GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חסאן ג'סאר: אני רוצה להדגיש גם מרכזי אישה, מרכזי ילד שיש גם במגזר הערבי אבל פחות, יש לנו פחות טיפות חלב ומה שאמר פרופ' דאוד חשוב, הרגולציה או הפיקוח על טיפות חלב על איכות המעקב, נגיד כמה טיפת חלב עוקבת אחרי כמה אימהות, וכמה ילדים, גם לפני הלידה וגם אחרי הלידה, כמה מגיעים מתוכם, זה גם בעיית נגישות בעיקר בכפרים הלא מוכרים, שם זה אבסורד שאין טיפת חלב, אז הם מגיעים לחדר לידה בלי שום מעקב הריון ובום, נולד ילד שאתה לא יודע מה הבעיות שלו והאם המרכז מתאים ל- - - שאנחנו מתכוננים ללידה אנחנו מקבלים כל מיני הפתעות, אישה שמגיעה ככה לחדר לידה בלי שום מעקב של טיפת חלב.
חסאן ג'סאר: לכן אני מדגיש מה שהיא אמרה, צריך יותר טיפות חלב, צריך פיקוח, צריך גם צוות מומחה עם מומחיות של אחיות, יועצות הנקה, גם של מעקב הריון.
חסאן ג'סאר: כשאתה עושה הפרטה בטיפת חלב אתה נותן לקופת חולים לפעמים, בעניין זה עניין כספי אז שמו אחות ורופא ולא עשו את כל העבודה, אז צריך יותר פיקוח על טיפות החלב, כמה נשים הגיעו, למה לא הגיעו נשים- - - עקבתם אחריהן, למה לא הגיעו ילדים למעקב, למה לא קיבלו חיסונים.
חסאן ג'סאר: זה לדעתי דברים חשובים שצריך להדגיש, רגולציה רגולציה ורגולציה.
חסאן ג'סאר: אם אתה עושה הפרטה, ועדיף שלא, עדיף שיישארו במשרד הבריאות כי שם יש יותר פיקוח.
חסאן ג'סאר: גם הכשרת רופאים, דיברנו על חלק מהמחלות, חלק קטן, זה בעיות תורשתיות חלקן גנטיות.
חסאן ג'סאר: אז האבסורד שהגיעה אישה שתלד ילד עם בעיות גנטיות שנפטר או שחי עם בעיה גנטית והיא תלד עוד ילד כי היא לא עברה בדיקות גנטיות.
חסאן ג'סאר: הדגשנו שצריך יותר תקנים לרופאי גנטיקה, צריך לעודד את ההתמחות הזאת, הבעיה עם נישואי קרובים שיש מחלה שנקראת - - - שזה צריך משני ההורים, בעיקר אם הם קרובי משפחה, נולד ילד עם מומים ילדים וזה מגביר את התמותה ואת התחלואה, מגביר את הפיגור השכלי והפיגור ההתפתחותי, כל זה עול על החברה ועל המדינה ועל ההורים המסכנים.
חסאן ג'סאר: היום יש בדיקות גנטיות וההתפתחות בגנטיקה מדהימה, ורק צריך לגלות יותר ויותר את הגנים הספציפיים לכל כפר וכפר, כי אתה מכפר א' אתה יודע שיש את הגנים האלה ואז אתה מפנה יותר את הבדיקות לראות איזה מוטציות יש באזור הזה ואז אתה יכול לצפות או לתחקר או לפעמים לתכנן הריון נכון, יש פתרונות ב-IVF, יש בעיות של נישואי קרובים - - -
יוסף ג'בארין: בעצם הרפואה יכולה גם להציע פתרונות.
יוסף ג'בארין: אני מבין שהעיקר כאן - - - יש ליווי מקצועי אפשר היה באמת להציל חיי תינוקות.
חסאן ג'סאר: בדיוק.
חסאן ג'סאר: כשתראה אימא שנשאית למום ואתה צופה אתה יכול לראות מהתחלה לעשות IVF, ולראות האם הילד הזה ייצא עם מום או בלי מום.
חסאן ג'סאר: יש פתרונות וחשוב מאוד לדעת גם לפני.
חסאן ג'סאר: אנחנו דיברנו בפורום על המודעות לנישואי קרובים, אנחנו כמובן כמו שאמרנו, אנחנו לא מאשימים את הקורבן אבל צריך להעלות את זה גם במשרד החינוך, לחנך ילד בן 10 בת דודה, צריך להבין מה המשמעות שאתה נישא לבת דודה שלך.
חסאן ג'סאר: אני יודע שהמספרים של נישואי קרובים קטנים וקטנים במגזר הערבי אבל זה לא מספיק, עדיין יש הרבה נישואי קרובים וכתוצאה מכך הרבה תחלואה ותמותת ילודים.
חסאן ג'סאר: לא כל הבעיה שם אבל זה חלק מהבעיה מבחינת תמותת ילודים.
חסאן ג'סאר: אנחנו מדגישים גם שצריך יותר התמחויות, יותר תקציבים.
חסאן ג'סאר: למשל מבחינת הראיה הגנטית, אתה חוקר מוטציה שכיחה, כמה השכיחות שלה.
חסאן ג'סאר: אם היא שכיחה טיפה פחות לא בודקים אותה בסל של ההריון שמתוקצב על ידי משרד הבריאות.
