GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
גיל קרומר: הסעיף השני שבו אנחנו מתקצבים - - -
יוסף ג'בארין: רגע גיל, זה נתון מאוד חשוב.
יוסף ג'בארין: זה סכום מכובד.
יוסף ג'בארין: למה זה לא מנוצל?
גיל קרומר: זו בהחלט אחת השאלות שגם ח"כ טופורובסקי העלה.
גיל קרומר: תראו, כשאנחנו בוחנים, ועשינו עבודה על בכלל למה תקציבים לא מנוצלים ברשויות, תקציבים בכלל שהמשרד מתקצב, ויש שלוש סיבות מרכזיות.
גיל קרומר: סוגיה אחת היא סוגיית המצ'ינג שעלתה בדיון בצורה מאוד נכונה, נוסחת המצ'ינג הקיימת היום במשרד התחבורה וגם במשרדים אחרים לא תמיד משקפת את הכח הכלכלי, את החוסן הכלכלי של הרשות אלא הרבה פעמים משקפת יותר את חוסנם הכלכלי של תושבי הרשות.
גיל קרומר: זו בעיה אחת.
גיל קרומר: בעיה שניה היא סוגיית הסטנדרט.
גיל קרומר: אומר במשפט אחד, הסטנדרט אומר, בתוך הכסף שאני מתקצב מה אני מוכן לתקצב ובאיזה סכום.
גיל קרומר: לדוגמה אם עכשיו אני מוכן לתקצב אבן שפה ואני אומר שאני מוכן לתקצב אותה ב-עד 100 ₪, אם אבן שפה עולה 120 שקלים, אז ה-20 שקלים הנוספים צריכים להיות ממומנים באופן מלא על ידי הרשות המקומית.
גיל קרומר: הסוגיה השלישית היא יכולות ביצוע.
גיל קרומר: יש רשויות שקשה להן להוציא פרויקטים.
גיל קרומר: לצערי אני אומר שאף אחת מהסוגיות האלה, לפי מה שאנחנו מזהים כרגע, לא בהכרח רלוונטית לסוגיה של סימון והתקנים.
גיל קרומר: למה?
גיל קרומר: כי סימון והתקנים זה גם כסף יחסית מאוד קטן, בפרויקטים יחסית מאוד מצומצמים שמרבית הרשויות יודעות לבצע אותם, ולכן אין לי כרגע תשובה חכמה למה דווקא התקציבים האלה הקטנים של סימון והתקנים יש בהם תת ניצול כל כך משמעותי בחלק מהמגזרים.
גיל קרומר: אני רוצה שנתייחס לעוד תקציב משמעותי שאנחנו נותנים בהקשר של בטיחות, וזה בעצם במסגרת אותם תקציבים של סל הבטיחות.
גיל קרומר: סל הבטיחות בנוי מכ-175 מלש"ח בשנה שזה סכום מאוד קטן כמובן, ורובו הגדול הולך לטיפול במקומות של תאונות דרכים, וגם שם אנחנו לצערי הרב לא מגיעים לכל הצמתים ומקטעי הדרך בהם יש תאונות דרכים עם נפגעים.
גיל קרומר: בתוך ה-175 מיליון האלה, אנחנו הקצינו עד השנה כ-3% עבור מוסדות חינוך, מתוך הבנה שגם אם אין תאונות בסמוך למוסדות חינוך, אלה מקומות מועדים לפורענות וחזקה עלינו לנסות ולפתור את הבעיות לפני שהן הופכות להיות תאונות דרכים עם נפגעים, בטח כשמדובר באוכלוסייה כל כך פגיעה כמו ילדים.
יוסף ג'בארין: מה השיעור שהקציתם?
גיל קרומר: כ-3%.
יוסף ג'בארין: שזה לא הרבה.
גיל קרומר: זה לא הרבה בכלל.
גיל קרומר: אנחנו במסגרת השינויים ששרת התחבורה והמנכ"ל הנחו לקראת נוהל התקצוב הבא שיצא ב-2021 עשינו שני שינויים מהותיים בהקשר הזה.
גיל קרומר: שינוי אחד, הגדלנו את אחוז התקצוב עבור מוסדות חינוך מ-3% ל-10%, שזה שינוי משמעותי, ושינוי השני, ניתקנו את הקשר שהיה קיים עד היום בין הזכאות של רשות לקבל תקציב לפרויקט בסמוך למוסדות חינוך, אל מול תקציבים אחרים שהיא קיבלה בסלי תקצוב אחרים שלנו שזה סלי אופניים, סלי פיתוח, סלי תחבורה ציבורית.
גיל קרומר: מהתקציב הבא, מהנוהל הבא בעצם, רשות שתקבל תקציב עבור מוסדות חינוך היא תקבל את זה רק אל מול הפרויקטים האחרים שהיא קיבלה בסל בטיחות, קרי רשות שלא קיבלה פרויקטים בתאונות תתועדף בפרויקטים בסמוך למוסדות חינוך ללא קשר בכלל לתקציבים אחרים שהיא קיבלה מהאגף שלנו באופניים או בפיתוח או בתחבורה ציבורית, גם זה שינוי מבורך כי אנחנו מאמינים שאין קשר בין הפעולה שהרשות עושה לטובת שיפור הבטיחות בסמוך למוסדות חינוך בעיר או במועצה, אל מול דברים אחרים שהיא עושה בעולמות התחבורה הציבורית, הפיתוח והאופניים.
