GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אמיר פלק: קודם כול, יש לנו יעד להורדת שיעור התמותה כתוצאה מתאונות דרכים ב-35%; יש לנו יעד לצמצום התמותה כתוצאה מתאונות של רכב ממונע.
אמיר פלק: הכוונה לאופנועים, קטנועים, טרקטורונים, אופניים חשמליים, קורקינט חשמלי.
אמיר פלק: אנחנו מתמקדים ביעד הזה בגילאי 15 עד 17, בבני נוער; יש לנו יעד שמכוון לתאונות של הולכי רגל בגילאים 10 עד 14; יעד נוסף שמכוון לתאונות בבית בקרב פעוטות בגילאי 0 עד 4; יעד ספציפי לטביעה בבריכה.
אמיר פלק: זה מנגנון שראינו שיש עלייה משמעותית מאוד במספר הטביעות במהלך השנים ובמספר הטביעות בבריכה, כפי שנפרט בהמשך.
אמיר פלק: גם היעד הזה מכוון לגילאים הספציפיים של לידה עד 9; בנוסף לכל היעדים האלה שמתמקדים במנגנונים מסוימים, יש לנו גם יעד אחד כללי שמכוון לאוכלוסייה הבדואית – צמצום התמותה באוכלוסייה הבדואית לאור שיעורי התמותה הגבוהים שראינו שמאפיינים את האוכלוסייה הזאת.
אמיר פלק: התלבטנו והחלטנו להתייחס לכל שאר האוכלוסיות כמכלול, כלומר לא לקבוע יעדים ספציפיים עבור האוכלוסייה הערבית שאינה בדואית או עבור האוכלוסייה החרדית.
אמיר פלק: אנחנו כן ממליצים במקומות מסוימים לתעדף יישובים מאשכולות נמוכים, מאשכולות סוציו-אקונומיים נמוכים.
אמיר פלק: אנחנו משערים שלפחות חלק מההסבר להבדל בשיעורי התמותה בין ערבים ליהודים טמון ברמה סוציו-אקונומית של היישובים שלהם.
אמיר פלק: גם אם זה לא כל ההסבר, זה לפחות חלק ממנו.
יוסף ג'בארין: לגבי ההערה הזאת - האם יש לך יעד באחוזים לגבי כל קטגוריה?
יוסף ג'בארין: זה לא מובן מאליו שגם בקרב האוכלוסייה הערבית הבדואית זה יביא ליעד של 50%.
יוסף ג'בארין: אם יש לך יעד ספציפי שם, הייתי מצפה שהשיעור יהיה יותר גבוה.
יוסף ג'בארין: כלומר, מבחינת השיעורים, לא ראיתי שיש יחס מיוחד.
אמיר פלק: יש יחס מיוחד, כי היעד שלנו לאוכלוסייה הבדואית הוא צמצום ב-50%, שזה יותר מהיעד הכללי.
אמיר פלק: היעד הכללי שלנו הוא צמצום ב-35%.
אמיר פלק: כמובן שנשאף להגיע לכמה שיותר רחוק גם באוכלוסייה הבדואית ובכל אחד מהיעד שלנו.
אמיר פלק: כמובן שבאיזושהי רמה הם גם תלויים זה בזה, זאת אומרת שככול שנצליח לעמוד ביעד לגבי האוכלוסייה הבדואית, זה גם יקרב אותנו ליעד הכללי באופן משמעותי.
אמיר פלק: בנוסף ליעדי ההיפגעות, שעליהם דיברנו עד עכשיו, יש לנו גם יעד ספציפי שמתייחס לעמדות של האוכלוסייה, בעצם לחשיפה וידע של הורים.
אמיר פלק: ביעד הזה אנחנו מתבססים על תשובות של הורים לסקר שאנחנו מבצעים כל שנה.
אמיר פלק: אנחנו שואלים אותם עד כמה הם נחשפו לנושאי בטיחות בשנים האחרונות.
אמיר פלק: זה סקר שאנחנו מבצעים במדגם מייצג של הורים גם באוכלוסייה היהודית וגם באוכלוסייה הערבית.
אמיר פלק: אנחנו שואלים אותם עד כמה הם נחשפו לנושאי בטיחות בשנתיים האחרונות, ומי שהשיב בחיוב נשאל גם עד כמה החשיפה הזאת הניעה אותו לפעולה.
אמיר פלק: אנחנו מודדים בזה את אחוז ההורים שענו בחיוב לשתי השאלות האלה.
אמיר פלק: בסקר שביצענו בשנת 2019, 42% מההורים בשתי האוכלוסיות, גם באוכלוסייה היהודית וגם באוכלוסייה הערבית, השיבו בחיוב לשאלות האלה של חשיפה לנושאי בטיחות והנעה לפעולה.
אמיר פלק: השאיפה שלנו היא שעד סקר עתידי שנבצע בשנת 2030 האחוז הזה יגדל ב-33% ובסקר שנבצע 56% מההורים ישיבו בחיוב לשתי השאלות האלה.
אמיר פלק: זו המטרה שלנו ביעד לגבי חשיפה וידע של הורים, מתוך הנחה שהחשיפה והידע הם אלה שמגדילים את המוטיבציה של ההורים לדאוג לנושא הבטיחות, לרכוש ידע, לשפר את ההשגחה שלהם על הילדים.