חסאן ג'סאר: וגם היה חוקר ממשרד הבריאות או מדען ראשי שאחראי על בדיקות גנטיות וקיבלנו הבטחה שיעלו גם למומים פחות שכיחים, שכיחות של 1:120 ולא 1:60 שזה גם יתפוס יותר מומים, אבל יש לנו פחות מומחים ברפואה גנטית בעיקר במגזר הערבי וצריך לעודד ולמשוך אנשים, רופא ילדים שיתמחה, אתה צריך לתקצב ולתת מענקים להתמחויות, לעודד גם התמחויות של האחיות במעקב של טיפות חלב, במעקב לפני ואחרי הריון, רופאות נשים בטיפות חלב ונגישות.
חסאן ג'סאר: זה צריך באמת עבודה רב מערכתית ומעקב ההריון הוא מאוד חשוב.
חסאן ג'סאר: אישה שידוע שיש לה סכרת, רעלת הריונית ועשתה סקירות מערכות אז יש לנו מעקב יותר צמוד ופחות תחלואה ובטח תמותה.
יוסף ג'בארין: המלצות חשובות ואני מקווה שנצליח גם לשמור על קשר עם ח"כ סמי אבו שחאדה ונוכל לקדם גם את ההמלצות האלה של הצוות, המלצות בהחלט חשובות.
יוסף ג'בארין: ח"כ אוסאמה סעדי בבקשה.
אוסאמה סעדי: בוקר טוב כבוד היו"ר, חבריי חברי הכנסת.
אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על חיים ומוות של תינוקות, וכולנו מאמינים בגורל שברגע שהחיים נגמרים אז נגמרים אבל המספרים שמוצגים לנו מהלמ"ס, אומרים גם שיש מדיניות של אפליה מתמשכת נגד החברה הערבית.
אוסאמה סעדי: אם אני מסתכל בנתונים של 2017 בסך הכל נפטרו 601 תינוקות, מתוכם 348 יהודים, 253 ערבים.
אוסאמה סעדי: זאת אומרת שאנחנו מדברים על כ-42% ילדים ערבים, וכפי שמציינים גם שיעור הבנים הערבים שנפטרו היה גדול פי שישה משיעור הבנים היהודים.
אוסאמה סעדי: אם מסתכלים על הפילוח של מחוזות זה נותן לנו את התמונה המלאה, שכותבים במחוז באר שבע, ששם שיעור התמותה הכי גבוה וגם ירושלים.
אוסאמה סעדי: אז ירושלים אני מניח שמדובר בשכונות הערביות בירושלים המזרחית הכבושה, ששם גם כמו בישובים הלא מוכרים וגם בישובים המוכרים.
אוסאמה סעדי: גם שם השיעור גבוה וגם בשכונות הערביות בירושלים המזרחית באמת מדובר בתנאים, במיוחד בתנאי ילודה, אחרי זה טיפות חלב וטיפול רפואי ראוי, ואני מסכים עם כל המומחים שבדבר, פרופ' דאוד וכל אלה שדיברו, שבאמת זה גורל, אבל גם אפשר בהחלט להציל הרבה חיים של התינוקות האלה, גם במעקב צמוד של ההריון, גם לאחר הלידה בטיפול רפואי בילדים ובפגים ולכן אנחנו חייבים שתהיה ישיבת המשך, כי אנחנו רוצים תשובות ממשרדי הממשלה הנוגעים בדבר ובעיקר ממשרד הבריאות לגבי קופות החולים.
אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים שב-35 ישובים לא מוכרים אין תשתיות מים וחשמל, שהם תנאים בסיסיים, אז בוודאי ששיעור התמותה יהיה פי כמה יותר ממקומות אחרים ששם יש תשתיות ויש טיפול רפואי ולכן צריך לעשות הכל על מנת אפילו לצמצם, לא למנוע כליל כי זה לא אפשרי, אבל לצמצם את התופעה זה בהחלט אפשרי ואנחנו חייבים לעשות כל מעשה על מנת שנוכל לעזור כמה שיותר לצמצם את התופעה הזאת.
יוסף ג'בארין: ח"כ סעדי, דיברנו על כך כי אתה גם אחד מחברי הכנסת הפעילים בתחום שתכנית חומש 922 לא כללה תכנית בענייני בריאות, ואני מקווה שכולנו נפעל כדי שבתכנית הבאה נושא הבריאות יהיה כלול.
סמי אבו שחאדה: אדוני היו"ר יש לנו את התכנית המוצגת מעמותת אל גליל בעניין סגירת הפערים בתחום הבריאות שהיא מצוינת ונחקרה.
יוסף ג'בארין: זה מה שפרופ' דאוד התייחסה אליו, שקיימת כבר תכנית שגובשה יחד עם המשרד לשוויון חברתי אבל היא לא תוקצבה והגיע הזמן שהיא תיכלל בתכניות הבאה, לרבות עם תקצוב.
יוסף ג'בארין: אכן גם בשיתוף פעולה עם אגודת הגליל שעושים עבודה מאוד חשובה בנושא.
יוסף ג'בארין: איתנו כאן ממכון אג'יק ד"ר אילן עמית, שאתם מלווים את הנושא.
