GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רחל אברמזון: אני באמת חושבת שהדיון הזה היום הוא חשוב ומשמעותי מאוד.
רחל אברמזון: רק אציין שגם השותפים שלנו באלו"ט גם לגבי הסוגיות שעלו לגבי החסר במסגרות והתכניות העתידיות, אנחנו נמצאים בקשר שוטף ובעבודה שוטפת כדי לערוך את המיפוי הכללי שלנו.
רחל אברמזון: המשרד גם הקצה סכום לא מבוטל לבניית מסגרות והרחבה ככל שתידרש למסגרות לתלמידים עם מוגבלות גם בתחום האוטיזם.
רחל אברמזון: אנחנו מזהים שיש חסר באמת גם אולי במענה לתלמידים עם אוטיזם אבל גם במסגרות לתלמידים עם הפרעות נפשיות שנדרשים גם הם למענה, ושוב, אני רוצה למקד את זה.
רחל אברמזון: זה לא בכל המקומות.
רחל אברמזון: אבל כמובן שבכל מקום שקיים הצורך הזה ובכל מקום שאנחנו מזהים שהצורך הזה עולה, ניתן תיעדוף מבחינת המשרד כדי לפתוח את המסגרות האלה ובשיח מאוד מאוד משתף יחד עם הרשויות המקומיות.
רחל אברמזון: כי המסגרות נפתחות בשיתוף פעולה גם אל מול העמותות אבל כמובן עם השותפים הראשונים שלנו, הרשויות המקומיות.
רחל אברמזון: כך שהנושא הזה נמצא על שולחננו בתיעדוף ראשון ואנחנו מתקדמים.
רחל אברמזון: ישנה כבר תכנית שגיבשנו גם כדי לראות איך אנחנו מתקדמים לחמש השנים הבאות וגם כדי לתת את המענה הנקודתי לכל צורך שעולה משנה לשנה.
רחל אברמזון: כמובן שאנחנו נמשיך להרחיב גם את המענים וגם את הפניות אם הן פניות ברמה של מחוז מסוים, רשות מסוימת, וגם אם זה ראייה עתידית של מבט קדימה.
רחל אברמזון: אני יכולה להגיד שאנחנו נמצאים במקום אחר, במקום מאוד מתקדם כי אני חושבת שהתיקון לחוק החינוך המיוחד איפשר גם לנו להרחיב את המענה ואת השיח אל מול ההורים לאפשר להם את הבחירה, מה שלא היה בעבר, ואם אנחנו מדברים על זכויות תלמידים אז הזכויות האלה באות לידי ביטוי גם בהתייחסות שלנו כשאנחנו מסתכלים על מתן מענה לתלמיד על פי הצורך שלו ולא רק על פי המוגבלות, אלא באמת לראות מהן עוצמות התמיכה, מה נדרש עבורו כדי שאנחנו ננגיש לו את זה בצורה המיטבית במערכת.
רחל אברמזון: אני יכולה לומר תודה לכל השותפים, גם בתוך המשרד.
רחל אברמזון: אנחנו עם ממשקים ועם עבודה מאוד מאוד הדוקה, גם עם טובה בן ארי, גם עם הלשכה המשפטית שמסייעת לנו להרחיב את האפשרויות וגם עם כל השותפים האחרים, נציגי וארגוני ההורים בוודאי וגם עם הרשויות המקומיות.
רחל אברמזון: אז לומר לכם תודה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה רחל.
יוסף ג'בארין: האמת בגלל שזמננו מוגבל לא נספיק להעמיק בנושאים שעלו בתחום האנשים עם המוגבלויות אבל נתכנן לקיים דיון מיוחד לרבות סוגיית המסגרות הנדרשות, בשבועות הקרובים.
יוסף ג'בארין: אני יודע שאת תמיד שותפה לדיונים גם כאן וגם בוועדת החינוך אז תודה רבה כמובן על שיתוף הפעולה.
יוסף ג'בארין: נקבע ישיבה בהמשך.
יוסף ג'בארין: תודה רחל.
יוסף ג'בארין: נפנה לד"ר שרף חסאן מוועדת המעקב לענייני החינוך הערבי.
יוסף ג'בארין: אומר לך שקודם דיברה השופטת בדימוס רוטלוי שהתייחסה לאותה מסקנה שהייתה בצוות אותה ועדה מקצועית לגבי אוטונומיה מסוימת לחינוך הערבי, כמובן מה שלא מומש גם כיום.
שרף חסאן: תודה רבה לך ולוועדה על הדיונים החשובים שאתם עורכים לגבי החינוך וזכויות ילדים באופן כללי.
שרף חסאן: בכדי לא לחזור על הרבה דברים שנאמרו קודם אמקד את הדיון שלי בכמה סוגיות.
שרף חסאן: הסוגיה הראשונה היא אחת הבעיות העיקריות שפוגעת בזכויות ילדים בישראל זה העוני העמוק של הילדים, העוני פשוט הוא המקור להרבה הרבה הפרות של זכויות ילדים בישראל, זה גורם לפערים אדירים גם בין הילדים וזה מונע מהרבה הרבה ילדים שנמצאים מתחת לקו העוני לממש את הזכויות שלהם בכמה מישורים ובכמה תחומים, בעיקר בתחום החינוך.
