GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורלי סילבינגר: הסברה, חינוך ומניעה: אנחנו ממליצים לקיים פעולות הסברה לשימוש במושבי בטיחות; לחגור ילדים באופן בטוח; לעדכן את תוכניות הלימוד בנושא זהירות בדרכים בתוך מערכת החינוך בהתאם לחקיקה, לחידושים הטכנולוגיים ונתוני ההיפגעות הקיימים; לקיים שיעורי רכיבה בטוחה בגילאי היסודי והחטיבה, מה שנעשה היום ולהגביר את זה; להמשיך ולקיים פעולות הסברה וחינוך לרכיבה נכונה שפונות גם לילדים וגם להורים, כי בסופו של דבר ילד בגיל 11 שעולה על אופניים חשמליים, יש פה אחריות ראשונית של ההורים על זה שהם נתנו לילד לעלות על האופניים הללו, כי יש לחץ חברתי.
אורלי סילבינגר: אבל עצם העובדה שילד בגיל 11 יכול להבין שאסור לו לעשות את זה, אם תהיה הסברה יותר משמעותית, לזה שחברתית הוא לא יכול להרשות לעצמו – השילוב הזה הוא קריטי.
אמיר פלק: היעד הבא – אני רוצה להמחיש מה שקורה בכל מה שקשור לרכב ממונע אחר.
אמיר פלק: הרוב המכריע של הפגיעות של רכב ממונע אחר הן בגילאי 15 עד 17.
אמיר פלק: היעד שהצבנו כאן הוא להוריד שאת שיעור התמותה ב-50%, בעצם להחזיר את שיעור התמותה לרמה שהייתה לפני מספר שנים.
אמיר פלק: הייתה עלייה משמעותית מאוד בשיעור התמותה כתוצאה מתאונות רכב ממונע אחר.
אמיר פלק: שקף - פילוח של התאונות לפי תקופות:
אמיר פלק: גם בשקף הזה אנחנו רואים את מספר מקרי התמותה לשנה בחלוקה לפי התקופות שראינו קודם.
אמיר פלק: בצד שמאל של השקף אפשר לראות את כלל התאונות וניתן לראות שעלינו מארבעה מקרי תמותה בשנה בין השנים 2009 – 2014 לשמונה מקרי תמותה בשנה בשנים האחרונות.
אמיר פלק: בעצם מספר המתים כל שנה הכפיל את עצמו במהלך השנים.
אמיר פלק: בצד ימין של השקף אנחנו רואים באיזה כלים העלייה הזאת התרחשה.
אמיר פלק: אנחנו רואים שיש הרבה תאונות באופנועים וקטנועים.
אמיר פלק: גם קודם, לאורך כל השנים, היו הרבה תאונות עם אופנועים וקטנועים, אין כאן עלייה משמעותית.
אמיר פלק: העלייה המשמעותית היא בטרקטורונים, שזה קורה בעיקר ביישובים ערבים, וכן באופניים חשמליים, מה שקורה בעיקר ביישובים יהודים.
אמיר פלק: למעשה עלינו ממצב שלא היו מקרי תמותה מאופניים חשמליים למצב שיש לפחות שני הרוגים בשנה.
אמיר פלק: כמובן שזה נובע מהשימוש הגובר באופניים חשמליים.
אורלי סילבינגר: היעדים שלנו הם לא רק בתחום תאונות הדרכים.
אורלי סילבינגר: חשוב לי להגיד שמה שאני מציגה פה זה לא דברים שלא קורים בכלל.
אורלי סילבינגר: כשאנחנו מסתכלים על מה שאנחנו ממליצים, חלקם קורה ואולי צריך להגביר, חלקם קורה וצריך להמשיך.
אורלי סילבינגר: אז לרגע שלא יישמע שכשאני מציגה את הדברים פה לא קורה שום דבר בשטח.
אורלי סילבינגר: אנחנו לא חיים בוואקום.