אילן עמית: בוקר טוב.
אילן עמית: אני מייצג כאן את המגזר השלישי, החברה האזרחית, שותפות של ארגונים ערבים ויהודים שפועלים לצמצום פערי תחלואה בין יהודים וערבים בנגב.
אילן עמית: אני חושב שהקול הזה חסר כאן בשיח בין האקדמיה ומשרדי הממשלה.
אילן עמית: אנחנו פועלים בשטח כבר לא מעט שנים במגוון רחב של תכניות כדי להפחית את מדדי התחלואה ושיעורי תמותת תינוקות, - - - בבריאות בנגב.
אילן עמית: חשוב לי לומר שני דברים.
אילן עמית: הראשון הוא שהדו"ח הזה שנוגע לשיעורי תמותת תינוקות ערביים מסתיר יותר ממה שהוא חושף.
אילן עמית: הוא מדבר על תמותת תינוקות, הוא מסתיר חיים של סבל עם מומים, הוא מסתיר הפלות חוזרות ונשנות, הוא מסתיר חיים של דיכאון אחרי לידה, הוא מסתיר חיים עם מוגבלויות ונכויות ולקויות בדיבור, הוא מסתיר חיים של סבל בכך שהוא חושף אך ורק את שיעורי תמותת התינוקות והחיים האלה הם לא פחות חשובים מאותם תינוקות שלצערי הרב מאוד נפטרים בגלל אותם שיעורי תחלואה ופערים בבריאות.
אילן עמית: זה דבר ראשון.
אילן עמית: הדבר השני שאני חייב לומר שהתפלאתי לשמוע את מה שאמרו פה חלק מנציגי משרדי הממשלה בנוגע לשירותים שניתנים לחברה הבדואית בנגב בתחומי הבריאות השונים.
אילן עמית: אדם גדול וחכם ממני אמר שאי השוויון הגדול ביותר הוא היחס השווה אל הבלתי שווים.
אילן עמית: אנחנו לא יכולים לזרוק מבנים יבילים בחאשם זאנה ובסוואווין ובאל פורעה ובכפרים בדואים בלתי מוכרים בנגב ולצפות שהמבנים היבילים האלה יתנהלו כטיפות חלב.
אילן עמית: איפה כח העבודה שאמור לעבוד באותן טיפות חלב, איפה ההנגשה התרבותית והשפתית איפה חומרי ההסברה שאמורים לצאת מתוך אותם - - -
יוסף ג'בארין: יש לכם תמונת מצב לגבי חלוקת טיפות חלב בנגב?
יוסף ג'בארין: אנחנו יודעים?
אילן עמית: אנחנו יודעים מה נדרש מבחינת כמות השירותים שצריכים להינתן לאותה אוכלוסייה, אנחנו יודעים שאין כח אדם ערבי בדואי שיכול לשרת את האוכלוסייה באותן טיפות חלב, אנחנו יודעים שאנחנו יכולים להמשיך לשים את אותם מבנים יבילים באותם ישובים בלתי מוכרים אבל הם יעמדו כפילים לבנים.
סמי אבו שחאדה: אני רוצה לשאול שני דברים.
סמי אבו שחאדה: אני שמח מאוד לשמוע על הפורום שלכם, אני מתנצל שאני שומע עליו פה, כנראה שלא חקרתי מספיק - - -
אילן עמית: אנחנו שותפות של שלושה ארגונים, אג'יק מכון הנגב, ינאביה ורודיינה, ארגון קטן ומקצועי שמתעסק בהפחתת תחלואה גנטית.
אילן עמית: הפורום הוא שותפות ארגונית לקידום הבריאות בנגב.
סמי אבו שחאדה: יש לכם נייר עמדה בנושא?
אילן עמית: יש לנו חומרים, יש לנו ניירות עמדה ויש לנו מצגות מפורטות, יש לנו את כל הנתונים.
סמי אבו שחאדה: אנחנו נשמח לשבת ולראות את הנתונים ולראות איך אפשר לעזור לכם לקדם את זה מול משרדי הממשלה.
אילן עמית: אולי רק כשורה תחתונה אני חושב - - -
יוסף ג'בארין: לפני השורה התחתונה, אבל יש מיפוי כיום שאנחנו יכולים להסתכל על האוכלוסייה הערבית בנגב ולדעת איפה יש טיפות חלב ומה כח האדם שם?
יוסף ג'בארין: כי זה שיש טיפות חלב בלי כח אדם זה לא כל כך יעזור.
אילן עמית: כן.
אילן עמית: זה שיש טיפת חלב בכפר בלתי מוכר והיא פועלת 4-6 שעות ביום עם אחות שאינה דוברת ערבית, מבחינתי אין שם ממש טיפת חלב.
סעיד אלחרומי: זה בסדר, אולי הכוונות טובות, אבל זה משדר שלא צריך לשים קרוואן שם.
סעיד אלחרומי: אני כן רוצה את הקרוואן ואני כן רוצה טיפת חלב בישובים הלא מוכרים והסוגיה של השפה, של שעות העבודה, אחר כך נטפל בה.
סעיד אלחרומי: העיקר בינתיים שתהיה שם טיפת חלב.
סעיד אלחרומי: אני יודע שהכוונות טובות - - -
סמי אבו שחאדה: הוא גם לא מציע.