שרף חסאן: אני חושב שהפערים בישראל הולכים וגדלים.
שרף חסאן: אוכלוסיות מבוססות ומעמד ביניים ומעלה מצליחים להשקיע הרבה יותר מההשקעה הציבורית בילדים וזה גורם לפערים אדירים, זה גורם לעוול להרבה ילדים.
שרף חסאן: המדינה לצערי הרב לא נוקטת באמצעים בכדי לאזן את העניין הזה, בכדי לאזן על ההשקעה הנוספת לצד ההורים ורשויות חזקות ופילנתרופיה שבדרך כלל הולכת לאוכלוסיות החזקות, בכדי לאזן ולהשקיע באוכלוסיות המוחלשות באופן כללי ובאוכלוסייה הערבית באופן מיוחד.
שרף חסאן: זה דבר אחד שרציתי לציין.
שרף חסאן: זה מוביל אותי גם להדגיש את הכיוון שגם עלה כאן, שההתייחסות לזכויות ילדים צריכה להיות הוליסטית וכוללת בקונטקסט יותר רחב ולכן המענה צריך להיות דרך תכנית רחבת היקף של הממשלה בכדי לטפל בכל ההיבטים הקשורים לזכויות ילדים שעלו כאן ולא רק טיפול נקודתי בכמה סוגיות.
שרף חסאן: שאלת הפערים הלכה וגדלה עכשיו בתקופת הקורונה, היו הרבה דיונים בוועדת זכויות הילד שהתייחסו לנושא הזה.
שרף חסאן: חלק גדול מהילדים במיוחד בחברה הערבית, מדובר על כמחצית מהילדים לפחות שמנותקים מתהליך הלמידה כבר ממארס.
שרף חסאן: זאת אומרת שהפערים בינם לבין שאר הילדים גדלים וגם שסכנות נוספות מאיימות על הילדים האלה.
שרף חסאן: נושא של אלימות, נושא של חשש מהתנתקות מהמערכת הבית ספרית בהמשך, נשירה סמויה בעיקר לא רק נשירה גלויה כי ברמה הפורמלית כמעט רוב הילדים רשומים חוץ מכמה ילדים, אחוזים בודדים שלא רשומים וזה קצת מטעה כי הנשירה הסמויה היא נשירה עמוקה בישראל בקרב האוכלוסייה הערבית ובזה אני קורא לטפל באופן יסודי.
שרף חסאן: ואי אפשר לטפל בבעיית הנשירה הסמויה אם באמת משאירים את הילדים שנפגעו מהקורונה מהנתק, בעצם מההנשרה שלהם כי המערכת לא סיפקה להם את הכלים להיות מחוברים.
שרף חסאן: לא שהם לא רוצים להיות מחוברים.
שרף חסאן: ולצערי הרב התכנית הממשלתית עכשיו שהוצעה לא נותנת מענה מספיק במיוחד בתוך החברה הערבית, שם אנחנו עדים למחסור הרבה יותר אדיר מההנחות המוטעות של המערכת שבעצם לא דאגה לקיים מיפוי אמיתי בשטח בכדי לאמוד את הצרכים.
שרף חסאן: לכן אני קורא מכאן או מציע לוועדה להמליץ שצריך קודם כל לאמוד את הנזקים שהיו במשך התקופה הזאת ולגבש תכנית לפצות את התלמידים, להשלים להם את מה שהפסידו בכל התקופה הזאת, וכמובן לתקן את התכנית הקיימת לחלוקת מחשבים ומחשוב בתי ספר, כך שבאמת תוכל לענות על הצרכים ולסגור את הפערים הקיימים בתוך בתי הספר.
שרף חסאן: הנקודה האחרונה, אני ער לזמן הקצר, ואציג רק עוד נקודה אחת הקשורה למה שאמרת ד"ר יוסף לגבי הנושא של סוכני החינוך.
שרף חסאן: תכניות הלימוד בישראל בחברה הערבית לא מתאימות לחברה הערבית, הן לא נותנות מענה לצרכים של החברה הערבית כי אי אפשר להשאיר להתמיד, להמשיך עם המצב הקיים שילדים ערבים בעצם לא לומדים על עצמם, לא עוסקים בשאלת הזהות שלהם, לומדים על הרוב היהודי, על הנרטיב האחר, על הזהות של המדינה ובלי שום התייחסות למיקום שלהם בסוגיה הזאת, לא לומדים על ההיסטוריה שלהם, על החברה שלהם, על הבעיות שמעסיקות את החברה שלהם, הדבר הזה גורם לניכור של הילדים האלה והניכור הזה הוא גם תורם לכל מיני בעיות הקיימות בתוך החברה.
שרף חסאן: לכן אני חושב שהמערכת נדרשת לתקן את העוול הזה, צריך לבנות תכניות לימודים שמתאימות לצרכים של הילדים האלה, מכירות בחברה הערבית, בזהות של החברה הערבית בישראל וזה קשור לשאלת הניהול העצמי, מי שמחליט לגבי החינוך הערבי בדרך כלל הם לא ערבים ולא קשורים, המערכת לא נותנת שום אפשרות של החברה הערבית לנהל את החינוך שלה, למרות שהדבר הזה קיים במערכת החינוך בישראל, קיים בהקשר של הממלכתי-דתי, קיים בהקשר של החרדי.