אורלי סילבינגר: המלצות ברמת תשתיות – כשאנחנו מדברים על היפגעות של ילדים מרכב ממונע אחר, הקצאת תשתיות ושטחים עירוניים מותאמים לרכיבה, כמו מגרשים ייעודים או הפרדה מפלסית או שבילי רכיבה, הם קריטיים; להקצות שטחים ותשתיות עירוניות לרכיבה על אופניים, אם זה מגרשים ייעודיים, שבילי רכיבה וכו', אלה דברים שגורמים להפרדה בין הילדים לבין הכביש.
אורלי סילבינגר: ברמת האכיפה: חייבים לאכוף את גיל המשתמש, במיוחד על כלים חשמליים.
אורלי סילבינגר: הם קטלניים, הם לוקחי חיים.
אורלי סילבינגר: יש לחייב להשתמש בקסדות שהוכחו כיעילות ברמה של 88% במניעת היפגעות ראש קשה, שזה בדרך כלל ההיפגעויות הקשות ביותר; כמובן לרכב על פי חוק.
אורלי סילבינגר: בכל הנוגע להסברה, חינוך ומניעה: משרד החינוך התחיל בעבר.
אורלי סילבינגר: כל הנוגע לקיום שיעורי תיאוריה בנושא נהיגה לתלמידי כיתות י' עד י"ב, הם מעולים; קיום פעולות הסברה וחינוך לרכיבה נכונה באמצעי מדיה שונים, לרבות התנסות שקיימת היום בחלק גדול מהרשויות המקומיות.
אורלי סילבינגר: מאוד-מאוד מבורך ברמה של לקדם את הנושא.
בועז טופורובסקי: גם כאן, הבנתי שהתקציב ירד מ-30 מיליון שקל ל-7 מיליון שקלים.
בועז טופורובסקי: אני מתכוון לתמיכה ברשויות המקומיות כדי לקיים את כל ההדרכות וכו'.
אורלי סילבינגר: הדרכה והסברה הם בסיס קריטי, מאחר שבסופו של דבר אנחנו מגדלים היום ילדים שבעתיד יהיו אזרחים יותר מודעים, יותר שומרי חוק, וזה יהיה חלק מהתרבות שלהם.
אורלי סילבינגר: הם לא יחשבו פעמיים.
אורלי סילבינגר: אנחנו קמים בבוקר מהמיטה, מכניסים את הרגליים לנעלי בית, רגל ימין לנעל ימין, רגל שמאל לנעל שמאל.
יוסף ג'בארין: אלה משאבים של משרד החינוך?
בועז טופורובסקי: קודם כול, זה בתקציב של הרלב"ד לרשויות המקומיות.
בועז טופורובסקי: יש כמאה חברות שמדריכות והבנתי שירד להם התקציב.
בועז טופורובסקי: דבר שני, משמרות הזה"ב, שזה חשוב מאוד, כל מה שקשור להדרכות הזה"ב עלה, אבל עדיין בחצי מבתי הספר אין את זה.
בועז טופורובסקי: יש בעיה – אומרים שיש בעיה של תשתיות, אי אפשר לעשות שם משמרות זה"ב, אבל אף אחד לא מטפל בתשתיות.
בועז טופורובסקי: לא מזמן היה דוח של הרלב"ד שהראה על בעיית תשתיות בסביבת בתי ספר.
בועז טופורובסקי: הראו ששנה לאחר מכן כמעט כל התשתיות, בעיקר בפריפריה, התיקון שלהם לא טופל.
בועז טופורובסקי: כך למעשה אנחנו משלימים עם הסכנות האלה לילדים שלנו.
יוסף ג'בארין: בשבוע הבא נייחד דיון לנושא הזה במסגרת היום המיוחד בכנסת.
יוסף ג'בארין: נעבור לנחמה לאור דרורי, מנהלת חטיבת החינות ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים, בבקשה.
נחמה לאור דרורי: שלום לכולם.
נחמה לאור דרורי: אני מבקשת לברך את הוועדה ואת ארגון בטרם על הדיון המאוד חשוב הזה על היפגעות ילדים.