אמיר פלק: זה מה שבסופו של דבר יוביל לשיפור שיעורי ההיפגעות.
יוסף ג'בארין: אני מניח שזה מסתמך על מה שקורה בעולם.
יוסף ג'בארין: בדקתם איך מצליחים לצמצם את הפגיעות בעולם?
יוסף ג'בארין: זה היה אחד הקריטריונים החשובים?
אמיר פלק: למעשה כל היעדים שלנו התבססו גם על מה שקורה בעולם, על מה שקורה במדינות מפותחות אחרות.
אמיר פלק: הסתכלנו גם על מה שקורה בארצות הברית וגם על האיחוד האירופי.
אמיר פלק: זה מה שהניע אותנו לקבוע יעדים יחסית שאפתניים, יעדים של יותר מ-30% של צמצום בשיעור התמותה.
אמיר פלק: ראינו שאלה יעדים שמדינות מפותחות אחרות מצליחות לעמוד בהם.
יוסף ג'בארין: אני שמח שאתה אומר יעד שאפתני.
יוסף ג'בארין: מנקודת המבט שלי, כיו"ר הוועדה, זה לא נראה שאפתני מדיי.
יוסף ג'בארין: תוך עשור אפשר וצריך להגיע ליעדים כאלה.
אמיר פלק: בהחלט.
אמיר פלק: כשקבענו אותם התלבטנו עד כמה להסתמך על המגמה עד היום ועד כמה לשאוף למשהו שהוא הרבה יותר טוב.
אמיר פלק: אם אנחנו מסתמכים על מה שקורה עד היום, על מה שקורה בשנים האחרונות, אין כל כך סימנים של ירידה.
אמיר פלק: בשקף שלפני
אמיר פלק: כם אפשר לראות את שיעורי התמותה מהיפגעות לא מכוונת ל-100,000 ילדים.
אמיר פלק: אנחנו רואים מגמות לאורך שנים, מ-2009 עד 2019, ולכל שנה רואים ממוצע תלת-שנתי שלוקח בחשבון את אותה שנה, את השנה שלפני ואת השנה שאחרי.
אמיר פלק: בסך הכול, לאורך כל התקופה, אנחנו מדברים על ירידה של 9% בשיעור התמותה, ירידה מתונה.
אמיר פלק: אם אנחנו מפרקים את התקופה, אנחנו שמים לב שבשנים הראשונות, 2016-2014, הייתה ירידה יותר משמעותית, ירידה של כמעט 3% בשנה.
עאידה תומא סלימאן: איך אתם מסבירים את זה?
אמיר פלק: האמת שאין לנו הסבר מלא לתופעה, למה הירידה נעצרה.
וליד טאהא: יכול להיות שזה קשור לשאלה איפה זה נעצר.
בועז טופורובסקי: הכניסה של אופניים חשמליים.
אמיר פלק: הכניסה של אופניים חשמליים השפיעה.
אמיר פלק: אנחנו נראה שיש שם עלייה.
אמיר פלק: אנחנו נראה שיש עלייה משמעותית בתמותה כתוצאה מטביעה, במיוחד בטביעה בבריכות.
בועז טופורובסקי: בגלל גידול בבריכות הפרטיות.
אמיר פלק: יש עלייה בתאונות של הולכי רגל אצל ילדים בגילאי 10 עד 14.
אמיר פלק: יכול להיות שזה קשור לכניסה של הניידים.
אמיר פלק: אבל אף אחד מהמנגנונים האלה לא מסביר את הכול.
אמיר פלק: זו איזושהי תופעה שהיא מעבר למנגנונים ספציפיים שיכולים להסביר חלק ממנו.
יוסף ג'בארין: האם תוכל לומר שבקצב השינוי הזה, שהוא לא משמעותי – הצבעת על האוכלוסייה הערבית, במיוחד האוכלוסייה הערבית הבדואית – מה המגמה שם?
יוסף ג'בארין: בהסתכלות של עשור פחות או יותר הפער הולך ומתעצם?
אמיר פלק: צריך להפריד, אנחנו מתייחסים לאוכלוסייה בדואית ואוכלוסייה ערבית.
אמיר פלק: באוכלוסייה הערבית הלא בדואית הפער מצטמצם במידה.
אמיר פלק: לפי הנתונים של מאגר התקשורת שלנו – אלה הנתונים שאנחנו מסתמכים עליהם פה – השיפור באוכלוסייה הערבית הלא בדואית הוא השיפור היותר משמעותי מבין כלל האוכלוסיות.
אמיר פלק: אם אנחנו לוקחים את האוכלוסייה הבדואית ספציפית, שם אנחנו לא רואים מגמה של שיפור, אנחנו רואים מגמה של יציבות.
אמיר פלק: מגמה של יציבות במספרים שהם מאוד גבוהים, כמו שראינו עד עכשיו, הם גבוהים במיוחד אצל ילדים בגילאים של 0 עד 4.
אמיר פלק: שיעורי התמותה במגזר הבדואי בגילאים האלה הם 30 מקרים ל-100,000.
וליד טאהא: תלוי מה נעשה כדי להוריד.