שרף חסאן: אנחנו לא דורשים להתנתק ממערכת החינוך, הדרישה שלנו שתהיה את האפשרות הזאת של ניהול עצמי של אקדמאיים ערבים שיהיו משולבים, שיוכלו באמת להיות מעורבים ומחליטים לגבי השאלות הקשורות למטרות החינוך הערבי, לתכני החינוך הערבי, לצרכים של החינוך הערבי.
שרף חסאן: זה יכול לתת הרבה פתרונות.
שרף חסאן: לצערי הרב משרד החינוך כשל לאורך כל הדרך.
שרף חסאן: אנחנו רואים את התוצאות בפערים ובהישגים, לא רק המקומיים, גם בבינלאומיים וגם בבעיות חברתיות נוספות שהמערכת מתקשה ולא מצליחה לטפל, אנחנו ראינו את הנתק המוחלט של משרד החינוך, ההערכות המוטעות שלו לגבי החינוך הערבי בתחילת הקורונה, כשהעריכו שרוב התלמידים הערבים מחוברים ללמידה מרחוק ואחר כך משרד החינוך נאלץ להכיר שזה לא נכון, שהלימוד מרחוק כשל כי אין את התנאים והשאלה שלי למה לא עשו בדק בית, למה ההערכה שלהם הייתה מוטעית בתחילת הדרך, וזו דוגמה לדעתי לסיפור של מערכת החינוך במשך מאז 1948 ועד היום.
שרף חסאן: אז הגיע הזמן לעשות שינוי כיוון וגם לקיים דיאלוג אמיתי עם הנציגים של החינוך הערבי.
שרף חסאן: רציתי להגיד שוועדת המעקב לענייני חינוך ערבי היא גוף מקצועי שמייצג את החברה הערבית בנושא של חינוך.
שרף חסאן: היא גוף עצמאי שהוקם בשנת 1984 שהוקם על ידי ועד ראשי הרשויות כגוף מקצועי בכדי להוביל את הטיפול בשאלות שקשורות לחינוך ערבי.
שרף חסאן: המערכת נדרשת גם לנהל דיאלוג עם הגוף הזה ועם הנציגים של החברה הערבית בכדי להגיע לטיפול שורש לכלל הבעיות הקשורות לחינוך הערבי כי המצב שהגענו אליו, אי אפשר לסבול אותו עוד וזאת אחת התופעות המרכזיות של החברה הערבית במיוחד בתקופת הקורונה.
שרף חסאן: אני אסתפק בכך.
שרף חסאן: תודה רבה לכם.
יוסף ג'בארין: לגבי הדיאלוג אני אפנה בשם הוועדה כדי לקיים ישיבת עבודה, לא צריך ישיבה פורמלית של הוועדה, כדי לדון בנושאים שאנחנו מלווים אותם מאז המשבר, אבל גם הדברים שאתה העלית ואגב, אפשר באמת לדבר על שלוש רמות של פגיעה בזכות לשוויון ככל שזה מתקשר לחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: גם סוגית היעדר השוויון במשאבים ובתקציבים והתשתיות, וגם סוגיית הניהול באיזה מידה אנשי המקצוע הערבים שותפים לניהול המערכת, וגם בסוגיה השלישית שד"ר שרף חסאן העלה כאן, סוגיית התכנים והניכור שהתלמיד הערבי מרגיש במערכת.
יוסף ג'בארין: אגב אפשר לראות במפורש שסעיף 30 לאמנה מתייחס באופן מפורש לזכות לחינוך בקרב קבוצות מיעוט לרבות מיעוטים אתניים ומיעוטים ילידים והסעיף הזה מאוד רלוונטי לשיח הזה.
יוסף ג'בארין: ככל שיש נציגים ממשרד החינוך שירצו להתייחס לנושאים, אני אשמח אם הם יתייחסו אבל בינתיים חוה לוי ממשרד העבודה והרווחה ביקשה לשתף אותנו בנתונים לגבי המחשבים וחלוקתם.
חוה לוי: לבקשתך, עשיתי בירור תוך כדי דיון לגבי עניין המחשבים.
חוה לוי: משרד הרווחה חילק כ-1,900 מחשבים, מתוך הגדרת קריטריונים טיפוליים, לא כלכליים, בהקשר הזה של הפיקדון.
חוה לוי: בשלב הראשון חולקו בשתי פעימות כרגע מחשבים לילדים בסיכון גבוה שנמצאים בטיפול גם של מרכזי קשר כדי לשמר קשר בין הורים, גם ביחידות אקסטרניות שליד מרכזי החירום ובמרכזים טיפוליים אחרים.
חוה לוי: בשלב השני חולקו מחשבים נוספים למשפחות באלימות במשפחה ועם מאפיינים נוספים.
יוסף ג'בארין: אני מניח שזה הרבה פחות מהצרכים בשטח, נכון?
חוה לוי: אנחנו כל פעם מקבלים אישורים, כרגע זה הוצאה של למעלה מ-1 מיליון שקל רק באגף שלנו, יש גם במינהל המוגבלויות ובקשישים שחולקו אבל לענייננו זה ילדים אז אנחנו נדבר רק עליהם.
חוה לוי: זה סכום של למעלה מ-3 מיליון שקל.