נחמה לאור דרורי: מבחינת הרלב"ד הנושא הזה נמצא, יחד עם השותפים שלנו, בראש סדר היום .
נחמה לאור דרורי: לרלב"ד יש את מרכז המידע הלאומי על נתונים שקשורים לתאונות הדרכים.
נחמה לאור דרורי: אנחנו מוכנים להעמיד את מסד הנתונים שלנו לטובת כל ארגון שפועל בתחום הזה.
נחמה לאור דרורי: אנחנו עובדים עם בטרם בשותפות קבועה, ארוכת שנים.
נחמה לאור דרורי: אני רוצה לענות על כמה שאלות ששאלו חברי הכנסת ולמקד בשתי דוגמאות מפעילויות, מהדרך שהרשות פועלת בהם בנושאים המרכזיים שבהם ילדים נפגעים: 1.
נחמה לאור דרורי: נשאלנו לגבי הגילאים שבהם יש היפגעות גבוהה יותר בחברה הערבית.
נחמה לאור דרורי: רק לסבר את האוזן, הסיכון של ילד בגיל 0 עד 4 בחברה הערבית להיפגע מתאונת דרכים ביחס לילד אחר בחברה היהודית הוא פי 4.4.
נחמה לאור דרורי: רמת הסיכון היא כמעט פי חמישה, הם בעיקר נפגעים כהולכי רגל.
נחמה לאור דרורי: הפער הזה נמשך בצורה יותר מתונה גם בגילאים בוגרים יותר.
נחמה לאור דרורי: ילד בגיל 5 עד 9 בחברה הערבית הסיכוי שלו להיפגע הוא פי 2.7; בגיל 10 עד 14 זה פי 1.7 ובגיל 15 עד 19 פי 1.9.
נחמה לאור דרורי: אז ברור לנו שכאשר אנחנו ממפים את בעיות הילדים, יש לתת מיקוד משמעותי בהיפגעות ילדים בחברה הערבית.
נחמה לאור דרורי: ברלב"ד יש יחידה שלמה שעוסקת בהסברה ובחינוך בחברה הערבית, היא נפרדת מהטיפול שלנו באוכלוסייה הכללית.
נחמה לאור דרורי: יש מיקוד והעמקה בטיפול בנושאים הללו.
נחמה לאור דרורי: אני אתן רק דוגמה אחת, אנחנו בשיתוף פעולה עם אגף זה"ב במשרד החינוך.
נחמה לאור דרורי: השבוע השקנו יחידת לימוד עבור כיתות א' עד ג' בערבית שעוסקת בנושא של חגורות בטיחות.
נחמה לאור דרורי: אנחנו יודעים שרמת החגירה בחברה הערבית היא יותר נמוכה משמעותית מהחברה הכללית.
נחמה לאור דרורי: אנחנו גם יודעים להגיד שזו אחת הסיבות המשמעותיות להיפגעות קשה וקטלנית של ילדים.
נחמה לאור דרורי: המערך הזה ממוקד לחברה הערבית, כיוון שנאמר כאן, בצדק, שהתשתיות בחברה הערבית שונות מהתשתיות האחרות ומבחינת הילד צריך ללמד אותו להתמודד גם עם מצב שבו מבחינת התשתית אין מעבר חצייה והוא צריך לעבור את הכביש או אין מדרכה והוא צריך לדעת איך לעבור את הכביש במצב שאין מדרכה.
נחמה לאור דרורי: החשיבות של המערך הזה עבור הילדים היא מאוד-מאוד גבוהה.
נחמה לאור דרורי: אני רוצה גם לתת תקווה – בהמשך אני אדבר גם על היעדים של הרלב"ד לעשור הבא – ולדבר על האופן שבו עושים שינוי בהתנהגות של חגירת חגורות.
נחמה לאור דרורי: כשהתחלנו לעבוד על נושא החגירה ברמת המודעות והחינוך, רמת החגירה בחברה הערבית הייתה מתחת ל-50%.