וליד טאהא: אתה מתכוון שאתה לא רואה רמה של שיפור למרות המאמצים שנעשים או שבכלל לא נעשה הרבה?
יוסף ג'בארין: אלה השאלות שנפנה עכשיו למשרדי הממשלה.
אמיר פלק: בעיקרון כן נעשים מאמצים מצדנו באוכלוסייה הבדואית.
אמיר פלק: אם אנחנו רואים שיפור, זה שיפור שהוא ממש בשנתיים האחרונות והוא עוד לא נכנס לסטטיסטיקות שלנו כאן.
אמיר פלק: כלומר, אנחנו מציגים את הנתונים שלנו לתקופה יותר רחבה.
יוסף ג'בארין: מה קורה באוכלוסייה החרדית?
אמיר פלק: באוכלוסייה החרדית זה משתנה מאוד לפי גילאים.
אמיר פלק: בעיקרון המגמות אצלם הן אותן מגמות כמו בכלל האוכלוסייה, מגמה של שיפור מתון כמו בכלל האוכלוסייה.
אמיר פלק: נקודת התורפה של האוכלוסייה החרדית בהשוואה לאוכלוסייה הלא חרדית היא בגילאים הנמוכים, גילאי 0 עד 4 ו-5 עד 9, שיש להם שיעור גבוה של פגיעות בבית, בסביבה של הבית.
אמיר פלק: בגילים יותר מאוחרים החרדים לא בהכרח נפגעים יותר מאשר האוכלוסייה הלא חרדית.
אמיר פלק: מבחינת כל הקבוצות שבסיכון, הקבוצה החרדית פחות בסיכון בהשוואה לאוכלוסייה הערבית ובמיוחד בהשוואה לאוכלוסייה הבדואית.
יוסף ג'בארין: אמיר, תודה.
יוסף ג'בארין: השליטה שלך בנתונים, בחתכי הגיל וכו', מרשימה.
יוסף ג'בארין: אנחנו נחזור אליך בהמשך, תנסה למקד את החלק השני בחמש דקות, כדי לאפשר מספיק זמן גם לנציגי הממשלה.
יוסף ג'בארין: אני מברך את חברי הכנסת שהצטרפו – חבר הכנסת בועז טופורובסקי וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
יוסף ג'בארין: שניכם מלווים את הנושאים האלה.
יוסף ג'בארין: אני מכיר את העבודה שלכם בתחום.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת ווליד טאהא, ביקש להתייחס.
וליד טאהא: תודה, כבוד היושב-ראש, ותודה גם לחברים מארגון בטרם.
וליד טאהא: מי שעבד ברשות מקומית יודע שיש לכם נגיעה בעבודה השוטפת ברשויות המקומיות.
וליד טאהא: לא הזכרתם את זה, אבל אני מכיר את זה.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת ווליד טאהא היה עד לפני כשנה ראש מחלקת החינוך בכפר קאסם.
וליד טאהא: אובדן חיים בכלל הוא קשה מאוד, אבל אובדן חיים של ילדים הוא נורא, הוא מזעזע.
וליד טאהא: המשפחה נושאת את הכאב הזה ללא סוף.
וליד טאהא: לכן צריך לעשות כל מה שרק אפשר כדי למנוע היפגעות של ילדים בתאונות.
וליד טאהא: אנחנו מדברים פה על נתונים מאוד קשים שמתייחסים אך ורק לתאונות, להיפגעות של ילדים כתוצאה מתאונה, לא ממחלות רגילות, וזה מה שבאמת מזעזע.
וליד טאהא: כמובן שהדיון הוא כללי וחשוב לשמור על כל הילדים, ללא קשר לסוג האוכלוסייה ולמוצא, זה מובן מאליו, אבל הפילוח שעשיתם הוא משום שגם אתם מבינים שיש הבדלים בין היישובים ברמת התשתיות ובדברים אחרים, שמן הסתם גם משנים את אחוזי ההיפגעות בין האוכלוסיות.
וליד טאהא: לצערנו יש הרבה כבישים ביישובים הערבים שאין בהם מדרכות או שיש מדרכות שנעשה בהן שימוש זדוני שלא לצורכי הולכי הרגל.
וליד טאהא: שני הדברים מגבירים את הסיכויים להיפגעות ילדים.
וליד טאהא: על כך אני רוצה לשמוע מכם, מהפעילות השוטפת שלכם מול הרשויות, אם אתם שמים דגש על הצורך במדרכה שאפשר ללכת בה, שילד לא יצטרך לרדת לכביש ולסכן את עצמו.
וליד טאהא: צריך גם לתת דגש על הנושא של מעברי החצייה.
וליד טאהא: לפעמים אתה הולך בכביש ואתה לא רואה מעבר חצייה.
וליד טאהא: איפה הילד צריך לחצות במצב כזה?
וליד טאהא: בכל נקודה שהוא יחשוב לעבור, היא תהווה סכנה לגביו.
וליד טאהא: כמובן שהנושא הזה חשוב ביתר שאת היכן שיש מוסדות חינוך ומוסדות מסוג אחר שיש בסביבתם תנועה של הולכי רגל.
וליד טאהא: הנושא הזה חשוב מאוד.
וליד טאהא: הנושא השלישי שאני מבקש התייחסות לגביו הוא עניין התקציבים.