חוה לוי: ככל שיידרש, אנחנו נצטרך לשקול את האפשרות, כולל גיוס תקציבים נוספים לדבר הזה.
חוה לוי: אבל כן, זה מה שמשרד הרווחה חילק, וכאמור ללא התניה של פיקדון.
יוסף ג'בארין: תודה על העדכון.
יוסף ג'בארין: יחסית לתקציב שאנחנו שומעים ממשרד החינוך זה תקציב שולי, אז אני מקווה שתצליחו באמת לגייס עוד תקציבים כדי שאפשר יהיה לתת מענים רחבים יותר.
חוה לוי: כדאי רק לזכור שמשרד החינוך כמו שאמרתי בדברים הקודמים שלי הוא שירות אוניברסלי, משרד הרווחה לא מטפל בכל ילדי מדינת ישראל.
יוסף ג'בארין: לא, אני מתייחס כמובן לילדים בסיכון ונוער שמצריך - - -
חוה לוי: אני אומרת, מטבע הדברים התקציבים הם גם יותר נמוכים ועדיין אנחנו עושים את הכל על מנת כל פעם בפעימה שמתאפשרת לנו לתת לעוד ועוד ילדים על מנת שלא יהיה מצב שילד לא יקבל.
חוה לוי: יחד עם זה, חלק מהילדים מקבלים ממקורות אחרים אז בסוף יש איזו שהיא השלמה שהרשות המקומית מנהלת על מנת שככל שאפשר נגיע לכל הילדים.
חוה לוי: אם כבר נתת לי את ההזדמנות אז אני מתנצלת שאני חייבת לצאת כי אני צריכה לעבור לישיבה אחרת.
יוסף ג'בארין: תודה חוה.
יוסף ג'בארין: עו"ד טל חסין מהאגודה לזכויות האזרח ואחר כך אשמח להתייחסות ממשרד החינוך לפני שנסיים, ואיילת, אם יהיו לך הערות לקראת הסיכום.
טל חסין: שלום.
טל חסין: אני מצטערת, לא נכחתי בכל הדיון אבל אני רוצה להתייחס לכמה דברים ששמעתי.
טל חסין: אני מבינה שדיברו על אוטונומיה מסוימת לחינוך הערבי.
טל חסין: אני לא חושבת שהאוטונומיה צריכה להיות מסוימת, אני חושבת שצריך להיות זרם חינוך מוכר בחוק זרם החינוך הערבי, כמו החינוך הממלכתי - - -
יוסף ג'בארין: זו הכוונה במסוימת.
טל חסין: או.
טל חסין: קיי.
טל חסין: חוץ מזה הגעתי מדיון בוועדת החינוך - - -
יוסף ג'בארין: אגב, אנחנו העלינו טל, כי זה בהחלט נושא חשוב, הנושא הזה עלה גם כי הוא נושא שהוא חלק אינטגרלי מהדיון גם בגלל סעיף 30 לאמנה, אבל גם השופטת בדימוס רוטלוי העלתה את זה כאחת המסקנות שהיו לוועדה עוד אחרי הצטרפות ישראל לאמנה וכמובן לצערי זה לא מומש.
טל חסין: ואני גם מכירה כתיבה שלך על זה.
טל חסין: אני רוצה לחבר חזרה את הדיון.
טל חסין: יש פער נורא רציני בין שיח הזכויות המאוד יפה והמאוד מוצדק והמאוד נכון שרץ פה על האמנה לזכויות הילד לבין המצב בשטח.
טל חסין: אני רוצה להמשיך קצת את מה ששרף התחיל.
טל חסין: זה עוד בפועל, משרד החינוך חילק או מחלק או בתהליך של חלוקה שאין לדעת מתי תסתיים, 140,000 מחשבים, אבל מאות אלפי ילדים נותרים בבית ונמקים.
שרף חסאן: 140,000.
טל חסין: 140,000, זה מה שאמר השר גלנט.
טל חסין: אמר 'רכשנו 150,000, נחלק 140,000,האצנו את קצב החלוקה, עד סוף 2020 כולם יקבלו'.
טל חסין: זה מענה לחלוטין לא מספק.
טל חסין: אני רוצה רגע לרדת מהעניין של הזכות לחינוך והזכות לשוויון של לעבור ולדבר על עקרון טובת הילד.
טל חסין: יש ילדים שלא ראו את החברים שלהם, לא ראו את המורים שלהם, לא הייתה להם שום מסגרת.
טל חסין: אני כבר לא מדברת על חינוך והקניית ידע ואני לא בטוחה שהלימודים בזום זה הדרך האולטימטיבית לעשות את זה, אבל זה קיים.
טל חסין: ילדים ללא כל מסגרת.
טל חסין: הם נמקים בבית, הם פשוט נמקים בבית.
טל חסין: ההורים שלהם חסרי אונים, רבים מהם משתייכים לשכבות חלשות, אי אפשר לקחת מורים פרטיים, ההורים בעצמם מוגבלים ביכולת שלהם.
טל חסין: יש פה פער נורא גדול בין מה שצריך להיות לבין מה שהאמנה מכתיבה לבין מה שקורה בשטח.
טל חסין: ואני הייתי רוצה לקרוא פה למשרד החינוך להגיד 'או.