נחמה לאור דרורי: אחרי עבודה של כשלוש שנים, סגר התצפיות האחרון שלנו מראה על עמידה ברמת חגירה של 68%.
נחמה לאור דרורי: מי שעוסק בשינויים התנהגותיים ברמה הלאומית יודע שזה שינוי מאוד-מאוד משמעותי.
נחמה לאור דרורי: אין ספק שהשיפור הזה מציל חיים ומציל חיים של ילדים שחשוב מאוד לחגור אותם ברכב.
נחמה לאור דרורי: אנחנו עדים לתאונות טרגיות שקורות בהקשרים הללו.
נחמה לאור דרורי: אני חושבת שהפעולה הזאת, ההתעקשות והאופן הסיסטמתי שבו לא רק הרלב"ד, אלא גופים נוספים שלקחו חלק בתוכנית הזאת, כמו התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים שקידם משרד הבריאות והקצה יחד איתנו תקציבים לפרויקטים לקידום של חגירת ילדים בחברה הערבית.
נחמה לאור דרורי: בסופו של דבר כל המאמץ המשותף הזה נושא פרי.
נחמה לאור דרורי: אז כשאנחנו שמים לעצמנו יעד, ויעד שאפתני, צריך להבין שכן, זה פשוט גם משאבים, אבל זה גם קשור לעבודה קבועה וסיסטמתית ולא מתפשרת לאורך זמן, כי בסופו של דבר היעדים האלה יושגו במאמץ משותף של כל הנוגעים בדבר.
יוסף ג'בארין: אין ספק שנושא החינוך והעלאת המודעות זה הדבר המרכזי כדי לחולל את השינוי.
יוסף ג'בארין: ראינו גם את הדוגמה שנתת.
יוסף ג'בארין: מה קורה עם נושא קריטי בעניין הזה, וזה שיפור תשתיות?
יוסף ג'בארין: אני מבין שאת לא מופקדת על כך, אבל חשוב לנו לשמוע על כך.
יוסף ג'בארין: אם מדברים על פערים – סיירתי בכפרים הלא מוכרים בנגב, ראיתי את התשתיות, לרבות מערך ההסעות של תלמידים בבוקר וחזרה.
יוסף ג'בארין: בעצם אין תשתיות, זה לא שיש רמת תשתיות נמוכה.
יוסף ג'בארין: כמעט שאין תשתיות.
יוסף ג'בארין: לכן יש כאן סוגיה מאוד מרכזית שהרלב"ד צריך להתייחס אליה.
נחמה לאור דרורי: אני מסכימה לגמרי עם נושא התשתיות.
נחמה לאור דרורי: נושא התשתיות נמצא באחריותו של משרד התחבורה ואנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה.
נחמה לאור דרורי: אני רוצה לדבר על תשתיות עירוניות בחברה הערבית.
נחמה לאור דרורי: ככלל, המיפוי שהרלב"ד עשתה הראה שלערים רבות ולרשויות מקומיות רבות בחברה הערבית אין בכלל תוכנית תמרור, שזה האל"ף-בי"ת של התחלה של תכנון של תשתיות משמעותיות בחברה הערבית.
נחמה לאור דרורי: לפני כשנתיים הוקצה התקציב לרשויות ערביות שמי שרצה יכול היה לגשת לקול קורא הזה ולקבל תקציבים לתכנון של תשתיות.
נחמה לאור דרורי: רשויות רבות ניגשו, הגישו תוכניות יחד עם מהנדסים, תוך מאמץ משמעותי ברשויות רבות, ועכשיו אנחנו מחכים לתקציבים של מימוש.
נחמה לאור דרורי: צריך להבין שללא תוכנית תמרור אי אפשר להתחיל לתכנן את העיר ולראות איך ומה לעשות איתה.
נחמה לאור דרורי: יש כאן סוגיה תקציבית שהרלב"ד יחד עם משרד התחבורה מנסים עכשיו להשיג תקציבים כדי לממש את תוכניות התמרור האלה ולהתחיל עבודה משמעותית של שינוי.