יוסף ג'בארין: אתה לא מציע לבטל - - -
סעיד אלחרומי: לא, הוא אומר שהוא לא צריך שיהיה קרוואן ובלי כח אדם.
סעיד אלחרומי: אנחנו לא יכולים לחכות עד שהמדינה ויהיו אחיות וכל הדברים, אני רוצה טיפת חלב.
סעיד אלחרומי: משרד הבריאות הוא האחראי להנגיש את השירות הזה.
סעיד אלחרומי: זה שירות חשוב מדרגה ראשונה.
סעיד אלחרומי: אחר כך, אם יש מחסור בשעות עבודה, אם אין אחיות, זה הנושא השני שנטפל בו.
יוסף ג'בארין: כן אני שואל האם יש מיפוי עדכני של אותו פורום, כי אז זה יכול לתת לנו תמונה לגבי מה שקיים ומה שראוי, יכול להיות שזה אפילו יכול לשמש לעתירה משפטית בנושא, אם לא, אז לפחות דרישות קונקרטיות שנעלה בפני משרד הבריאות.
אילן עמית: יש מיפוי קיים של אותן טיפות חלב, של איכות השירות ושל שעות השירות שניתנות באותן טיפות חלב.
יוסף ג'בארין: בכלל, בנגב.
אילן עמית: בנגב.
אילן עמית: המצב הוא שהשירות שניתן הוא חסר בכאלה שיעורים בגלל שאין כח אדם רפואי, קלינאיות תקשורת, פיזיותרפיה, תזונה, כל המקצועות הפרה-רפואיים, בעצם אין לנו כוח עבודה פרה-רפואי, במיוחד ערבי בדואי.
אילן עמית: זה דבר אחד.
אילן עמית: דבר שני, כדי לסיים את דבריי, אנחנו חוזים בעשור האחרון בתופעה מדאיגה מאוד של זליגה של צריכת שירותי הבריאות על ידי האוכלוסייה הבדואית לשני מקומות.
אילן עמית: אחד, לשירותי בריאות פרטיים על ידי רופאים שכן סיימו בחינות התמחות, לא סיימו בחינות התמחות, יש להם הסמכה או אין להם הסמכה, הם פתחו קליניקה, ואנחנו לא יודעים מה רמת ואיכות השירות, והשירות הזה לא מדבר עם התיק הרפואי של אותם מבוטחים בקופות, בעיקר כללית, ואנחנו רואים זליגה שניה של צריכת שירותי הבריאות האלה לגדה המערבית, לחברון ולאזור, ששוב, אין לנו מושג מה איכות הטיפול וגם התיק שלהם לא מדבר עם התיק שלהם בכללית.
יוסף ג'בארין: תוכל להעביר לנו את המיפוי?
יוסף ג'בארין: כך זה יכול לתת לנו תמונה איפה קיים המחסור ומה המרחקים.
אילן עמית: בשמחה.
סעיד אלחרומי: אדוני היו"ר, אני מכיר את כל הישובים בנגב, איפה יש טיפת חלב, איפה אין טיפת חלב, כמו את כף ידי.
סעיד אלחרומי: הסוגיה העיקרית היא שהמדינה לא מבצעת את תפקידה.
סעיד אלחרומי: המדינה אמורה להנגיש חינוך, רווחה ובריאות.
סעיד אלחרומי: ובכפרים הלא מוכרים היא לא עושה את זה.
אילן עמית: אז מתמונת מבט מקצועית, כמה טיפות חלב כיום נדרש לפתוח?
סעיד אלחרומי: עשרות.
אילן עמית: עשרות והכשרה של מאות אנשים בכח אדם.
יוסף ג'בארין: עשרות טיפות חלב והכשרה של אחיות, של רופאים.
סעיד אלחרומי: המחסור באחיות הוא לא רק בכפרים הלא מוכרים.
סעיד אלחרומי: זו תופעה ידועה.
סעיד אלחרומי: גם בישובים הערביים בכלל יש מחסור, כי גם השכר לא כל כך מפתה, ויש עוד אלף סיבות.
סעיד אלחרומי: אבל הצעד הראשון צריך להיות הנגשת השירות.
סעיד אלחרומי: שתהיה טיפת חלב אולי פעמיים בשבוע, אבל שיהיה משהו, שאנשים יוכלו לדעת שביום ראשון וביום חמישי למשל אפשר להגיע לטיפת חלב בישוב לא מוכר.
סעיד אלחרומי: לדוגמה.
יוסף ג'בארין: ומבחינת מוקדי שירות, לפחות אלה הקיימים, גם בהם יש מחסור.
יוסף ג'בארין: לא צריך לחכות עד שיהיו עוד - - -
ניהאיה דאוד: אם אפשר להגיד משהו.
ניהאיה דאוד: ביחס למחסור באחיות אני רוצה להגיד שמשרד בריאות מימון תכנית של מחזור אחד של אחיות בדואיות בדרום, התכנית הזאת לצערנו הופסקה, אבל עכשיו באמת, אם התכנית הזאת תמשיך אנחנו באמת נראה יותר אחיות.
ניהאיה דאוד: לכן באמת אחת ההמלצות של הישיבה הזאת יכולה להיות המשך מימון של הכשרת אחיות בדואיות בדרום.