וליד טאהא: האם התקציבים שאתם מקבלים מהממשלה ומגופים אחרים, אני מניח שגם תומכים בארגון, מספיקים כדי לאפשר את התנאים להורדת אחוזי התמותה כתוצאה מהיפגעות מתאונות?
וליד טאהא: האם הרשויות המקומיות אכן מקצות את החלק שלהן לטובת הנושא החשוב הזה?
וליד טאהא: הדבר האחרון, איזה מבין שכבות הגיל, לידה עד 17, איזה גיל ספציפי הוא הכי פגיע מבין כל הגילאים?
וליד טאהא: תודה רבה, ותודה גם על המאמץ שלכם.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת אוסמה סעדי, בבקשה.
אוסאמה סעדי: בוקר טוב, סבאח אל ח'יר.
אוסאמה סעדי: קודם כול, תודה לכם, לארגון בטרם, על העבודה שאתם עושים בתחום הזה.
אוסאמה סעדי: היעד לצמצם ב-35% הוא יעד שאפתני.
אוסאמה סעדי: היינו רוצים להגיע ל-100%, אבל בכל זאת אנחנו רואים את הסטטיסטיקה.
יוסף ג'בארין: אבל יחסית לעשור האחרון, שלא היה שיפור כזה, זה - - -
אוסאמה סעדי: לכן אני אומר שזו הורדה בשליש.
אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על חיי אדם שיינצלו ואם היעד הזה יתממש זה 324 ילדים.
אוסאמה סעדי: תמיד אמרנו שגם אם נציל חיי ילד או חיי אדם אחד, זו מצווה, קל וחומר שאנחנו מדברים על מאות ילדים.
אוסאמה סעדי: מהמספרים האלה אני מבין שאם אנחנו רוצים להוריד בשליש ויינצלו בערך 300, אז מניח שהמאה אחוז זה בערך אלף ומשהו.
אוסאמה סעדי: לכן כאשר אנחנו מדברים על 1,200 ילדים שמתים מתאונות, האחריות כולה היא עלינו כולנו – על המדינה, על הרשויות, על ההורים, לא על הילדים.
אוסאמה סעדי: אי אפשר להאשים ילד במוות שלו, בין אם זה בטביעה בבריכה ובין אם זה בתאונה.
אוסאמה סעדי: המספרים והפילוח הם גם נותנים את התשובה, כי אם אני מסתכל על הקבוצה של יהודים, ללא חרדים, שמהווים 57% מכלל הילדים, אחוז התמותה הוא 38%, הוא מוריד את העקומה.
אוסאמה סעדי: אם אני מסתכל על האוכלוסייה הבדואית – הנקודה המרכזית היא בקבוצה של הילדים הערבים הבדואים בדרום, שמהווים 4.5% מכלל האוכלוסייה, אבל שיעור התמותה שלהם כתוצאה מתאונות הוא 18% .
אוסאמה סעדי: גם בקבוצה של הילדים הערבים בכלל, ששיעורם הוא 20%, אחוז ההיפגעות שלהם הוא 25%.
אוסאמה סעדי: לכן אני הולך להמלצות שלכם.
אוסאמה סעדי: צריך לרכז את המאמצים והמשאבים בשתי הקבוצות האלה.
אוסאמה סעדי: לא רק שכך נשיג את היעד של 35%, אלא אפילו יותר.
אוסאמה סעדי: לכן כאשר מדברים על המצב בכפרים המוכרים והלא מוכרים בפזורה הבדואית, כאשר מדברים על תשתיות פיזיות, צריך לדבר על אי-קיום של תשתיות פיזיות בכלל.
אוסאמה סעדי: לכן צריך להשקיע פה את המאמצים והתקציבים הדרושים, על מנת להביא להכרה ביישובים האלה ולהביא תשתיות שיחסכו חיי אדם.
אוסאמה סעדי: לגבי חקיקה וגיבוש מדיניות – על איזה חקיקה אתם מדברים?
אוסאמה סעדי: אנחנו פה המחוקקים וכדי שנוכל לסייע ולדחוף בעניין הזה, אנחנו צריכים לדעת איזה חקיקה דרושה.
אוסאמה סעדי: למשל, חברי בועז הזכיר את העניין של אופניים חשמליים – האם ללכת בכיוון של חקיקה?
אוסאמה סעדי: אני יודע שכל תאונות החצר הן בדרום ובשיעורים גדולים.
אוסאמה סעדי: אולי פה צריך חינוך או הסברה, כפי שכתבתם בסעיף האחרון בהמלצות שלכם.
אוסאמה סעדי: לכן, כבוד היושב-ראש, אני מבקש פירוט בנושאים האלה של חקיקה, על מנת שאולי אתה, כיושב-ראש ועדה, עם הוועדה תדחוף ותקדם.
אוסאמה סעדי: בעניין התשתיות הפיזיות – צריך לתרגם באופן מעשי, כי אנחנו לא נתרגם את זה למעשים, מספרים ותקציבים, אז לא נשיג את היעד.
אוסאמה סעדי: תודה לכם.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.
בועז טופורובסקי: תודה רבה.
בועז טופורובסקי: תודה רבה על העבודה הנהדרת שאתם, ארגון בטרם, עושים.