יוסף ג'בארין: זו תוכנית מיוחדת ליישובים הערבים או תוכנית כללית?
נחמה לאור דרורי: היא לא תוכנית כללית, היא תוכנית מיועדת לחברה הערבית.
נחמה לאור דרורי: אין לי כאן את הנתונים לגבי מספר הרשויות שניגשו ומספר התוכניות שאנחנו מבקשים לממן, אבל אני אשמח לשלוח את זה לוועדה בתום הדיון.
נחמה לאור דרורי: אני רק רוצה להזכיר משהו – אני מסכימה שיש בעיית תשתית וצריך לקחת אותה בחשבון, אבל הטיפול בכל הנושא של בטיחות בדרכים הוא טיפול רב-מערכתי וצריך לגשת אליו מכל הכיוונים: חקיקה, תשתית, חינוך, הסברה, אכיפה, כל הדברים האלה ביחד.
נחמה לאור דרורי: אבל בצד זה אני רוצה לומר שכאשר אנחנו מנתחים את ההפיגעות של החברה הערבית בתאונות דרכים, אנחנו רואים שמרבית התאונות הקטלניות מתרחשות לא בערים ובכפרים הערבים, הן מתרחשות בכבישים שאנחנו חולקים יחד, בכבישים הבין-עירוניים.
נחמה לאור דרורי: אז גם לזה צריך לשים לב.
נחמה לאור דרורי: יש כאן מימד מאוד חשוב של תרבות, תרבות של תפיסת בטיחות, של אקלים בטיחות ועל זה אנחנו עובדים.
נחמה לאור דרורי: אנחנו אופטימיים מאוד ביכולת לעבוד על זה ולשנות את העניין.
יוסף ג'בארין: לא הייתי משתמש במילה "תרבות", הייתי מדבר על התנהגות מסוימת וכד'.
יוסף ג'בארין: אני לא חושב שזה עניין תרבותי.
נחמה לאור דרורי: אני מסכימה, זה עניין של אקלים בטיחות ועניין של שיח ציבורי.
נחמה לאור דרורי: אני חייבת לומר שכשאנחנו מגיעים לדיונים בכנסת, חברי הכנסת שותפים מלאים לעבודה של הרלב"ד.
נחמה לאור דרורי: הרבה פעמים אנחנו מנסים לקדם דברים בשיתוף פעולה איתם.
נחמה לאור דרורי: הם מאוד מחויבים לנושא הזה, ובעיניי זה אחד הדברים הכי חשובים שגם מקבלי ההחלטות שותפים לעניין.
נחמה לאור דרורי: בסוף דבריי אני רוצה להעיר שתי הערות: 1.
נחמה לאור דרורי: צוין פה הנושא של אופנועים והעלייה בהיפגעויות בשל כך.
נחמה לאור דרורי: ממש השבוע השקנו קמפיין הסברה בנוגע לאופנועים.
נחמה לאור דרורי: הוא לא רק קמפיין הסברה, אלא הקמפיין מכוון לפעולה משמעותית שהרשות, יחד עם משרד התחבורה ואגף הרישוי, מבקשת לקדם עכשיו, שקשור בהכשרה של האופנוענים.
נחמה לאור דרורי: על פי הניתוח שלנו, אחת הבעיות המרכזיות בתחום הזה היא תפיסת תיקון מאוד-מאוד נמוכה של רוכבי האופנועים.
נחמה לאור דרורי: הרלב"ד תשיק עוד מעט תוכנית הכשרה שתיועד גם לאופנוענים בחברה הערבית, שבעצם מלמדת אותם איך לא להיכנס למצבי סיכון, שזה המפתח בשינוי של האופנועים.
נחמה לאור דרורי: דבר נוסף, הרלב"ד מקדמת בשנה האחרונה תוכנית לאומית שנקראת תוכנית "50 - 30", שהכיוון שלה דומה למדינות שונות בעולם, כדי להגיע ליעד של ירידה ב-50% בתאונות הדרכים, כולל הנושא שהוועדה דנה בו עכשיו, כולל היפגעות ילדים, עד 2030.