טל חסין: קיי, קנית כמה שיכולת, בוא תעשה את המיפוי שאתה חייב, אבל עד אז תחשוב בכל הכוח, תשבור את הראש, איך נותנים מסגרות לילדים האלה שנשארו בלי כלום והולכים ומתנתקים והולכים ופורשים'.
טל חסין: אחוזי הנשירה יעלו, הדיכאונות יעלו, אני מניחה שאחוזי פשיעה יעלו גם.
טל חסין: יש פה באמת דור אבוד.
טל חסין: עשרות, רבבות ילדים אבודים, שאם אף אחד לא יקום ויתעשת ויעשה עם זה משהו אחר כך יהיה מאוד קשה לתקן.
טל חסין: אנחנו מכירים את הפערים בין האוכלוסייה היהודית לערבית, הפערים האלה צומחים בטור הנדסי עכשיו.
טל חסין: אז אני אומרת, מעבר לפערים בהישגים הלימודיים יש פה מצב של רווחת הילד.
טל חסין: אחד העקרונות באמנה הוא שיש להתייחס לעקרון טובת הילד או למחשבה על מה היא טובת הילד בכל אקט ואקט שקשור אליהם.
טל חסין: אני לא רואה שמישהו שוקל את זה.
טל חסין: וזה הייתי שמחה אם תצא כזאת קריאה מהוועדה היום שאומרת למשרד החינוך 'יפה מאוד, תגמור לחלק את המחשבים, תקנה עוד, אבל עד אז נדרש פתרון דחוף'.
טל חסין: תודה.
יוסף ג'בארין: אני לא שמעתי על אותה הצהרה של שר החינוך שישלימו את כל החלוקה עד סוף שנה.
טל חסין: הוא אמר את זה בתשובה לשאילתה של מאיר כהן שעסקה בהפחתת ציוני בגרות.
טל חסין: הוא דיבר על זה בשבוע שעבר.
טל חסין: אני יכולה לשלוח לך את זה.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שזה אכן יקרה כי גם ככה, גם אחרי שיחלקו את ה-140,000 עדיין מאות אלפי תלמידים לפי הנתונים שיש לנו יישארו בלי מחשבים, שלא לדבר גם על הסוגיות הייחודיות בנגב ששם גם עם אמצעי קצה אין תשתיות מספקות.
יוסף ג'בארין: היום בתחילת הדיון הפעיל בשטח שם - - - אמר שלהערכת המועצה האזורית לכפרים הלא מוכרים רק 10% מהילדים בנגב מצליחים להתחבר מרחוק ולהיות קשורים למערכת.
יוסף ג'בארין: זה נתון מאוד קשה.
יוסף ג'בארין: תודה טל.
יוסף ג'בארין: ביקשתי התייחסות ממשרד החינוך.
אילן שמש: אני סגן מנהל האגף לחינוך ילדים ונוער בסיכון במשרד החינוך, אשמח אם יותר לי להתייחס.
אילן שמש: כפי שאתה כבר מכיר בוודאי, 90,000 תלמידים במשרד החינוך נמצאים במסגרות של האגף.
אילן שמש: אני מדבר על ילדים שנמצאים בקצה הרצף, תלמידים שנמצאים או בכיתות מב"ר - - - בבתי הספר, תלמידים שנמצאים במרכזי חינוך טכנולוגי, תלמידים שנמצאים במסגרות משותפות עם הרווחה או של הרווחה כמו מפתנים, כמו מרכזי חירום לילדים, מוסדות חסות הנוער, מועדוניות לילדים בסיכון בקהילה, מוסדות גמילה, בתי מעצר ובתי כלא, אני מדבר על 90,000 תלמידים שעוד לפני הקורונה היו בסיכון.
אילן שמש: אני יכול להגיד שבסגר הראשון הייתה לנו מכה איומה, למעשה כל הילדים האלה נמנעו מהם השירותים שלנו ואנחנו רצנו בסך הכל על צרכים בסיסיים כמו למשל מזון, שחלק מהילדים האלה קיבלו בשירותים או במסגרות ונאלצנו לספק להם את זה.
אילן שמש: לקראת הסגר השני לשמחתי הרבה החרגנו את כל המסגרות האלה וזה אומר ש-90,000 ילדים אלה ממשיכים לקבל את השירותים באופן מלא, כמובן עם הקשיים של הסגרים וכל התופעות האלה.
אילן שמש: אני יכול להגיד לכם שכמו שקרה לכלל האוכלוסייה וכלל התלמידים, גם התלמידים האלה סובלים מתקופת הקורונה.
אילן שמש: זה שהם היו בסיכון לפני כן והם מקבלים את השירותים, אנחנו למעשה עושים שני דברים במקביל.
אילן שמש: דבר אחד, רודפים אחריהם ומנסים לשמור על קשר במתן שירותים במציאות המורכבת הזאת, שהיא מחייבת אותנו למעשה גם לקשר פיזי, כלומר להחזיר אותם למסגרות, וגם לפתח כלים ושיטות למידה וחינוך טובות יותר, ויש לנו כמה דברים שאולי ישפרו לנו גם את העתיד, מבחינת היכולת לתת לקבוצה הזו ואני מדבר שוב פעם, על התלמידים שמזוהים בקצה הרצף בתוך מערכות החינוך שחלקם דרך אגב במערכות משותפות עם הרווחה.