גיל קרומר: אלה שני צעדים מאוד משמעותיים שמטרתם לשפר את התקציבים.
גיל קרומר: אני רוצה להוסיף עוד דבר ברשותך, אנחנו גם נכניס לתוך הנוהל הקיים איזו שהיא אמירה בנוגע לניצול תקציבי.
גיל קרומר: זאת אומרת רשויות שיראו שהניצול התקציבי שלהן לא מספק ולא מסיבות שאינן תלויות בהן, אלא מסיבות שתלויות בהן, אנחנו נשקול להקטין את התקצוב שלהן ולאפשר תקצוב גדול יותר לרשויות שהוכיחו שהן לוקחות את התקציב ומממשות אותו בצורה הכי טובה לטובת הבטיחות בפרט ושאר נושאים תחבורתיים בכלל.
יוסף ג'בארין: לגבי תקציב של סל הבטיחות, גם כאן יש מצ'ינג?
גיל קרומר: גם בסל הבטיחות יש מצ'ינג.
גיל קרומר: המצ'ינג של הרשות נע בין חוסר מצ'ינג בכלל לרשויות מסוימות ועד 30%.
גיל קרומר: זה בהחלט קיים.
גיל קרומר: יש פרויקטים מסוימים שאנחנו גם יודעים להעביר לביצוע באמצעות חברות התשתית שלנו, ובמקרה שנניח זה על כביש שהוא בסמוך לכביש של נתיבי ישראל או דברים כאלה שמקשים גם על הרשויות לבצע פרויקט בגלל כל התיאומים הנדרשים מול החברות שלנו, אז גם לזה אנחנו יודעים לתת מענה.
גיל קרומר: ברשותך היו"ר, אני חייב להעלות סוגיה אחת מאוד רלוונטית והיא כרגע לא פתורה וחשוב שהוועדה תידרש אליה.
גיל קרומר: זה כל הנושא של צירי גישה לבתי ספר חדשים.
גיל קרומר: כשיש בית ספר קיים, אנחנו יודעים במשרד התחבורה לתקצב, במסגרת אותם התקציבים שדיברנו עליהם אנחנו יודעים לתת מענה לצירי גישה בבתי ספר קיימים.
גיל קרומר: ברגע שיש בית ספר חדש שנבנה, נכון להיום משרד התחבורה בקריטריונים שלו לא יודע לתת לזה מענה, ומצד שני משרד החינוך גם הוא לא נותן לזה מענה.
גיל קרומר: כשפנינו בהנחיית השרה לפני מספר חודשים למשרד האוצר כדי שהוא יקבל החלטה מי הגורם שאמון על תקצוב של צירי גישה לבתי ספר חדשים, התשובה שקיבלנו מהאוצר הייתה שכרגע משרד החינוך לא מתקצב את זה, אנחנו מוזמנים לשנות את הקריטריונים שלנו ולתקצב את זה בעצמנו, אבל שלא נצפה לקבל תקציב נוסף מהאוצר עבור זה וזה כמובן יבוא על חשבון פרויקטים אחרים.
גיל קרומר: אני קורא לוועדה בהקשר הזה לסייע לנו לפעול לתת מענה לסוגיה מאוד חשובה זו.
יוסף ג'בארין: נקודה בהחלט מאוד חשובה.
יוסף ג'בארין: כרגע זה נופל בין הכיסאות אני מבין?
גיל קרומר: לחלוטין.
גיל קרומר: אתה צודק.
יוסף ג'בארין: אנחנו נרשום את זה לפנינו ונראה איך ניתן לקדם את זה.
יוסף ג'בארין: לגבי תכנית התמרור דובר כאן על אותם 50 מיליון שהוקצו ואני מבין שבינתיים זה לא מתקדם.
יוסף ג'בארין: יש איזה שהוא קושי כאן?
יוסף ג'בארין: האם תוכל לעדכן אותנו?
יוסף ג'בארין: לגבי תכנית התמרור של אותם 39 ישובים ערבים שכבר אושרה תכנית עבורם.
גיל קרומר: אני חייב לציין שכמו שאתה יודע הנושא הזה עלה בפגישות בשבוע שעבר אצל השרה, ובעצם מה שסוכם בראייה קדימה זה לעבוד בשיתוף פעולה ביחד עם ועדת הכספים במסגרת כספים שהם חוץ תקציביים, גם לתקצב תמרור חדשות וגם לתקצב את הביצוע של אותן תכניות תמרור שכן תוכננו כבר במסגרת העבודה שהרלב"ד הציגה קודם, ואנחנו פועלים בכיוון הזה.
גיל קרומר: אני מקווה מאוד שנצליח להביא את התקציבים הנדרשים.
יוסף ג'בארין: אז לגבי אלה שאושרו, האומדן זה 50 מיליון.
יוסף ג'בארין: יש אומדן תקציבי לגבי מה שצריך לתכנן עכשיו?
גיל קרומר: האומדן התקציבי הוא באותו היקף פחות או יותר שהציגו על פי ה-39 רשויות הקודמות, סדר גודל של כמה מאות אלפים בהתאם לגודל הרשות וכמות האוכלוסייה.
יוסף ג'בארין: אז איך נתקדם שם, מה צריך לקרות כדי שנקדם לפחות את אותם 50 מיליון?
יוסף ג'בארין: אתם אמורים להביא משהו לוועדת הכספים?