נחמה לאור דרורי: התוכנית הזאת תקרום עור וגידים יחד עם כל השותפים שלנו, בין השאר, כמובן, גם עם ארגון בטרם , שאנחנו מורגלים בעבודה יחד.
נחמה לאור דרורי: היעד שלנו הוא שאפתני, אבל בשיתוף פעולה ניתן לעמוד בו.
יוסף ג'בארין: אני בהחלט חושב שהיעד הזה ניתן להשגה, בהתחשב גם בשיפור שצריך לעשות בכל מיני תחומים, החל בתשתיות, עבור בסוגיית התמרור שלא קיים וכמובן סוגיית החינוך והגברת המודעות.
יוסף ג'בארין: בהתחשב בתמונת המצב היום, עם כל החסרים הקיימים, אני חושב שהחסרים הללו הם בוודאי משהו שצריך לעשות, לדעתי חלקם מאוד בסיסיים לבטיחות הילדים, למשל עניין התמרור, ולכן אני בהחלט חושב שזה אפשרי ומקווה לשיתופי פעולה איתנו, עם בטרם.
יוסף ג'בארין: בהמשך גם נשמע את משרדי הממשלה.
יוסף ג'בארין: בשבוע הבא נקיים – אולי כבר הוזמנתם – דיון בכנסת במסגרת יום מיוחד לבטיחות בדרכים.
יוסף ג'בארין: אולי בדיון הזה ניכנס יותר לעובי הקורה בנושאים הללו, לרבות בעניין התשתיות.
יוסף ג'בארין: אני מבקש לעבור לרותם זהבי, מנהל האגף לבטיחות בסביבת מוסדות החינוך, משרד החינוך.
יוסף ג'בארין: רותם זהבי, הקשבת לדברים?
רותם זהבי: אחרי דברי הפתיחה שלך והסקירה של מנכ"לית בטרם יצאתי לדיון אחר.
רותם זהבי: אם תוכל למקד אותי במה שהיית רוצה שאני אתייחס.
יוסף ג'בארין: השאלה היא איך משרד החינוך מתחבר ליעדים שהציגה מנכ"לית בטרם, יעדים של צמצום הפגיעות והתמותה בקרב ילדים.
יוסף ג'בארין: לפי הדוח, בעשור האחרון השינוי לא היה כל כך משמעותי ולכן יש כאן ניסיון מבורך להצבת יעדים וכדי להתוות דרכים איך להגיע ליעדים הללו.
יוסף ג'בארין: השאלה אם משרד החינוך – אני מניח שהוא מחויב, אז אני לא אשאל אם הוא מחויב ליעדים האלה, אבל מה בכוונת המשרד לעשות כדי לקדם בטיחות ילדים.
יוסף ג'בארין: אחת הסוגיות הקשות שאני רואה היא סוגיית הבטיחות בסביבת מוסדות החינוך.
יוסף ג'בארין: זה נושא שנחזור אליו גם בעוד כשבוע.
יוסף ג'בארין: מלבד זאת יש את הסוגיה של הגברת המודעות, של תוכניות לימודים.
רותם זהבי: יש לנו אגף שלם שמתעסק בנושא של בטיחות בדרכים.
רותם זהבי: יש לו עובד בשם מקס אבירם, אפשר גם להזמין אותו כדי שייתן סקירה.
רותם זהבי: יש תוכניות לימודים, וגם לימודים חינוכיים פדגוגיים וגם היבטים והתייחסות בחוזרי מנכ"ל לכל הנושא של הסביבה, זה נעשה יחד עם הרשויות, במעטפת הבטיחות סביב בית הספר.
רותם זהבי: זה דבר שהוא מוטמע, יש חוזרי מנכ"ל ועובדים על זה.
רותם זהבי: בימים האלה שכולנו עוסקים בקורונה, לצערי גם התוכניות שלנו בנושא של הטמעה וטיפול במגזרים הספציפיים, גם אלה שהוצגו כאן מבחינת יעדים, לצערנו עצרנו אותן.