אילן שמש: רק לגבי המחשבים, שיהיה לכם ברור, אנחנו ל-90,000 ילדים האלה סיפקנו ועדיין מספקים בימים אלה 12,000 מחשבים כמובן בהשאלה, משרד החינוך נותן את זה בהשאלה, אנחנו נותנים את זה גם דרך בתי הספר וגם דרך הרשויות המקומיות לילדים שלומדים בתכנית היל"ה וכדומה.
יוסף ג'בארין: למה רק 12,000?
יוסף ג'בארין: הם לא בסדר עדיפות כזה שהיה אמור לאפשר לכולם לקבל?
יוסף ג'בארין: כי 12,000 זה 10% מהנוער בסיכון או הנוער שמצריך תמיכה ייחודית.
אילן שמש: עשו חשבון על מספר המחשבים הגדול שכל המשרד מקבל, נתנו לנו עדיפות, אם משרד החינוך נותן בממוצע לבין 30-40 ילדים מחשב לבית הספר, לנו נתנו על כל שבעה ילדים.
אילן שמש: כלומר פשוט לקחו את מספר המחשבים ונתנו לנו העדפה.
יוסף ג'בארין: אבל ברמה המקצועית אתה מסכים איתי שיש כאן - - -
אילן שמש: ברמה המקצועית אנחנו נמצאים במצב לא פשוט בכלל כי אנחנו משדרגים עכשיו את אמצעי הלמידה, כל הקב"סים, קציני ביקור סדירים, וכן הלאה, אנחנו מאפשרים להכניס לרשימות בתי הספר כדי לאתר את מה ששמעתם וכבר דיברתם עליו, הנשירה הסמויה שפתאום - - - עם כל זה שכן מופיעים ולא מופיעים וכמה לא נמצאים, - - - אנחנו באיזה שהוא מקום נמצאים במאמץ גם לשפר את הכלים שלנו כדי שבאיזה שהוא מקום נוכל לתת לאוכלוסייה בסיכון שירותים טובים כמו שמגיע להם, אבל - - - האוכלוסייה החדשה שנמצאת בנשירה סמויה שזה מורכב לנו וחדש לנו.
אילן שמש: אבל אנחנו משקיעים מאמץ.
אילן שמש: אני רק רוצה שתבינו, מדובר פה על פערים, וכולם מכירים את הפערים הכלכליים, הסוציו-אקונומי וכן הלאה, שזה קל תמיד לאתר.
אילן שמש: אבל אנחנו גם מדברים על ילדים מגיל צעיר שפתאום אתה מתחיל לראות אצלם פערים בלימוד השפה או במתמטיקה או בכל דבר אחר, ולך תאתר עכשיו ותאבחן את זה וכן הלאה.
אילן שמש: אנחנו נמצאים באמצע התהליך הזה, וזה לא רק אלה שלא נמצאים בזום או אלה שמתקשים בזום.
אילן שמש: כל מרכיב חינוכי שמתחיל להיווצר בו פער אנחנו מתחילים לראות את זה ולאבחן את זה, וזה גם - - - המציאות מורכבת, זה נכון, אנחנו עושים המון מאמצים, אני רוצה להגיד לכם, משרד החינוך הצליח להחריג בתקופה מטורפת את כל האוכלוסיות בסיכון של משרד החינוך.
אילן שמש: גם החינוך המיוחד, גם חינוך ילדים ונוער בסיכון, וזה לא מספיק.
אילן שמש: זה באמת לא מספיק אבל אנחנו משתדלים מאוד.
יוסף ג'בארין: אילן קודם כל תודה.
יוסף ג'בארין: אני אנצל את ההזדמנות הזו לבקש ממך, לפני כחודש היה לנו דיון לגבי הביטחון התזונתי בקרב תלמידים שחל עליהם חוק יום חינוך ארוך ומנה חמה, ואז ביקשנו שמשרד החינוך פשוט יעשה מיפוי כדי להבטיח את הביטחון התזונתי של אותם תלמידים שהחוק חל עליהם.
יוסף ג'בארין: אנחנו נשמח לקבל עדכון מה קורה באמת, האם הגעתם לתלמידים הללו, מה מצבם כיום, כי הסגר מתמשך והמצב הכלכלי הולך ומחמיר.
יוסף ג'בארין: נשמח אם תוכל לבדוק את הנושא ולעדכן את הוועדה לגבי הנושא הזה.
יוסף ג'בארין: ילדים שחל עליהם החוק ונהנו ממנה חמה לפני הסגר הראשון, ואנחנו מאוד מודאגים ממצבים החברתי, הכלכלי והתזונתי כיום ונשמח לקבל עדכון בכתב בתקופה הקרובה.
אילן שמש: אני אשמח להפנות את זה לגורם שאחראי על זה במשרד.
אילן שמש: אני יכול רק להגיד דבר אחד, שבסגר הראשון קיבלנו קרוב ל-160 מנות ממשרד הרווחה, דרך אגב, מי שנתן לנו את האפשרות לתת את זה היה משרד הרווחה.
אילן שמש: קיבלנו את המנות האלה כדי לתת לאותם ילדים שלא מוכרים ברווחה ונמצאים בשירותים שלנו ופתאום לא למדו, והיו זקוקים לתזונה הזאת.