יוסף ג'בארין: אתה מציע אולי שחברי ועדת הכספים יזמו דיון?
גיל קרומר: קודם כל אנחנו נברך על כל דיון בנושא בוועדת כספים אבל אנחנו בהנחיית השרה פועלים ביחד כמובן עם סגן השרה ומול ח"כ גפני כדי להביא את התקציב הזה במסגרת התקציב שבדצמבר יהיה לכולנו.
יוסף ג'בארין: שאלה אחרונה גיל, כי אתה מכיר בפירוט את הדברים.
יוסף ג'בארין: אנחנו שומעים על שיפור תשתיות מאוד משמעותי שצריך לקרות בעיקר בישובים ערביים ובישובים חרדים.
יוסף ג'בארין: זה מצריך השקעות תקציביות, אז כנראה ברשויות המוחלשות או שאין להן את התקציב או שסדר העדיפות אולי קצת שונה, השאלה איך אפשר לסייע כאן, איך אפשר לא להשאיר את הרשות המקומית המוחלשת כאשר הילדים שלנו משלמים את המחיר הכבד כאן?
יוסף ג'בארין: יכול להיות שיש מקום לאיזו שהיא פעילות ייחודית, איזה שהוא מיזם, לעבוד אל מול הרשות איפה שיש לקויות חמורות, כי פשוט אחרת, אני חושש שנגיע לעוד דיון בעוד שנה מבלי שנראה התקדמות באותם מקומות בעייתיים בסביבת בתי הספר.
גיל קרומר: אני מסכים איתך מאוד.
גיל קרומר: אני חושב שהפעולה פה נדרשת ממספר כיוונים, אין פעולה אחת שתצליח להביא את התוצאה הרצויה.
גיל קרומר: אני חושב שבהקשר לניצול התקציבי אנחנו נפעל ביחד עם הרלב"ד כדי לסמן את אותן רשויות שבהן קיים תת ניצול משמעותי בסעיף הזה של סימון והתקנים ונפנה אליהן באופן ישיר, אל ראש הרשות ונדאג שהתקציבים האלה אכן ימומשו.
גיל קרומר: נשמח לעדכן על זה את הוועדה מתי שתמצאו לנכון.
גיל קרומר: זה צעד אחד שהוא קונקרטי ומעשי ובהחלט אפשר לעשות אותו בטווח זמן מיידי.
גיל קרומר: במקביל לזה כמו שאמרתי אנחנו נפרסם את הנוהל החדש, אני בטוח שבמסגרתו גם ייכנסו לתקצוב יותר פרויקטים בסביבת מוסדות חינוך וככל שהוועדה תסייע בידינו ונפעל ביחד מול גורמי האוצר, בכלל להגדיר את תקציבי הבטיחות, שכפי שציינתי, 200 מיליון שקלים בכל הרשויות בארץ זה סכום פעוט וקשה מאוד באמצעותו להגיע למספיק מקומות, אנחנו כמובן נפעל בכיוון הזה.
גיל קרומר: אני יכול לציין במשפט אחד צעד נוסף משמעותי שאנחנו עושים ביחד עם אגף התכנון אצלנו במשרד, שנקרא מיזם בזכות הדרך.
גיל קרומר: זה מיזם במסגרתו נבחרו 30 רשויות שיתוקצבו בשבועות הקרובים להכנת תכנית שעיקרה במיתון תנועה ובמתן העדפה להולכי רגל ולרוכבי אופניים, בכלל ברחבי הרשויות ובעיקר בסמוך למוסדות חינוך ולמקומות שבהם נדרש מיתון תנועה שכזה, אותן רשויות ילוו על ידי גורמי מקצוע מהמשרד בהכנת התכנית והתכניות האלה ישמשו גם לתקצוב של מספר רשויות באופן מיידי, רשויות שיזכו באותו קול קורא, ולהבא זה גם ישמש אותנו כאגף לתקצב את הפרויקטים שיעלו במסגרת אותן תכניות, במסגרת סל הבטיחות השוטף שלנו בכל שנה ושנה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה גיל.
יוסף ג'בארין: באמת מידע חשוב.
יוסף ג'בארין: אני אשמח אם תוכל לעדכן אותנו בכתב לגבי הניצול התקציבי בשני הנושאים, גם של תכנית הסימון וגם סל הבטיחות שם אני מבין שהמצב יותר טוב.
יוסף ג'בארין: נאמרו כאן דברים חשובים וכדאי שהם גם יהיו מתועדים אצלנו בוועדה.
יוסף ג'בארין: מקס אבירם ממשרד החינוך בבקשה.
מקס אבירם: צהריים טובים.
מקס אבירם: אני רוצה להתייחס לשני היבטים שקשורים לדיון הזה.
מקס אבירם: אחד – סביבת הכניסה למוסדות חינוך שמבחינתנו היא סביבה מאוד מאוד בעייתית בהיבטים של בטיחות, לא בהתייחס לתשתיות הרכות ותשתיות אחרות שצריך לטפל בהן ומי שצריך לטפל בהן זה בדרך כלל הרשות המקומית, על כל מגוון המרכיבים והבעיות שהוצגו כאן בדיון הזה.