ניהאיה דאוד: זו תכנית שעבדה מאוד יפה ובאמת יצאו ממנה עכשיו לדעתי קרוב ל-50 אחיות שעבדו בשירותי בריאות שונים, גם בטיפות חלב אבל גם בשירותים אחרים, ויש חשיבות מאוד גדולה לקיום התכנית הזאת.
יוסף ג'בארין: איפה הן למדו?
ניהאיה דאוד: באוניברסיטת בן גוריון בתכנית מיוחדת, במסגרת המחלקה לסיעוד.
יוסף ג'בארין: ובעצם המחזור הראשון סיים ובינתיים אין המשכיות?
ניהאיה דאוד: נכון.
יוסף ג'בארין: למרות הנחיצות.
יוסף ג'בארין: זה וודאי שנושא שצריך לשים לב אליו.
יוסף ג'בארין: תודה פרופ' דאוד.
יוסף ג'בארין: יש גם נציגים ממשרד המשפטים.
יוסף ג'בארין: שירה בבקשה.
שירה: שלום.
שירה: אני בעיקר מקשיבה לכל הדברים שנאמרים פה, לא עלו דברים קונקרטיים שאני יכולה לתת אינפוט משפטי לגביהם.
יוסף ג'בארין: אני אנצל את כישורי המשפטיים ואומר לך, פרופ' דאוד התייחסה באופן מפורש לנושא של היחס שצריך להיות בין האוכלוסייה לבין השירותים, גם בעניין של אחיות, של טיפות חלב.
שירה: אני יודעת שעבר בג"צ - - -
יוסף ג'בארין: גם היו בג"צים בעבר, בבחינת התוצאה לא רואים שיש שיפור משמעותי וכנראה שגם מבחינת מרכזי הרפואה הקיימים וטיפות חלב, גם כאן לא השתנה הרבה, ומשרד המשפטים יכול להתערב כאן כדי להבטיח שעקרון השוויון ויישום חוק ביטוח בריאות ממלכתי אכן מתקיים מבחינת נגישות שירותי הרפואה, המרחק שלהם, הזמן הסביר שנדרש.
שירה: אני מסכימה, בעיקר כמו שאמרתי, הקשבתי בדיון הזה, אני גם לא רואה שיש פה ייעוץ משפטי ממשרד הבריאות, ראיתי פה רק גורמים מקצועיים.
שירה: אני אביא את הדברים בפני הגורמים הרלוונטיים אצלנו.
שירה: הקשבתי בקשב רב לכל מה שנאמר פה, אני יודעת שבעבר היו הליכים בבג"צ בנושא, לפחות של טיפות חלב, לא דברים שהייתי מעורבת בהם באופן אישי אבל דברים שידועים לי.
שירה: אני יכולה להביא את הדברים בפני הגורמים הרלוונטיים אצלנו וגם להתקשר עם הייעוץ המשפטי של משרד הבריאות שהוא גם רלוונטי פה, ולא ראיתי פה עוד גורמים משפטיים, בעיקר שמעתי - - - ממש הקשבתי לכל הדברים שעלו פה.
יוסף ג'בארין: תודה שהקשבת וליווית את הדיון.
יוסף ג'בארין: זה היה יותר מבג"צ אחד.
יוסף ג'בארין: היה בג"צ על טיפות חלב, היה בג"צ על נגישות חיסונים ואני אשמח אם באמת משרד המשפטים יבחן האם באמת מה שהובטח בבג"צ אכן מקוים וכן לראות איך אפשר לקדם את הנושא.
יוסף ג'בארין: כי התוצאה, אנחנו מדברים על פערים של פי 5, פי 6, ובחלק מהישובים פי 7 ו-8, פערים שאי אפשר לקבל ואין ספק שיש כאן השלכות משפטיות.
יוסף ג'בארין: אז אני באמת אודה לך על בדיקת הנושא.
יוסף ג'בארין: זה יופיע גם בהמלצות הוועדה.
יוסף ג'בארין: מי שעוסק בנושא ברמה התקשורתית, וביקש גם לדבר, משה פריאל.
משה פריאל: שלום אדוני היו"ר, שלום ח"כ סעיד אלחרומי וכל החברים.
משה פריאל: האזנתי ברוב קשב לכל הנושאים הכואבים שעלו, החל ממחלות תורשתיות, מומים מלידה, מצב סוציו אקונומי נמוך, מחסור באחיות שמביא לסגירת תחנות טיפות חלב.
משה פריאל: אבל אני שואל שאלה פשוטה.
משה פריאל: מתי פתחנו עיתון של סוף שבוע וראינו כתבה מרכזית בנושא כואב, קשה, שיולדת מאחד הישובים הבלתי מוכרים מגיעה לבית חולים סורוקה והיא רואה בפעם הראשונה בחייה רופא.
משה פריאל: כלומר, לא היה בכלל מעקבי הריון לאורך כל התקופה.
משה פריאל: מתי ראינו כתבה שמשפחה עם מעל 10 ילדים שהיא באחד הכפרים הבלתי מוכרים, שהילדים, הפעוטות, זקוקים לחיסון והם יכולים לחסן רק במהלך נסיעה של 20 קמ' עד נניח אחד הישובים היותר מרכזיים?