רותם זהבי: גם התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים לא פועלת כרגע.
רותם זהבי: אנחנו רואים את עצמנו שותפים גדולים בכל הנושא של הטיפול, בהיבט זה שאנחנו שמים את הדגש על המגזרים, המגזר הערבי, באותם יעדים.
רותם זהבי: אני מעריך שככול שייפתחו בתי הספר וככול שתחזור השגרה ונוכל להפעיל מחדש את התוכנית הלאומית לבטיחות, כפי שהייתה בשנה שעברה ובשנים שעברו, אז נוכל כולנו להתגייס למשימה הזאת.
רותם זהבי: משרד החינוך רואה את עצמו שותף גדול לכל הפעילות הזאת.
רותם זהבי: נדמה לי שבשנים האחרונות גם היית שותף בוועדה הזאת ויכולת לראות את הסקירות והדברים שאנחנו עושים יחד עם משרד הבריאות וארגון בטרם.
רותם זהבי: לאורך כל השנים ארגון בטרם הוא שותף גדול איתנו, אנחנו עדיין עובדים איתו וגם בשעות הקשות האלה אנחנו מנסים לשמר שיתופי פעולה.
רותם זהבי: אנחנו רואים את עצמנו עובדים יחד עם משרד הבריאות בשיתוף עם זהבה, שהיא מנהלת את התוכנית הלאומית.
רותם זהבי: היא נותנת לי הנחיה, אני מתייצב, ובהתאם לכך אנחנו מגייסים גם משאבים מאיתנו.
רותם זהבי: זה למגזר הערבי, לשחייה, לפעילות של מנהיגות במגזר ועוד.
רותם זהבי: יש לי תוכנית שלמה, אני יכול להציג את זה.
רותם זהבי: כרגע היא לא עובדת.
יוסף ג'בארין: בהמשך נדבר גם עם זהבה לגבי התוכנית, אבל אם תוכל לסבר את האוזן לגבי התקציבים – מדאיג אותנו שהנתונים לגבי היפגעות ילדים לא כל כך משתפרים.
יוסף ג'בארין: לכן השאלה היא מה קורה בענייני תקציבים, האם באמת יש עלייה בתקציבים שמועברים לנושאים הללו?
יוסף ג'בארין: ואם לא – נראה לי שזה אחד הקריטריונים או אחד הדברים החשובים שצריך לעשות כדי להבטיח שאפשר לשפר את המצב ולהגיע לחלק מהיעדים.
רותם זהבי: יש תקציבים קבועים שהולכים למשל לבטיחות בדרכים, אם איני טועה – אני לא שולט בזה במאה אחוז – זה תקציב של 25 או 30 מיליון, אבל את זה צריך לשאול את מקס.
רותם זהבי: נדמה לי שהם מקבלים את התקציבים האלה - - -
יוסף ג'בארין: אתה מנהל האגף.
רותם זהבי: יש לנו פעילות שאני שותף.
רותם זהבי: יש לי מערך שלם של ייעוץ ובקרה, שזה יותר לבטיחות הסביבתית, וייעוץ שאני נותן לאגפים השונים אצלי.
רותם זהבי: התקציב לזה הוא בין 4 ל-5 מיליון.
רותם זהבי: אבל יש לי עוד הרבה מאוד פעילויות – תוכנית החומש שלי היא לבד בין 4 ל-5 מיליון.
רותם זהבי: התוכנית הזאת משולבת עם תקציבים שאני מקבל ממשרד הבריאות ואני מפעיל עוד תוכניות שלי, במימון שלי.
רותם זהבי: זה עוד כ-5 מיליון.
רותם זהבי: התקציבים האלה גדלים בכל שנה, כי אני מגדיל אותם בהתאם להיקף.
רותם זהבי: אם אני רוצה שיהיו עוד 20,000 ילדים שילמדו לשחות, אני שם עוד מיליון שקל.