אילן שמש: אז מהבחינה הזאת מי שסייע לנו דווקא היה משרד הרווחה.
יוסף ג'בארין: קיי, אבל שאלתי התייחסה לאותם תלמידים שהיו ידועים ומוכרים למערכת החינוך עוד מלפני הסגר, כי אני מבין שמרביתם כיום לא מקבלים את אותה מנה חמה.
יוסף ג'בארין: הצענו הסדרים איך בכל זאת לעשות את זה, אני מקווה שתוכל לעדכן אותנו לגבי ההתקדמות בנושא.
אילן שמש: אני אברר את זה.
אילן שמש: אני רוצה להגיד גם לך תודה רבה, תודה רבה לוועדה הזו, לפני חודשיים בערך היינו בסיטואציה שכל תכנית היל"ה וכל הנוער המנותק כמעט נשר מהמסגרות, וזה עלה בוועדה שלך, לשמחתי הרבה הכל חזר לתפקד.
יוסף ג'בארין: אני שמח.
יוסף ג'בארין: בהחלט, זה היה נושא מאוד חשוב, גם תכנית אתגרים.
יוסף ג'בארין: היום אנחנו עדיין מנסים לקדם את העניין הזה של חוג לכל ילד, אני מקווה שתהיה התקדמות בעניין התקציבי עד סוף השנה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה אילן.
יוסף ג'בארין: אולי באמת לפני הסיכום תדבר ח"כ אימאן ח'טיב יאסין, ואחר כך איילת.
אימאן ח'טיב יאסין: צהריים טובים לכולם.
אימאן ח'טיב יאסין: אני יודעת שזה לקראת הסוף ותסלחו לי, אנחנו בריצות בגלל יום הנגב, אבל היה לי חשוב מאוד להגיע כדי קודם כל לחזק את ידיהם של בני הנוער ולהגיד להם שכן, אתם יכולים וכן אתם זכאים, וכן אנחנו צריכים לעשות הכל למענכם כי פשוט מאוד אתם הדור הקרוב העתיד הקרוב שלנו, ואם אנחנו לא נעשה הכל ביחד, אז אנחנו נמצא אצלנו חס וחלילה דור אבוד.
אימאן ח'טיב יאסין: אבל אני רוצה מעל במה זו, כבוד היו"ר, להדגיש שדווקא מהוועדה הזאת באמת צריכה לצאת הבשורה לגבי ילדים וצעירים.
אימאן ח'טיב יאסין: כמה שאנחנו נלמד, כמה שאנחנו ניטיב לדבר על הסוגיות, אין כמו הצעירים עצמם, התלמידים עצמם שיכולים להביא את התמונה הכי אמיתית שיש, ויש להם את כל היכולת גם להיות שותפים ולהשפיע.
אימאן ח'טיב יאסין: אז יישר כח ותמשיכו.
יוסף ג'בארין: תודה רבה ח"כ אימאן ח'טיב יאסין.
יוסף ג'בארין: אילת תרצי להתייחס לכמה דברים שעלו לפני הסיכום?
יוסף ג'בארין: נראה לי שאתם צריכים להגיש דו"ח משלים אחרי הדיון הזה.
אילת לוין: קודם כל, באמת עלו פה נקודות מאוד מורכבות ולא פשוטות, המציאות של הקורונה באמת מעלה הרבה דברים שהאמנה לא חשבה עליהם, בכל זאת היא לפני 30 שנה, ובאמת דברים שמשרד החינוך, אני רואה שחלק מהמענים פותר, פערים שהוא מנסה לצמצם ושיש עוד עבודה ובהחלט יש פה עוד הרבה עשייה הכרחית בהקשר הזה.
אילת לוין: עלה פה הרבה נושא המחשבים ובכלל כל הנושא של סביבה דיגיטלית שהוא מאוד רלוונטי לתקופת הקורונה - - -
יוסף ג'בארין: הנושא הזה עלה כהפרה מאוד מרכזית היום בצל הקורונה, של האמנה שאמורה להבטיח כמובן יישום הזכות לחינוך ולחינוך איכותי, כפי שגם שמענו.
אילת לוין: חשוב לי לספר לכם עשייה שאנחנו מעורבים בה מול הוועדה לזכויות הילד.
אילת לוין: הוועדה מעת לעת מוציאה מסמך שנקרא הערות פרשניות שכל מיני סעיפים באמנה, ולאחרונה הוועדה הוציאה מסמך של הערה פרשנית של כל מה שקשור לסביבה דיגיטלית של ילדים.
אילת לוין: בעצם האמנה היא בת 30 שנה, הסביבה הדיגיטלית השתנתה לחלוטין בתקופה הזאת ובעצם זה מסמך שמתאר את כל ההשלכות של הסביבה הדיגיטלית על כל מיני סעיפים באמנה לזכויות הילד, זה מסמך מאוד מעניין שאנחנו בימים אלה לומדים אותו, זו טיוטה, ובעצם בתקופה האחרונה עשינו שיח עם כל משרדי הממשלה הרלוונטיים לגבש התייחסות של מדינת ישראל לטיוטה הזו וממש בימים אלה היא נשלחה לוועדה, בקרוב מאוד יהיה שיח בתוך הוועדה על ההערה וכשהיא תפורסם אנחנו נשמח גם לפרסם אותה לוועדה הזאת, אולי להציג אותה, לדבר עליה.