מקס אבירם: לפני שנתיים-שלוש הבחנו בכך שבסביבת הכניסה לבית הספר כל בוקר וכל צהריים מתקיים שם איזה שהוא מהלך שאני מכנה אותו כאוס בטיחותי שצריך לטפל בו, ואני מדבר מהבחינה האנושית, מבחינת העובדה שכל אוכלוסיית בית הספר מגיעה בטווח זמן מאוד מאוד קצר ורוצה להכנס לתוך בית הספר, חלקם מגיעים עם מכוניות, עם ההורים, חלקם מגיעים עם הסעות מאורגנות, חלקם מגיעים עם חינוך מיוחד, חלקם עם אופניים וחלקם הלא מבוטל גם בהליכה ברגל.
מקס אבירם: ואת הסביבה הזאת אנחנו בשנים האחרונות מנסים לקדם בהיבט הבטיחותי בכך שקודם כל המצאנו מושג שנקרא מעטפת הבטיחות הפיזית, שמתייחס לסביבה הזאת ואנחנו באמצעים העומדים לרשותנו בעצם לקחנו ואמרנו דבר מאוד מאוד פשוט, אם רכז הזה"ב ינתח את הנתונים של כמה תלמידים מגיעים ברגל, כמה מגיעים עם ההורים וכן הלאה, ויסדיר באופן פיזי לא את התשתיות אבל את ההגעה הזאת של התלמידים לתוך בית הספר.
מקס אבירם: אנחנו בפעולה הפשוטה הזאת בעצם מצמצמים את הפוטנציאל של היפגעות תלמידים באחוזים רבים מאוד, והתחלנו לקדם את העניין הזה כשמדובר בעצם על כך שמשמרות הזה"ב עושות את הפעולה שלהן ומסייעות לתלמידים יותר צעירים לחצות את המעברים לבית בית הספר ולהיכנס לבית הספר, יחיאל עם "עיניים בדרכים" מסדיר את כל סיפור ההגעה של תלמידים באמצעות ההורים שלהם במכוניות, באמצעות "נשק וסע" מסמנים מקום מסוים, ההורים מודעים, מקבלים תדרוך ויודעים איך להגיע למקום הזה ולהוריד את הילדים שלהם בבטחה מבלי ליצור איזה שהוא סבך של תנועה בכניסה לבית הספר.
מקס אבירם: אפשר לסמן ולהורות להסעות של חינוך מיוחד והסעות אחרות מקום שבו הם יכולים להוריד שם את הילדים, ואז אנחנו מסדירים פחות או יותר במהלכים מאוד פשוטים את הכאוס הזה שמתקיים בכניסה לבית הספר והופכים אותו לקצת יותר מסודר.
מקס אבירם: אנחנו בקטע הזה הגענו כבר לקומה שבה כדי להתקדם עם העניין הזה אנחנו צריכים מעורבות של רשות מקומית, אנחנו צריכים מעורבות של משטרה מקומית וכן הלאה ואולי גם פיקוח כדי להסדיר את הדברים האלה ולהפוך אותם ליותר ממוסדים ומאורגנים.
מקס אבירם: מה גם אם באמת תיפתר בעיית התשתיות, אז הדבר הזה יועיל לכל העניין.
מקס אבירם: זאת מערכת הבטיחות הפיזית אליה אנחנו מכוונים ויש מספר לא מבוטל של בתי ספר גם במגזר הערבי וגם במגר החרדי וגם בכללי שמנצלים את המונח הזה ומשתמשים בו, ומפעילים אותו.
מקס אבירם: זאת נקודה אחת שרציתי להתייחס אליה.
מקס אבירם: כמובן שיש לנו עוד הרבה לעשות שם כדי להסדיר את זה באופן מלא וזה קשור, שוב אני אומר, לרשויות כאלה או אחרות שצריכות לסייע - - -
מקס אבירם: הדבר השני אדוני היו"ר, שאני רוצה להתייחס אליו, זה הנושא של משמרות הזה"ב.
מקס אבירם: משמרות הזה"ב, כדי שמערכת החינוך תוכל להפעיל את כיתות ו' בהפעלה של משמרות הזה"ב ברמה כזו או אחרת או במספר כזה או אחר, צריכה להתקיים שנה לפני בכיתות ה' הדרכה של התלמידים על מנת שהם ידעו מה לעשות בפרויקט הזה.
מקס אבירם: וככל שהפער יילך ויגדל בין ההדרכה לבין הסיפור הזה שתלמידים לא מודרכים לעניין הזה, אנחנו נקבל פער שיגרום כל שנה לכך שאנחנו לא נוכל להפעיל את אותן משמרות זה"ב בצורה מיטבית, וזאת נקודה שצריך לפתור אותה בדרך כזו או אחרת.
יוסף ג'בארין: מקס, ז בדיוק השאלה שלנו.
יוסף ג'בארין: אנחנו ציפינו שיהיו לך גם פתרונות בנושא.
יוסף ג'בארין: מה עושים?
יוסף ג'בארין: בינתיים התלמידים דווקא בשכבות הנמוכות שדווקא הם צריכים את הסיוע בכיוון ובהדרכה, דווקא הם עכשיו חשופים לסיכונים.
מקס אבירם: אני רוצה להגיד לך אדוני היו"ר, שעובדתית כשתלמידי כיתות ו' לא מגיעים לבית ספר אנחנו לא יכולים להפעיל את משמרות הזה"ב.
יוסף ג'בארין: אני יודע.
יוסף ג'בארין: אני שואל מה עושים.
מקס אבירם: תראו, אנחנו עשינו כמה דברים.