בועז טופורובסקי: אני רוצה להגיד קודם כול את דעתי האישית.
בועז טופורובסקי: דעתי האישית היא שכשמדברים על חיי אדם, בטח חיי ילדים, כשקובעים יעדים, צריך לשאוף לעולם אוטופי, עולם שבו יש אפס הרוגים, ומה היינו רוצים לקבל.
בועז טופורובסקי: ואז, כשבאים אל מקבלי ההחלטות וגם אלינו, כשאנחנו מבינים שמאפס הרוגים נקבל חמישה הרוגים, אם נצמצם כאן וכאן, אז נשיג יותר.
בועז טופורובסקי: ברגע שאתם הולכים ל-35%, אז עכשיו מכאן יצמצמו את הדברים וזה היעד.
בועז טופורובסקי: היעד הוא עדיין לחיות עם כמות הרוגים מסוימת.
בועז טופורובסקי: אני חושב שבמיוחד בילדים כך צריך לעבוד.
בועז טופורובסקי: זו דעתי.
בועז טופורובסקי: אני מגיע לנושא הספציפי, ברשות
בועז טופורובסקי: כם אני רוצה להתמקד בתאונות דרכים, אבל זה נוגע לכל.
בועז טופורובסקי: אני רואה מה כתבתם, עברתי על זה קצת, גם הכנתי הרבה סטטיסטיקות, אבל נשים את זה בצד.
בועז טופורובסקי: תוכנית עם יעדים בלי שהיא תהיה מורכבת עם צעדים ברורים, עם תקציבים ועם שותפות מלאה של כל משרד ואחריות שלו, היא לא תצא לפועל.
בועז טופורובסקי: אנחנו רוצים שהדברים ייצאו לפועל ולכן אני אשמח שאתם תגידו לי מה שיתוף הפעולה שלכם עם הגורמים הרלוונטיים, למשל הרלב"ד, משרד החינוך – כי יש משמרות זה"ב, יש הכנת בגרויות, יש תקציבי הדרכה שירדו – משרד התחבורה.
בועז טופורובסקי: אנחנו צריכים להבין גם אם יש סביב ההמלצות הכלליות גם המלצות ספציפיות, עומד לידן סעיף תקציבי, מה עמדת המשרד בכל דבר.
בועז טופורובסקי: כך תתנו לנו גם כלים לעבוד, כדי להציל ילדים.
בועז טופורובסקי: אם נדע מה הצורך הספציפי, כמה זה עולה, מה עמדת המשרד, מה הפער, נדע לעבוד בשבילכם, כדי לגשר על הפער הזה.
בועז טופורובסקי: אני יודע שלא יהיה לכם זמן עכשיו לתת לנו פירוט מלא, אבל מה שתוכלו בכלליות, אבל אם אחר כך תשלחו לי באופן אישי, אני גם אעבוד בשביל זה.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאלה חלק מהשאלות שהעליתי בשיחה שהייתה לנו קודם.
יוסף ג'בארין: אני מניח שיתייחסו לשאלה הזאת.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.
עאידה תומא סלימאן: תודה, היושב-ראש.
עאידה תומא סלימאן: האמת היא שאני מלווה את העבודה של בטרם כבר כמה שנים ואני חייבת לומר שחלק מהשיפור מתבטא בהורדת מספר התאונות, אבל יש גם עלייה בצורת העבודה ובמידה שאתם מנגישים עבורנו, כדי שנוכל להתקדם.
עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים שכל הנושא של תאונות ותמותה של ילדים הוא דבר כואב מאוד, במיוחד כאשר אנחנו יודעים שמאחורי זה גם משפחה שלמה שעולמה לתקופה מסוימת חרב עליה ולוקח הרבה זמן להתאושש מזה.
עאידה תומא סלימאן: זה במיוחד אם זו תאונה בתוך הבית או בסביבת הבית, כך שהאחריות של ההורים במקרה הזה היא גדולה מאוד.
עאידה תומא סלימאן: אבל כמו בכל נושא, אי אפשר לדבר רק על הגורם האנושי ורק על האחריות האישית, אלא חייבים לראות את זה כנושא פוליטי כללי ולהסתכל מה המדיניות בטיפול בנושא הזה, ומשם לנסות להבין.
עאידה תומא סלימאן: אחד הדברים שחשבתי עליהם ברגע שראיתי שיש עצירה מסוימת – כמובן הפילוח של תת- קבוצות ואיך זה מתבטא בתת-קבוצות, זה דבר חשוב מאוד, גם כדי למדוד את הדרכים שהביאו להורדה הזאת.
עאידה תומא סלימאן: אבל בלי לקבוע את כל הפרמטרים שאכן יכולים לעזור לנו בהורדת הפגיעות והתאונות ולנסות לפלח, כמו שאמרו חבריי חברי הכנסת, מה נעשה בכל תחום, בכל פרמטר, כדי להוריד אותו וכדי לנסות לשפר את המצב, לא נוכל לדעת למה נעצרנו פה.
עאידה תומא סלימאן: למשל, יכול להיות שהמאמצים שהושקעו בהעלאת מודעות שיפרו קצת את המצב, אבל לא חל שינוי אמיתי בתשתיות, למשל בעניין ילדים ערבים בדואים.