משה פריאל: אב המשפחה בא ואומר בהחלטה חד משמעית, 'אני מוותר על זה', ואז יוצא שאותם תינוקות לא מקבלים את אותו חיסון.
משה פריאל: למה אני מרמז?
משה פריאל: הייתי מצפה שגם בתוך הקהילה המגזרית הערבית הבדואית יהיה יותר פרסום, תהיה יותר מודעות, למרות שאני יודע שמבחינת הסוגיה היא סוגיה מאוד עדינה, יהיו כאלה שיאמרו שאולי היא טאבו לדבר עליה כי מדובר על נשים בהריון.
משה פריאל: אבל אני סבור שאין כל כך מודעות.
משה פריאל: יש תופעה שלא העלו אותה פה, זה אותן נשים שעברו את גיל 40 ונכנסו להריון ולאחר מכן זה בא לידי ביטוי במומים מלידה או פגמים אחרים.
משה פריאל: על כן אני סבור שהיה צריך להיות יותר קשר בין הקהילה לבין אנשי התקשורת.
משה פריאל: כעיתונאי שלא פעם ולא פעמיים סיקר סיפורים כאלה, הייתי צריך להפעיל מאמצים בכדי שמשפחות ישתפו איתי פעולה בנושא.
משה פריאל: זה די דומה לנושא הכאוב השני של מוות או תאונות בזירה הפנים ביתית.
משה פריאל: בזירה הביתית שבשל היעדר תנאים של מגרשי משחקים וכולי, יש המון המון אסונות בקרב הילדים.
משה פריאל: אני מעריך ומוקיר שהעליתם את הנושא כי זה נושא מאוד חשוב.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לך ותודה על תרומתך לדיון.
יוסף ג'בארין: דיברנו על המחקר ועל הדו"ח האחרון של רופאים לזכויות אדם, אז תיכף אפנה אליהם, אבל קודם ח"כ סונדוס סאלח.
סונדוס סאלח: תודה כבוד היו"ר על הנושא המאוד חשוב והפוקוס על זה.
סונדוס סאלח: אין ספק שהאדם הערבי פוגש אתגרים כל כך קשים עוד לפני הלידה שלו ואז בכל תחנה בחיים יש את האתגרים שלה.
סונדוס סאלח: תמותת תינוקות היא תוצאה של אפליה בתקצוב, של מדיניות.
סונדוס סאלח: ההבדל בין מה שאמר סמוטריץ' אז בזמנו על זה שהילדים בנגב הם פצצה לניטרול לבין מה שעושה הממשלה, פשוט הממשלה לא אומרת את הדברים ועושה את האפליה בתקצוב, בהיעדר תשתיות מתאימות, בהיעדר מרכזים וטיפות חלב ובהיעדר חינוך והסברה.
סונדוס סאלח: זה שמשרד הבריאות אומר שהם מפרסמים באתר ובמדיה איך צריך להתנהג בתנאי מצוקה בזמן ההריון או מפנים את ההנחיות לאימהות ולהורים, הם לא יודעים שבנגב יש בעיית תשתיות חשמל ואינטרנט, אין להם את הכלי הזה.
סונדוס סאלח: פשוט משרד הבריאות לא מפנה את המידע בצורה המתאימה לאנשים שנמצאים בנגב.
סונדוס סאלח: שם לא עובד אתר האינטרנט וזו לא שיטת הנגשת המידע.
סונדוס סאלח: פשוט צריך להכשיר יותר ויותר אחיות וצריך לעשות העדפה מתקנת בתנאי קבלה לאחיות משם, שיהיו תנאי קבלה קלים יותר כדי שיאפשרו ליותר אחיות מהנגב ללמוד את המקצועות האלה.
סונדוס סאלח: יותר טיפות חלב, יותר מרכזים של מודעות והסברה בשיטה המותאמת בשפה הערבית וגם בשיטה המותאמת לאנשים, להורים שנמצאים בנגב, היכן שיש שיעור תמותה כל כך גבוה צריך לדבר לאנשים בשפתם ולא להגיד שיש באתר של משרד הבריאות עוד סרטון שמסביר איך צריך להתנהג במצוקה.
סונדוס סאלח: נשים ואימהות בנגב אמרו לי שהביקור הראשון מאז שילדו בזמן ההריון היה כשהלכו ללדת.
סונדוס סאלח: הביקור הראשון שראתה רופא או הייתה בבית החולים הוא רק כשהיא הלכה ללדת בבית החולים.
סונדוס סאלח: תאר לעצמך.
סונדוס סאלח: אמא אחרת אומרת שהיא צריכה לנסוע שעות כדי להגיע לבית חולים אז היא מוותרת, אין לה רכב, אין כסף לשלם לאוטובוס.
סונדוס סאלח: אז צריך להנגיש את כל הסביבה שם כדי לשמור על ההורים, על האימהות בזמן לידה ועל התינוקות.
יוסף ג'בארין: לגבי הנושא של הכשרת אחיות ערביות בנגב, הנושא הזה עלה בדבריה של פרופ' דאוד ואנחנו בוועדה נפנה לגורמים, בין אם זה האוניברסיטה והמל"ג, צריך לחדש את התכנית כי היא עבדה והופסקה ועכשיו צריך בהחלט לחדש אותה.
