במאבק.
מוחמד חאמד: אתמול שילמנו 15,000 שקל רק בגלל שיש ילד שחייב לטוס לגרמניה לעבור הקרנה ואין להם כלום.
יוסף ג'בארין: למה בגרמניה?
מוחמד חאמד: כי הטיפול בגרמניה.
יוסף ג'בארין: הטיפול לא זמין כאן?
מוחמד חאמד: כן.