עאידה תומא סלימאן: התשתיות עדיין אותן תשתיות וחוסר התשתיות עדיין אותו הדבר.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שכל העניין של התכנון של המרחב שהילדים נמצאים בו הוא לא תכנון שלוקח בחשבון את העניין הזה.
עאידה תומא סלימאן: אני יודעת למה יש תאונות דריסה בחצר הבית של הילדים.
עאידה תומא סלימאן: זה כאשר חצר הבית היא גם חניון וגם מקום משחקים וכו'.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שכדי שנוכל לפרק את הנושאים, אנחנו צריכים לדעת מה נעשה בכל פרמטר שעשוי להוריד את התאונות, כמה מאמצים השקיעו משרדי הממשלה.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא מדברים רק על מסע העלאת מודעות שעושים בטרם או עושים ארגונים אחרים, אנחנו רוצים לשאול מה המדינה עושה כדי לשנות.
עאידה תומא סלימאן: פה התפקיד שלנו.
עאידה תומא סלימאן: כמה הושקע בהעלאות מודעות, כמה הושקע בשינוי התשתיות, כמה הושקע בכל מיני גורמים אחרים.
עאידה תומא סלימאן: כמובן התפתחויות לאורך השנים גורמות לסוג אחר של תאונות, כמו כניסת הסלולריים לשימוש ילדים.
עאידה תומא סלימאן: פעם הלכתי בשכונה חרדית בירושלים, ואחד הדברים ששמתי לב אליהם היה שלא ראיתי אפילו ילד אחד קטן עם סלולרי.
עאידה תומא סלימאן: פתאום קלטתי כמה ילדים אנחנו רואים שקופצים לכביש תוך כדי דיבור בסלולרי.
עאידה תומא סלימאן: הוזכר עניין הצעות החקיקה.
עאידה תומא סלימאן: אתם אנשי המקצוע וזה יעזור לנו מאוד, כחברי כנסת, אם תפרטו בנושא.
יוסף ג'בארין: כל חברי הכנסת בעצם אומרים תנו לנו רעיונות פרקטיים שנוכל גם לאמץ, גם לעקוב, גם לקדם.
יוסף ג'בארין: גם אם לא נספיק היום לעבור על כל הרעיונות, נוכל בוודאי לקיים דיוני המשך.
יוסף ג'בארין: אני מודע לכך שחלק מהמשתתפים בדיון – משרד החינוך, משרד העבודה והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים - ביקשו להתייחס, אבל לפני כן אני מבקש שנסיים את הצגת הדוח.
אורלי סילבינגר: לפני שאני מתייחסת לנושאים החשובים מאוד שעלו פה, אני רוצה להסביר שהעבודה שעשינו ומה שרצינו להציג בפניכם, וכנראה שאולי לא נצליח את הכול, זה שלכל אחד מהיעדים ששמנו גם נתנו הסבר למה היעד הזה נקבע, מבחינת מגמות, איפה אנחנו נמצאים, מה קורה בפועל, וגם מה ארגון בטרם, כארגון חוץ-ממשלתי, מקצועי, ממליץ לממשלה ברמה של אסטרטגיות.
אורלי סילבינגר: אני מציעה שנטעם לפחות שניים-שלושה יעדים כדי שתראו איך זה נראה.
אורלי סילבינגר: אני כבר אומרת, כל המלצה שלנו כארגון חוץ-ממשלתי לא יכולה להיות מתוקצבת מראש.
אורלי סילבינגר: השותפים המשמעותיים שלנו זה מצד אחד משרדי הממשלה ואנשי המקצוע שיושבים שם ומצד אחר אתם, חברי הכנסת, שעושים איזושהי עבודת השלמה.
אורלי סילבינגר: השילוב הזה עובד מאוד-מאוד נכון.
אורלי סילבינגר: כדי לעשות שינוי, אין אסטרטגיה אחת.
אורלי סילבינגר: זה לא רק חקיקה.
אורלי סילבינגר: זה חייב להיות גם חקיקה, וגם חינוך, וגם תשתיות פיזיות שהיום הן מאוד קשות, וגם הסברה.
אורלי סילבינגר: השילוב הוא זה שעושה את השינוי.
אורלי סילבינגר: אתם תראו שבכל אחד מהנושאים אנחנו קצת משנים את ההמלצות, כך שגם חבריי מהממשלה שנמצאים היום בדיון בזום, אני כבר פונה ואומרת שמה שאנחנו שמים פה זה המלצות, מה שנקרא באסטרטגיות, את המה בסוף, איך עושים את זה, אנחנו יושבים יחד איתם, חושבים יחד איתם ומביאים את הידע מחו"ל.
אורלי סילבינגר: אני אתייחס לכמה שאלות שנשאלו.
אורלי סילבינגר: לגבי התשתיות – כפי שתראו, יש לנו הרבה המלצות לשיפור בתשתיות.
אורלי סילבינגר: בכל הנוגע לחקיקה – יש לנו המלצות לתהליכי חקיקה רחבים, ובעיקר הקצאת משאבים.
אורלי סילבינגר: הקצאת משאבים מסוגים שונים זה דבר משמעותי מאוד.
אורלי סילבינגר: אנחנו חיים במציאות שאנחנו מכירים אותה, תמיד נהיה מעוטי משאבים, אבל בסופו של דבר צריך לבחור נכון.