סונדוס סאלח: וגם הדרכות בקבוצות קטנות לאימהות, צריך להגיע לשם.
סונדוס סאלח: לא לחכות לבנות מרכז טיפת חלב ולהזמין את האימהות.
סונדוס סאלח: צריך ללכת אליהן לבתים.
סונדוס סאלח: זה צו השעה.
סונדוס סאלח: צריך ללכת לאימהות, להורים, ולהסביר ולעשות הדרכה בבתים שלהם.
יוסף ג'בארין: יותם רוזנר מרופאים לזכויות אדם איתנו.
יוסף ג'בארין: הזכרנו את הדו"ח שלכם ובתחילת הדיון עלו המלצות בכיוונים השונים.
יוסף ג'בארין: קודם כל יישר כח על עבודת התחקור, נשמח לשמוע לקראת סיכום של הדברים והמלצות שלכם.
יותם רוזנר: שלום תודה רבה.
יותם רוזנר: קודם כל מרבית הדברים שאנחנו קוראים להם נאמרו כאן על ידי הדוברים שהשתתפו כאן בפאנל, במיוחד מה שפרופ' ניהאיה דאוד אמרה, שחסרה מאוד סטנדרטיזציה של שירותי בריאות, שנכון להיום חוק ביטוח בריאות ממלכתי הוא מאוד מאוד רך לגבי לקבוע מה זה שירות רפואי נאות ומה זאת נגישות נורמלית ומה זאת זמינות נורמלית של שירותים.
יותם רוזנר: זאת ברמה הראשונית.
יותם רוזנר: יש פה נציגה של משרד המשפטים, אני לא יודע אם בדיוק השאלה הולכת אליה אבל ברור שצריך לקדם סטנדרטיזציה.
יותם רוזנר: אי אפשר שכל שאלה שלנו למשרד הבריאות של כמה רופאים לנפש בכפרים או באזור כזה או אחר מתקבלת בתשובה 'אנחנו לא יודעים, תפנה לקופת חולים כללית או קופת חולים אחרת'.
יותם רוזנר: משרד הבריאות צריך לדעת א.
יותם רוזנר: איפה מוקצים המשאבים, אם יש פערים בין האוכלוסיות, אם יש פערים בין מרחבים גיאוגרפיים.
יותם רוזנר: נכון להיום משרד הבריאות מאוד מאוד לא שקוף או לא יודע איך מוקצים המשאבים.
יותם רוזנר: אז צריך לקדם סטנדרטים של מספר מטופלים לרופא משפחה ומספר מטופלים לאחים ואחיות.
יותם רוזנר: זה הדבר הראשון והדבר השני הוא שקיפות.
יותם רוזנר: אבל ההמלצה העיקרית היא שהנושא לא שייך רק למשרד הבריאות.
יותם רוזנר: כל מי שנוסע בנגב, בדרום, בכפרים הבלתי מוכרים יודע עד כמה התשתיות שם במצב לא טוב, עד כמה המצב מעודד תחלואה, וכמו שפרופ' דאוד אמרה, המטריקס הזה, המדד הזה של תמותת תינוקות בעיקר משמש אותנו לדעת מה מצב הבריאות הכללי של האוכלוסייה ומה המצב הסוציו אקונומי הכללי של האוכלוסייה.
יותם רוזנר: כל עוד החברה הערבית מופלית בהקצאת משאבים, כל עוד החברה הערבית לא עומדת בראש סדר העדיפויות, המקום הראשון שנראה את זה יהיה בתמותת תינוקות ואולי גם בתוחלת חיים.
יותם רוזנר: אז מה שצריך לעשות חוץ ממה שנאמר, אני שמעתי בשיחות שהתכנית שעבדו עליה פרופ' דאוד ומשרד הבריאות והמשרד לקידום שוויון חברתי, היא מוערכת איפה שהוא במיליארד שקלים.
יותם רוזנר: זה עד כמה שנאמר לי, זו פחות או יותר תהיה העלות.
יותם רוזנר: לדעתי אין שום סיבה שלא יכללו את התכנית הזאת בתכנית החומש החדשה בהמשך של 922.
יוסף ג'בארין: מיליארד שקל לחמש שנים.
יוסף ג'בארין: 200 מיליון שקל בשנה.
יותם רוזנר: כן.
יותם רוזנר: אלה דברים שנאמרו בשיחות סגורות, אני לא יודע בדיוק, אבל זו בערך ההערכה של התכנית לקידום הבריאות.
יותם רוזנר: אני אצטרך לחזור אליכם עם נתון מדויק.
יותם רוזנר: עד היום אני יודע שהתקציב שהועבר באופן מעשי הוא באזור ה-10 מיליון שקלים, זה לא מכסה את הצורך הבסיסי ביותר שם.
יותם רוזנר: צריך לשים הרבה יותר דגש על נושאים שנקראים מגדירי בריאות, שזה סניטריה בישובים, לתת רכז בריאות לכל אחד מהישובים האלה שיקדם מודעות לבריאות.
יותם רוזנר: אי אפשר להכניס תקן אחד למשרד הבריאות או לקחת תקן קיים ולשים בו מישהו שדובר רק עברית אלא מישהו שגם דובר ערבית, זה לא יילך.
יותם רוזנר: אנחנו צריכים להשקיע הרבה יותר.