מקס אבירם: קודם כל הנחינו את בתי הספר ואת מנהלי בתי הספר לנסות ולהעביר מסר להורים.
מקס אבירם: יש לי ילדה בכיתה ד'.
מקס אבירם: כל בוקר אני מסיע אותה לבית הספר, אני לא נכנס לרחבת הכניסה כדי לא ליצור את אותו כאוס כי אני רוצה להוות דוגמה, אז אני מחנה באחד הרחובות הסמוכים לבית הספר ואני לוקח אותה ביד עד לכניסה לבית הספר.
מקס אבירם: יש רשויות מקומיות כאלה ואחרות שמצאו פתרונות ביניים של מעבירי דרך בתשלום וכל מיני כאלה, אבל זה לא מעיד על הכלל, הכלל בעצם רוצה להמשיך עם הפעילות של כיתות ו' שהן מפעילות וכרגע נכון לעכשיו בתקופת קורונה והעובדה שכיתות ו' נמצאים בבתים, מונעת מאתנו להפעיל את משמרות הזה"ב.
מקס אבירם: אני מאוד מקווה שהממשלה תחליט בעוד שבוע להחזיר את תלמידי כיתות ו' ואז הפעילות הזאת תימשך.
יוסף ג'בארין: מה עם ההכשרה לשנה הבאה?
יוסף ג'בארין: כי צריך עכשיו להכשיר את תלמידי ה'.
מקס אבירם: אנחנו עשינו כמה דברים במהלך הקורונה מאז מארס.
מקס אבירם: א'.
מקס אבירם: אני רוצה שתדע אדוני היו"ר, אתה יכול לקבל ממני או מהנציגה שלי במגזר הערבי חומרים רבים של דברים של פעולות ותכניות שאנחנו מפעילים במערכת הכוללת ובמקבילה שלהם גם בחברה הערבית.
מקס אבירם: דבר שני, לגבי ה - - -
יוסף ג'בארין: מי הנציגה בחברה הערבית?
מקס אבירם: סאיירה עבד.
מקס אבירם: אני אתן לך את הפרטים שלה, אתה יכול להיפגש איתה.
מקס אבירם: היא מסונכרנת אחד לאחד עם כל הפעולות שאנחנו עושים במערכת החינוך לגבי החברה הערבית.
מקס אבירם: ממש הכל הכל, כולל התכנית שנחמה ידידתי סיפרה עליה כרגע בדיון, אותה תכנית משותפת לנו שמחנכת לחגירת חגורות בטיחות שאותה פתחנו לפני שבוע, והיא מופעלת על ידי צוותים שלנו בתוך מערכת החינוך.
יוסף ג'בארין: אבל הם גם דיברו בדאגה על הקיצוץ במשרות ההכשרה של התלמידים לתכנית הזה"ב?
מקס אבירם: כמובן.
מקס אבירם: לכן אני חושב שאת התשובה לגבי הקיצוץ של שוטרות ההדרכה, זה לא שלנו דרך אגב, זה של המשטרה.
מקס אבירם: אני ראיתי כאן את עירית והיא משתתפת כאן.
מקס אבירם: עירית אלזם שדה, שהיא הקצינה של יחידת השוטרות הזו, אני הייתי מציע - - -
יוסף ג'בארין: - - - כן.
מקס אבירם: צריך לתת לה לדבר.
מקס אבירם: אני לא רוצה לדבר על משהו שה- - -
יוסף ג'בארין: אנחנו נבדוק את זה איתן.
יוסף ג'בארין: שאלה אחרונה מקס, עלה הנושא של דרכי גישה לבתי ספר חדשים.
מקס אבירם: השתתפתי לפני שנה או שנתיים בדיון משותף של משרד החינוך ומשרד התחבורה, והבאתי לשם נציג של מינהל הפיתוח של משרד החינוך, שנתן תשובה שכל מה שמחוץ לגדרות המוסד החינוכי הנבנה החדש הוא לא באחריות משרד החינוך.
מקס אבירם: אני הייתי מציע שאם יתקיימו עוד דיונים כאלה כרפרנט אפנה למינהל הפיתוח שלנו שישלחו נציג וננסה לפתור את העניין הזה.
מקס אבירם: הטענה של מינהל הפיתוח במשרד החינוך היא שדרך הגישה לבית הספר היא לא באחריות משרד החינוך, היא באחריות או משרד התחבורה או הרשות המקומית.
מקס אבירם: אבל זו תשובה שאני זוכר אותה בדיון הזה שהשתתפתי בו במשרד התחבורה לפני שנה וחצי, משהו כזה.
יוסף ג'בארין: כן אבל בינתיים אני מבין שהנושא עדיין תלוי ועומד ועוד לא נפתר.
מקס אבירם: אני אשמח לגשר ולהשתתף במפגשים כאלה למרות שזה לא ממש התחום הספציפי שלי, אבל אני בהחלט למען הבטיחות מוכן לקדם את הדברים האלה עם הנציגים של משרד החינוך בתחום.
יוסף ג'בארין: שאלה אחרונה שעלתה בדיון גם על ידי היוזמים.
יוסף ג'בארין: הרי אין כזה אישור שהמשרד אמור להוציא לבתי הספר מבחינת הבטיחות שלך הסביבה.
יוסף ג'בארין: נגיד כפי שמאשרים דברים בטיחותיים אחרים בתוך בית הספר, מדוע אין את תו הבקרה הזה על לפני פתח בתי הספר?