אורלי סילבינגר: אחד הדברים שבטרם מאוד מתגאה בהם זה שאנחנו מחפשים את העבודה הכי אפקטיבית שאפשר.
אורלי סילבינגר: כמו שאמרה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, יושבים פה חברי כנסת שהם שותפים לדרך של בטרם הרבה מאוד זמן, ובכלל לבטיחות הילדים, ולא סתם העליתם את הדברים שהעליתם, כי העליתם אותם מדם ליבכם.
אורלי סילבינגר: בכל הנוגע לנושא של המשאבים מצד אחד והתשתיות מצד שני, ככול שנדייק יותר איפה צריך להתמקד, נוכל לעשות את העבודה המתאימה יותר ולהגיע לתוצאות טובות יותר.
אורלי סילבינגר: לגבי משאבים אני יכולה לשבת פה ולהתבכיין ולהגיד שאין מספיק משאבים ובטרם לא מקבל מספיק והמשרדים לא מקבלים מספיק, אבל המטרה שלנו היא לייצר יותר משאבים ולעשות יותר טוב עם המשאבים שיהיו לרשותנו.
אורלי סילבינגר: לגבי רשויות מקומיות – הן שותפות מאוד משמעותיות לקידום בטיחות ילדים.
אורלי סילבינגר: אני אומר משהו שהוא אולי לא פופולרי, אבל לפעמים לראש עיר יש יותר מנדט מאשר לראש ממשלה לעשות שינוי.
אורלי סילבינגר: יש לו יותר יכולת.
אורלי סילבינגר: בחודשים האחרונים גיבשנו תוכנית מאוד עשירה לפעילות בנושא רשויות מקומיות ומתכוונים עכשיו לחשוף אותה לכלל הרשויות המקומיות ומזמינים אותם לקחת חלק.
אורלי סילבינגר: לגבי האוכלוסייה הבדואית – יש שם בעיה אמיתית ואקוטית.
אורלי סילבינגר: לא סתם אנחנו חוזרים אליה.
אורלי סילבינגר: אני ממליצה שהיא תקבל התייחסות בעבודת הממשלה, בהחלטות ממשלה ייעודיות וספציפיות.
אורלי סילבינגר: לגילאים ספציפיים – ילדים בגיל לידה עד ארבע הם קבוצת סיכון כללית, אבל ככול שאתם תראו את היעדים ששמנו, לכל תחום היפגעות יש גילאים יותר ספציפיים שהם יותר פגיעים, ולכן למשל גם שמנו יעדים לבטיחות הולכי רגל בגילאים 11 עד 14, כי שם מצאנו את האוכלוסייה הכי פגיעה שאפשר לעשות בה שינוי הכי גדול.
אורלי סילבינגר: דבר אחרון – חבר הכנסת בועז טופורובסקי, אני רוצה להתייחס למה שאמרת.
אורלי סילבינגר: יש תמיד פער בשאלה אם אנחנו צריכים לשים יעד אפס, כי אי אפשר להסכים לפחות מזה, לבין כשאתה רוצה לרתום שותפים.
אורלי סילבינגר: שמנו יחד עם ממשלת ישראל יעד – השותף הכי ותיק של בטיחות הילדים במדינת ישראל זה משרד הבריאות.
אורלי סילבינגר: חברתי זהבה רומנו, שמובילה את כל המהלך של התוכנית הלאומית שמשרד הבריאות מוביל עם ארבעה משרדי ממשלה שונים – ותמיד אנחנו שואלים את עצמנו אם לשים יעד אפס או לשים יעד שהוא שאפתני, אבל ריאלי, כדי לגרום לאנשים יותר להתחבר.
אורלי סילבינגר: תמיד אין תשובה אחת לזה, כי יש כאלה שיגידו שאם תשימו יעד אפס והוא בלתי אפשרי, יהיה קשה להירתם.
אורלי סילבינגר: אני מסכימה איתך בהוויה הכללית, אתה צודק שאסור לנו להסכים שילד אחד ייפגע, אבל כששמנו את יעדי 2020, אפילו ליעד ההוא היה קשה מאוד להגיע, כי חסרים משאבים, אולי חסר ידע או יכולת למקד בתוך המשרדים.
בועז טופורובסקי: אין ספק שמבחינת הצלחה יהיה יותר קל להגיע ליעד של 35% מאשר לומר שזה מה שצריך בשביל אפס, אבל כדי להגיע ל-35% אפשר לוותר על זה ועל זה ועל זה.
בועז טופורובסקי: אני מציעה שד"ר אמיר פלק ייתן לנו טעימה של איך נראים היעדים ואיך אנחנו מציבים אותם.
יוסף ג'בארין: לא ראיתי פילוח של מקור התאונות.
אמיר פלק: נעבור ליעד של צמצום תאונות דרכים ב-35%.
יוסף ג'בארין: מה שיעור האחריות של תאונות הדרכים על הפגיעות?
אמיר פלק: כ-50% מהפגיעות הן תאונות דרכים.
יוסף ג'בארין: אתה שומע, בועז, 50% מכלל התאונות הן תאונות דרכים וכל השאר זה טביעות - - -
אמיר פלק: השאר זה טביעות, נפילות, מקרי חנק, שריפה.