יותם רוזנר: גם קידום ההחברה הערבית.
יותם רוזנר: היום כל מחקר אקדמי רצינית יודע שאתה לא יכול לקדם חברה בלי להתייחס לבריאות.
יותם רוזנר: חברה שהבריאות שלה לא טובה גם הכלכלה שלה לא תהיה טובה, והיא תהיה מאחור בכל תחומי החיים.
יותם רוזנר: אז אי אפשר להגיד 'אנחנו עכשיו מקדמים את החברה הערבית, מקצים בתכנית החומש' ולא להכניס תקציבים משמעותיים לנושא הבריאות.
יוסף ג'בארין: אנחנו בהחלט נשלב את הדברים במסקנות הוועדה.
יוסף ג'בארין: אמינה נעאמנה אלעטאונה מהעמותה הישראלית למען הילד בגיל הרך.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: בוקר טוב לכולם.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: קודם כל אני רוצה לברך אותך אדוני היו"ר על הנושא המאוד חשוב הזה.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: אני אדבר כנציגת העמותה הישראלית למען הילד בגיל הרך.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: אני גם אדבר כמישהי שחיה בחברה הבדואית בדרום וכמי שמנהלת אשכול גנים בתוך כפר לא מוכר.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: אז את הדברים שלי אביא מתוך השטח.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: כל מי שדיבר כאן העלה את סוגיית העלאת המודעות.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: אני מאמינה שזה עניין מאוד מאוד חשוב ואני מאמינה שיש לקשור את זה להנגשת טיפות חלב ודרך טיפות חלב להעלות את המודעות בקבוצות קטנות של אימהות, אני מאמינה שהעלאת מודעות זה הדבר הכי נכון לעשות, לכתוב תכנית ולהפיץ אותה גם למועצות האזוריות והמקומיות בחברה הבדואית וגם להכניס את התכנית הזאת של העלאת המודעות דרך משרד החינוך.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: גם בגנים, גם בבתי הספר.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: הרי האוכלוסייה שמגיעה הכי הרבה לגנים היא של האימהות.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: היה מהלך כזה לפני שלוש שנים שעשו קבוצות אימהות בתוך הגנים על העלאת מודעות לגבי תאונות בית ואיך להפחית את התמותה בחברה הבדואית.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: אני גם חושבת שדרך הנגשת טיפות החלב, פרופ' ניהאיה דיברה על תכנית הסמכת אחיות בדואיות.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: הרי כדי שנוכל להעלות את המודעות דרך טיפות החלב צריך שיהיה כח אדם מוסמך בתוך טיפת חלב.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: אז הייתי מציעה לפעול כדי שהתכנית הזאת תמשיך.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: אני מאמינה ששלושת הדברים: הנגשת טיפת חלב, העלאת מודעות והכשרת כח אדם מתאים בטיפות חלב יובילו את העניין קדימה.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: תודה.
יוסף ג'בארין: הנגשה חשובה של הדברים, לא רק שהם יופיעו בהמלצות הוועדה, אנחנו נצטרך גם לעקוב אחרי היישום שלהם.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: רציתי לציין עוד משהו.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: אני גם חברת ועד מנהל בעמותת אל באכור בבאר שבע, אנחנו הובלנו פרויקט מאוד אדיר בתוך טיפות חלב, הספריה הראשונה שלי, והמטרה של הפרויקט היא לעודד קריאה אצל ילדים בגילאי לידה עד חמש, והפרויקט מאוד מצליח ואני מאמינה שאם אנחנו נעשה אותו מהלך לגבי העלאת מודעות, זה גם יצליח בתוך טיפות חלב.
יוסף ג'בארין: פרויקט עידוד הקריאה הוא רק בנגב?
אמינה נעאמנה אלעטאונה: כן.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: רק בחברה הבדואית.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: לא בכל הישובים, זה בכמה ישובים, אבל מתכוונים שיהיה בכל הישובים בחברה הבדואית.
אמינה נעאמנה אלעטאונה: זה נמצא ברהט, שגב שלום, אל קסום, כסייפה ובתל שבע.
יוסף ג'בארין: יעל מיטלמן מ"בטרם" בבקשה.
יעל מיטלמן: כיוון שהוועדה לקראת סיום רק בקצרה לתת את הזווית של תמותת תינוקות בתאונות.
יעל מיטלמן: תאונות בית, תאונות דרך, תאונות מכל הסוגים.
יעל מיטלמן: אנחנו מדברים ב-3 השנים האחרונות על 91 ילדים מגיל לידה עד שנתיים מכלל החברה הישראלית שנהרגו בתאונות, מתוכם 21 ילדים בחברה הבדואית, זה 25% מכלל הנהרגים בתאונות בגילאים האלה וברור לנו שזה לא תואם את שיעורי הילדים בחברה הבדואית מכלל האוכלוסייה.
יוסף ג'בארין: מה שאת אומרת שבנוסף לשיעורי התמותה הגבוהים לא מתאונות, התמונה מורכבת יותר ולצערי קשה יותר כשגם רואים את הנתונים על תמותת תינוקות מתאונות.
יעל מיטלמן: בתאונות, והמנגנון היפגעות המוביל הוא תמותה בתאונות חצר, מה שנקרא דריסה לאחור.