מקס אבירם: אדוני היו"ר, גם את השאלה הזו אני בזמנו כבר שנים רבות שואל, אבל אני רוצה שתדע שמבחינת מה שאני שמעתי מאנשים שעוסקים בתחום הזה, המשפט הרווח הוא שהאחריות לנושא אישור מבני מוסדות חינוך על ידי משרד החינוך היא מהגדר ופנימה.
מקס אבירם: כל מה שמהגדר והחוצה הוא לא באחריות משרד החינוך.
מקס אבירם: אני מנסה להילחם בתופעה הזאת - - -
יוסף ג'בארין: מה קורה עם בתי ספר שבכלל אין להם גדר?
יוסף ג'בארין: שזה לא מעט בתי ספר.
מקס אבירם: זאת שאלה מאוד חשובה שצריך לשאול.
יוסף ג'בארין: כי זה חלק מהבטיחות, קיומה של גדר אבל לצערי - - -
מקס אבירם: שתדע אדוני היו"ר, שלכן אני באמצעות האגף שלי מנסה לקיים את אותה מעטפת בטיחות פיזית שבעצם נותנת איזה שהוא מענה, אפילו חלקי, לבטיחות התלמידים שמגיעים לתוך בית הספר מהרחבה הזאת שבהגדרה של משרד החינוך היא לא באחריות המוסד החינוכי.
יוסף ג'בארין: אולי בהחלט נשמע את נציגי המשרד לבטחון פנים.
יוסי שרביט: צהריים טובים.
יוסי שרביט: אני קצין אגף מבצעים של אגף התנועה ובמסגרת תפקידי אחראי גם על נושא משמרות הזה"ב בהקשר של המשטרה.
יוסי שרביט: שמעתי בקשב רב את כל הדברים שנאמרו, אני רוצה רק לעשות סדר בדברים בכל מה שקשור למשטרת ישראל.
יוסי שרביט: נאמר כאן לא מעט פעמים על קיצוץ בתקנים של מדריכות זה"ב שהנושא פוגע בהכשרה של תלמידי כיתות ה'.
יוסי שרביט: אני רוצה להדגיש שהדבר הזה לא מדויק היות וניתן פתרון חלופי לקיצוץ הזה והוכשרו לטובת העניין שוטרים ממשטרת ישראל, 150 שוטרים שנותנים את החלופה האופטימלית לעניין הזה, השוטרים האלה הם מש"קים, שוטרים קהילתיים.
יוסי שרביט: חלקם.
יוסי שרביט: אחרים אנשי תנועה, כאלה שיודעים ובעלי אוריינטציה לתחום זה, יודעים לעמוד מול ילדים ולהדריך אותם.
יוסי שרביט: הבעיה שלנו היא לא אותם שוטרים ולא אותן מדריכות זה"ב אלא הקורונה שמלווה אותנו תקופה לא קצרה.
יוסי שרביט: עד שהייתה קורונה החלו אותם מש"קים כבר בהדרכות בבתי הספר אבל כאשר התחילו הלימודים בבתי הספר להכנס לקפסולות ולהיפסק לתקופות מסוימות, אז לא ניתן היה לבצע את ההדרכות בבתי הספר.
יוסי שרביט: זה גם המצב נכון לרגע זה, כיתות ה' כרגע לא לומדות בבתי הספר ולא רק היום אלא כבר תקופה ממושכת, כך שאין אפשרות ללמד אותם.
יוסי שרביט: יחד עם זאת, משטרת ישראל נקטה ביוזמה בעניין הזה ועשתה שתי פעולות לטובת העניין כאשר היא למעשה הקימה שני מודלים של למידה מרחוק.
יוסי שרביט: אחד למידה מצולמת, מדריכות הזה"ב למעשה הכינו לימוד מקדים של אותם תכנים שאמורים ללמד את תלמידי כיתות ה', ולמעשה צולמו כאשר הם מעבירים את מערכי הלימוד והדבר משמש את הרכזות בבתי הספר בשגרה לצורך לימוד מקדים והכנה של הכיתה לקראת הדרכת השוטרים.
יוסי שרביט: הדבר הזה גם מאפשר לקצר את זמן ההדרכה ב-50% ולהדביק פערים שקיימים.
יוסי שרביט: יתרה מזאת, הצילומים האלה צולמו באולפני מט"ח, שלושה משדרים בשפה העברית והוספנו לזה ובצענו גם שלושה משדרים בשפה הערבית, דבר שמאפשר לנו כניסה גם לקהלים חדשים שלפני זה היה לנו איזה שהוא חסם בכניסה אליהם.
יוסי שרביט: רוצה גם להדגיש בעניין הזה שאותם 150 שוטרים מש"קים ואחרים שהוכשרו, אפשרו לנו להכנס גם לחברה החרדית וגם לחברה הערבית באותם מקומות שאותן מדריכות זה"ב שהיו לפני כן פחות התאפשר להן, על אותה פלטפורמה של מש"קים שגם ככה אנחנו עושים שם פעילות באותם מגזרים, עכשיו אנחנו משתמשים במש"קים האלה כדי להכנס.