אמיר פלק: המקור הכי משמעותי שמשפיע על מספר הנפגעים אחרי תאונות דרכים זה טביעה.
יוסף ג'בארין: לרבות בבריכות בית כמובן.
אמיר פלק: הרבה מאוד.
אמיר פלק: שם גם הייתה הכי הרבה עלייה בשנים האחרונות.
אמיר פלק: בשקף המוצג אנחנו רואים מגמה של שיעורי תמותה של תאונות דרכים.
אמיר פלק: בעצם אותה מגמה שראינו קודם עבור כלל ההיפגעות, אנחנו רואים אותה גם לגבי תאונות דרכים ספציפית.
אמיר פלק: אנחנו רואים ירידה עד אמצע התקופה ומאמצע התקופה אנחנו רואים עלייה בשיעור התמותה.
אמיר פלק: שקף: פילוח לפי מנגנונים של תאונות דרכים.
אמיר פלק: כאן אנחנו רואים את מספר מקרי התמותה לשנה בחלוקה לפי תקופות: תקופה מוקדמת, 2009 עד 2014; תקופת אמצע – 2014 עד 2016; התקופה הכי מאוחרת – 2017 עד 2019.
אמיר פלק: כאן אנחנו יכולים לראות באיזה מנגנונים הייתה עלייה ובאיזה מנגנונים דווקא הייתה ירידה.
אמיר פלק: שימו לב למנגנון השלישי – רכב ממונע אחר, כולל אופניים חשמליים.
אמיר פלק: שם אנחנו רואים את העלייה הכי משמעותית.
אמיר פלק: זה אומנם לא המנגנון שמסביר הכי הרבה פגיעות, אבל מספר מקרי התמותה לשנה הכפיל את עצמו במנגנון הזה של רכב ממונע שהוא לא מכוניות, אלא בעיקר אופניים חשמליים, טרקטורונים ואופנועים.
אמיר פלק: עוד מנגנון שהיה בו גידול זה אופניים לא חשמליים.
אמיר פלק: גם באופניים לא חשמליים היה גידול משמעותי.
אורלי סילבינגר: המלצות בנוגע לצמצום תאונות הדרכים – דוגמה להמלצה שלנו לשילוב בין ארבע אסטרטגיות: הדבר הראשון שאנחנו מדברים עליו הוא תיקון חקיקה בנושא שימוש במושבי בטיחות ומיקום הושבת ילדים ברכב.
אורלי סילבינגר: אנחנו יודעים שהיום ההמלצות הבין-לאומיות, החקיקה הבין-לאומית מקדימה את החקיקה בישראל.
אורלי סילבינגר: החקיקה בישראל מפגרת אחרי החקיקה הבין-לאומית.
אורלי סילבינגר: אנחנו מדברים פה על תיקון חקיקה, הטמעת שימוש באמצעים טכנולוגיים - - -
בועז טופורובסקי: בשבוע שעבר היה לנו על זה דיון בוועדת הכלכלה.
אורלי סילבינגר: נכון, יש דיון שלם על זה ובטרם הוא חלק ממנו.
אורלי סילבינגר: נעשה היום דיון מאוד מקצועי בין כל השותפים.
יוסף ג'בארין: היה פה גם דיון עם סגן השר בנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אגב, עכשיו צריך לחזור ולקיים דיון מעקב.
בועז טופורובסקי: הדבר היחיד שהן כן שוקלים זה הגבלת הגיל בישיבה מקדימה.
בועז טופורובסקי: את כל שאר ההמלצות שלכם הם לא מקבלים.
אורלי סילבינגר: כרגע אנחנו עדיין בפערי חקיקה עם ישיבה נגד כיוון הנסיעה וכו'.
יוסף ג'בארין: זה מחייב פה טכנולוגיה.
יוסף ג'בארין: אני מבין שבתאונות דרכים, שזה 50% מכלל מקרי התמותה, זה כולל שכחת ילדים.
אורלי סילבינגר: אנחנו מדברים על הטמעת שימוש באמצעים למניעת היפגעות בסביבת הרכב, לרבות נסיעה לאחור, באמצעות חקיקה, תמריצים, הסברה וכו'.
אורלי סילבינגר: אנחנו מדברים בהמלצות גם על נושא התשתיות.
אורלי סילבינגר: חייבים להקצות משאבים לשיפור תשתיות תחבורה ודרך במיוחד באשכולות במצב סוציו-אקונומי נמוך ובפרט ביישובים ערבים.
אורלי סילבינגר: כמו כן, הקצאת שטחים ותשתיות עירוניות לרכיבה על אופניים, מגרשים ייעודיים, שבילי הליכה, רכיבה וכו'.
אורלי סילבינגר: ברמת האכיפה: הגברת האכיפה המשטרתית על נסיעה על פי חוק באזורים מרובי תאונות.
אורלי סילבינגר: אנחנו יודעים שיש סימון במקומות כאלה; הגברת אכיפה בנושא רכיבת אופניים על פי חוק, כי יש היום חוק ואם תהיה אכיפה אז תהיה גם יותר היענות של הציבור.
אורלי סילבינגר: אנחנו יודעים שזה עובד במדינות מערביות .