אילת לוין: אני חושבת שזה מסמך מאוד חשוב.
אילת לוין: הוא נכתב עוד לפני הקורונה, אבל כל ההיבטים של סביבה דיגיטלית מאוד מושפעים וזו הזדמנות לעסוק בתחום החשוב הזה.
אילת לוין: תודה.
יוסף ג'בארין: אולי בכל זאת התייחסות לנושא עיגון עקרון השוויון.
אורי שלומאי: אני מיעוץ וחקיקה ציבור חוקתי.
אורי שלומאי: האמת שאני לא הכרתי את הצעת החוק שאתם ביקשתם להעביר, זה היה לפני שהייתי רפרנט חינוך.
אורי שלומאי: תוך כדי חיפשנו ומצאנו אותה.
אורי שלומאי: אני חושב שאנחנו צריכים לנהל שיח בנושא של המהות של הכוונה של הצעת החוק הזו, כי היא הצעה קצת פתוחה וצריך אולי להכניס בה טיפה יותר תוכן, ואני מציע שנדבר עם היועצת המשפטית של הוועדה לנסות לראות מה התוכן שאפשר להכניסה בה ואולי אפילו לקדם הצעת חוק ממשלתית, אם באמת אנחנו נהיה עין בעין בנושא.
יוסף ג'בארין: קודם כל אני שמח לשמוע, ורק כגילוי נאות, אנחנו כתבנו את זה כעקרון כללי אפילו לא מקיף מספיק, פשוט כדי לקדם את זה.
יוסף ג'בארין: כי אנחנו מעוניינים שזה יתקדם ולהשיג משהו בתחום.
יוסף ג'בארין: אז כמובן שכל שיח מקצועי הוא שיח מבורך וחשוב.
יוסף ג'בארין: שמרית גם הייתה בעניינים כשניסחנו את אותו סעיף על עקרון השוויון.
יוסף ג'בארין: כפי שאיילת אמרה שבציון 30 שנים להכרזה או לאמנה, זו הזדמנות סוף סוף לעגן את העיקרון הזה.
אורי שלומאי: אנחנו צריכים לבחון את זה כמובן.
יוסף ג'בארין: אני מודע לזה.
יוסף ג'בארין: בנימה אופטימית זו, אני ארצה לגשת ולסכם.
יוסף ג'בארין: קודם כל תודה לכל המשתתפים בדיון, אלה שהגיעו פיזית לוועדה וגם למשתתפים בזום ולצוות הוועדה.
יוסף ג'בארין: אני אסיים בנקודה האחרונה, אנחנו קוראים גם למשרד המשפטים ולמשרד החינוך לפעול כדי לחוקק את עקרון השוויון בחינוך במסגרת חקיקתית מפורשת וברורה גם כיישום של סעיפי האמנה.
יוסף ג'בארין: בסוגיית נציבות התלמידים ונציבות ילדים, אנחנו קוראים לקידום הנציבות הזו, זה יהיה דיון שנמשיך אותו עכשיו עם התלמידים עצמם, וזה יעלה בדיון.
יוסף ג'בארין: הוועדה קובעת שיש להתחיל חינוך חינם לילדים ממש מגיל לידה.
יוסף ג'בארין: זו מסקנה שאנחנו מדגישים בדיונים רבים.
יוסף ג'בארין: הוועדה שמעה בדאגה את העובדה שתכניות להכרת האמנה לזכויות הילד והתכנים שלה, בין השאר תכניות שהוכנו על ידי גורמי מקצוע במשרד החינוך ויוניס"ף אינן מקודמות בהיעדר תקציבים ולכן אנחנו קוראים למצוא את התקציבים הנדרשים ליישום התכניות הללו ולהרחבתן.
יוסף ג'בארין: באשר לחינוך לילדים עם מוגבלויות, אין ספק שמחסור במסגרות לילדים כפי ששמענו לפחות בדיון הזה מנציגי אלו"ט, זו פגיעה בזכותם לחינוך מותאם ולכן אנחנו קוראים לפעול לכך שכל המסגרות הנדרשות יסופקו בהתאם לתלמידים ובמיוחד באוכלוסיות מוחלשות, האוכלוסייה הערבית והאוכלוסייה החרדית, שם המחסור הוא הרבה יותר גדול.
יוסף ג'בארין: לעניין החינוך הערבי אני שב ומדגיש את שלושת ההיבטים של השוויון לציבור הערבי, שוויון במשאבים ובתקציבים, אבל גם שוויון בניהול המערכת, ולכן הקריאה שלנו להקמת מערך חינוך ערבי עצמאי, לכל הפחות בדומה לזרם שקיים בממלכתי-דתי, והמישור השלישי הוא מישור התכנים, צריך פשוט להתאים את תכני המערכת לתרבות הייחודית ולנרטיב הייחודי של הילדים הערבים.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לסיים בהתייחסות למשבר הקורונה הנוכחי, ואומר בהמשך לדיונים קודמים וגם בהמשך לדיון זה, אנחנו קוראים למשרד החינוך ולקבינט הקורונה לפעול להחזיר את התלמידים למערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: זו תקופה ארוכה מדי של הסגר שהילדים נמצאים רחוק מהמסגרות.