יוסי שרביט: אבל כמו שציינתי הבעיה המרכזית כרגע היא שלמעשה כיתות ה' לא לומדות ואי אפשר להכשיר אותן גם אם אנחנו עושים כרגע איזה שהן יוזמות שלנו, כמו שאמרתי, אותה למידה מצולמת ויוזמה נוספת של למידה בזום, צריך להבין שמערך הלימודים בזה"ב מורכב למעשה מהעברה של שיעורים עיוניים ואחר כך הכשרה מעשית, זאת אומרת הוצאת התלמידים בקרבת בתי הספר והסבר איך בפועל מעבירים ילדים את מעברי החציה.
יוסי שרביט: את הדבר הזה לא ניתן לעשות כל עוד אין בתי ספר ואת הפער של העברת השיעורים העיוניים אנחנו בינתיים מנסים לצמצם דרך למידה בזום ודרך אותו פרויקט שציינתי של למידה מצולמת.
יוסף ג'בארין: האם יש בינתיים פתרונות לכך שתלמידי ו' לא חוזרים והם לא מפעילים בעצם את המשמרות?
מקס אבירם: כמו שציינת, גם כיתות ו' שהן אותן כיתות שהוכשרו שנה קודמת, הבעייתיות לגביהם היא שגם הם לא חזרו ללמוד ולכן כמו שנאמר גם על ידי קודמי, הם לא יכולים כרגע לשמש בתפקיד של לסייע במשמרות זה"ב בבתי הספר.
מקס אבירם: אנחנו הצענו כמה רעיונות בישיבות משותפות שהיו לנו יחד עם משרד החינוך, הרלב"ד, מרכז שלטון מקומי, רעיונות מהורים מתנדבים דרך תלמידי בתי ספר סמוכים שהוכשרו בעבר, דרך מחויבות אישית, כל מיני רעיונות, אבל המנדט להפעיל את זה בתצורה הזאת לא אצלנו אלא היא החלטה שמצריכה אישור של משרד החינוך.
יוסף ג'בארין: תודה רבה יוסי.
יוסף ג'בארין: נציג הנהגת ההורים הארצית, זאב גולדבלט בבקשה.
זאב גולדבלט: קודם כל בוקר טוב והמון המון תודה ליו"ר הוועדה ח"כ ג'בארין כמו גם ליו"ר תת הוועדה ח"כ טופורובסקי.
זאב גולדבלט: אני רוצה להתמקד בשני נושאים בלבד.
זאב גולדבלט: אחד זה התנערות המדינה במשטרת ישראל בפרויקט משטרות הזה"ב, שאתם מתמקדים אומנם בנושא של השפעת הקורונה, אבל אני מדבר על במהלך שנתיים ואפילו שלוש השנים האחרונות, מדינת ישראל מייבשת את הפרויקט הזה ואני חלוק בצורה תהומית עם התמונה הוורודה מדי שהציג נצ"מ שרביט על 150 נגדים וטען שזה פתרון אופטימלי.
זאב גולדבלט: בפועל זה כמעט ולא מבוצע, בפועל ההדרכה גם בשנה שעברה וגם לפני שנתיים הייתה מינימלית, אם בכלל.
זאב גולדבלט: לא מעט בתי ספר נאלצו לבטל את הפרויקט בגלל חוסר הדרכה.
זאב גולדבלט: כך שבעצם אנחנו מדברים על פרויקט שהיה כבר במצב גסיסה, ועכשיו בגלל הקורונה מת סופית כי כיתות ה' ו' לא מגיעים לבית הספר ולכן גם הפרויקט כולו התייבש.
זאב גולדבלט: פרויקט שלמעשה נועד להציל, כמו שאמר ח"כ טופורובסקי ושאר חברי הכנסת, בדיוק לילדי כיתה א', ב', ג', אבל גם לילדי הגנים שמשום מה שכחנו אותם כאן בדיון.
זאב גולדבלט: דבר שני שהוא חשוב ונגעו בו גם קודמיי, התעלמות המדינה בפועל ממיזמים כגון "נשק וסע" שמאפשרים את הורדת הילדים בצורה בטוחה בסמוך למוסדות החינוך.
זאב גולדבלט: בכוונה אני אומר מוסדות חינוך ולא בתי ספר כי גם הגנים הם חלק ממוסדות החינוך שלידם יש מהומה לא קטנה כל בוקר.
זאב גולדבלט: גם כאן בעצם מדובר בפרויקט שעיקר הנטל, דרך אגב, מוטל עלינו כהורים, ולא על בתי הספר או המשטרה, כי ההורים מתנדבים לבצע בפועל את הפרויקט הזה, יום-יום, שעה-שעה ואנחנו דרך אגב כולנו מגויסים ותומכים בפרויקט בצורה מלאה.
זאב גולדבלט: אני אומר עוד פעם, הנקודה היא שמדובר ברמה הלאומית בסכומים זעומים עד אפסיים.
זאב גולדבלט: כמעט כלום כסף.
זאב גולדבלט: וחשוב שהמדינה תשקיע את המעט כסף הזה כדי לשמור על חיי הילדים שלנו.
זאב גולדבלט: תודה רבה לכם.
יוסף ג'בארין: השאלה אם יש פתרונות שאפשר לקדם בעניין משמרות הזה"ב כאשר כיתה ו' עוד לא חזרו?
זאב גולדבלט: למשל אם משטרת ישראל תוציא שוטר או שניים שיש בכל תחנה לחצי שעה כל בוקר למעברי החצייה המשמעותיים ביותר שנמצאים בסמוך לבתי הספר ולמוסדות החינוך.
זאב גולדבלט: לא מסובך.
זאב גולדבלט: שוטר אחד שעומד בצומת, מרגיע את כל הנהגים ונותן עדיפות להולכי רגל למשל.
זאב גולדבלט: ומדובר בחצי שעה ביום, לא יותר מזה.
יוסף ג'בארין: מה שאתה אומר זאב, שאין התכוננות מיוחדת בקרב המשטרה בהיעדר הפעלה של משמרות הזה"ב?
זאב גולדבלט: אמר את זה בצורה מאוד ישירה נצ"מ שרביט, אמר.
זאב גולדבלט: משטרת ישראל לא משקיעה בזה, משקיעה בזום.
זאב גולדבלט: בהדרכה בזום, בהקלטה של שיעורים בזום.
זאב גולדבלט: אבל בפועל להוציא אנשים לשטח שיגנו על חיי הילדים, זה לא מבוצע, וזה האסון הגדול של המדינה.
יוסף ג'בארין: זאב תודה.
יוסף ג'בארין: אנחנו נשמע את נציג השלטון המקומי לקראת סיכום הדיון.
אסנת אלגום מזרחי: אני מצטערת אבל אני צריכה לעזוב לעוד דיון.
יוסף ג'בארין: תודה, נצטרך חלק מהדברים שישלימו - - -
יוחאי וג'ימה: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות.
יוחאי וג'ימה: הראשונה, בכל הנושא של ניצול תקציבי של הרשויות המקומיות.
יוחאי וג'ימה: אני ונציג הרלב"ד נפגשנו בתחילת השנה עם נציג משרד התחבורה ואמרתי לו שאני מוכן לסייע לו בכל הרשויות שלא מנצלות את תקציבי משרד התחבורה, שיעבירו לנו את כל ההתחייבויות שהם העבירו לרשויות המקומיות ואנחנו נדאג מול ראשי הרשויות ליידע אותם על העודפים שיש להם או על אי הניצול של זה.
יוחאי וג'ימה: צריך להבין שהתהליך הוא לא תהליך שברגע שאתה מעביר התחייבות לרשות מקומית זה ישר מתבצע, זה צריך לעבור הליך בתוך הרשות עצמה, תכנונים, ובסוף להוציא לפועל.
יוחאי וג'ימה: אני מאמין שפרויקט כזה שהוא כמו כיכר או - - - לוקח לזה בין שנה לשנתיים עד שהיא בסוף מסתיימות עם כל התהליך כולו.
יוסף ג'בארין: אגב, הרבה תקציבים, שמענו, וחבל.
יוחאי וג'ימה: כן.
יוחאי וג'ימה: אני ראיתי, ולכן כשבשנה שעברה גילינו שיש פער בין הניצול של הכסף ובין הכסף שמוקצה, פנינו למשרד התחבורה ואמרנו להם שאנחנו מוכנים לקבל את כל ההתחייבויות שהם נתנו לרשויות המקומיות ואנחנו נסייע, אם מדובר ביכולות ביצוע וכולי, אז יש את המשכ"ל, חברה למשק וכלכלה שעושה פרויקטי תשתיות, והיא יכולה לעשות את זה מול הרשויות המקומיות, לעבור רשות-רשות ולומר לה מה ההתחייבות שהיא קיבלה ממשרד התחבורה ולנסות לסייע לה בניצול הכסף ובפרויקט עצמו.
יוחאי וג'ימה: לגבי דברים אחרים כמו מצ'ינג זה משהו בעייתי, אדוני מכיר את זה מהמון רשויות מהמגזר שאתה נותן להן כסף אבל את ההשלמה מהרשות עצמה, היא בעייתית מאוד, לכן יש בעיה של ניצול כספי.
יוחאי וג'ימה: הדבר האחרון זה הסטנדרט, ניסינו לעשות איזו שהיא למידה מהפרויקטים שהחברה למשק וכלכלה שעושה ברשויות המקומיות, ובין הסטנדרט שמציג משרד התחבורה, כדי לראות איפה אפשר להתקדם ולראות איך מגשרים על הפערים.
יוחאי וג'ימה: גיל מכיר אותי, בכל דרך שהוא רוצה הוא יכול לפנות אלי ואני אסייע לו מול הרשויות המקומיות לנצל את הכסף הזה.
יוחאי וג'ימה: בנוגע למשמרות הזה"ב, אנחנו היינו שותפים גם עם הרלב"ד וגם עם משרד החינוך, כדי למצוא פתרונות אחרים לזה שעד כיתה ד' בלבד לומדים היום, והצענו כמה הצעות, אחת מהן הייתה או שהמורים יחליפו, דבר שני זה ההורים, וזה היה אמור להיות לפתחו של משרד החינוך לאשר את הדבר הזה, את כל החלופות, ולבסוף לבחור חלופה נבחרת כדי לתת פתרון עד שיחזרו הילדים לבתי הספר.
יוחאי וג'ימה: אני מקווה שבשבוע הבא זה כבר יקרה, אני מקווה שהתחלואה לא תעלה ונוכל - - - אם יש עוד נושאים שאני רוצה שאתייחס - - -
יוסף ג'בארין: לגבי משמרות הזה"ב, כולנו מקווים שהתלמידים יחזרו אבל כמובן שאי אפשר לדעת ובאמת הבקשה שלנו מכם היא לנסות ולקדם פתרונות חלופיים, והדבר אפשרי.