רותם זהבי: אם אני רוצה להתעסק בנושא של תוכניות לימודים, זה לא הרבה תקציב, אני צריך רק לכתוב תוכנית לימודים וזה עולה לי כחצי מיליון.
רותם זהבי: בהתאם לכך אני מנווט את העניין הזה.
רותם זהבי: גם בימים אלה יושבים וכותבים תוכנית שתשתלב ב"כישורי החיים", ב"מפתח הלב", כדי להתאים את הדברים ולהכווין אותם גם למגזרים וגם למאפיינים שהעלו פה, בין השאר כאלה שקשורים ליעדים.
רותם זהבי: אם השאלה היא אם התקציבים עולים, התשובה היא כן, התקציבים שלי עולים.
יוסף ג'בארין: אם אני מבין נכון, אתה מדבר על כ-10 מיליון שקל לכל האגף לבטיחות בסביבת מוסדות החינוך?
רותם זהבי: התקציבים שלנו הם בעיקר לייעוץ, לכתיבת תוכניות לימודים, לשחייה, שזה תוספת למה שקיים.
רותם זהבי: אם במשרד החינוך יש תקציב רגיל שמיועד ללמד 60,000 ילדים שחייה ואני נותן בתוכנית החומש עוד תוספת ל-20,000 ילדים ואני מכווין אותם רק למגזר הערבי, ששם יש פער בנושא הזה של לימוד שחייה, אז זה האינפוט של המיליון שקל שאני שם רק לזה.
רותם זהבי: לא תמיד השינוי תלוי בהיקף של התקציבים.
רותם זהבי: השאלה איך אתה מכווין את זה ואיך אתה מכוון את זה באמת לאותם נושאים ומדדים שאתה רוצה שבהם יהיה אינפוט ישיר.
יוסף ג'בארין: אני מניח שאתם מודעים לשיעור הגבוה במיוחד של היפגעות ילדים באזור הנגב.
יוסף ג'בארין: השאלה אם בעניין הזה למחוז הדרום יש עדיפות בהתחשב בצרכים היותר גדולים שם.
רותם זהבי: אפשר לבחון את זה.
רותם זהבי: אנחנו עובדים גם עם ארגון בטרם, גם להם יש מפעלים גדולים והם עובדים גם עם משרדי ממשלה נוספים.
רותם זהבי: המנכ"לית יכולה לפרט לך את העניין הזה.
רותם זהבי: התוכנית הלאומית בהחלט נוגעת גם לדברים האלה.
יוסף ג'בארין: תכף נשמע על התוכנית הלאומית, אבל הייתי ממליץ לבדוק לגבי המשאבים שמגיעים למחוז הדרום בכל הקשור לעניין הספציפי הזה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהמספרים מדברים בעד עצמם.
יוסף ג'בארין: כדי לשנות את תמונת המצב ולצמצם את הפגיעות בילדים, נראה לי שהשינוי צריך לבוא גם, או בעיקר, דרך האוכלוסייה בנגב.
יוסף ג'בארין: זה בוודאי נושא שצריך לעלות בתכנון לעשור הקרוב.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לך, רותם זהבי.
יוסף ג'בארין: זהבה רומנו, משרד הבריאות, בבקשה.
יוסף ג'בארין: אני מבקש את ההתייחסות שלך גם לנושאים שעלו, אבל בוודאי להתעדכן במה שקורה.
יוסף ג'בארין: היו כמה שבועות שלא היית איתנו, אז נשמח להתעדכן מה קורה עם התוכנית הלאומית.
זהבה רומנו: אני מופיעה לכל המפגשים.
זהבה רומנו: אני רוצה להודות לך על המפגשים הקבועים של הוועדה ועל ההתעניינות בנושא.
זהבה רומנו: אני מודה לארגון בטרם על הנתונים, על המצגת המדהימה.
זהבה רומנו: תמיד מציגים דברים שהם מאוד-מאוד מקצועיים.
זהבה רומנו: אני יכולה לומר שזו הפעם הראשונה שאנחנו רואים את המצגת עם הנתונים החדשים ולכן אנחנו נשב ונלמד את המצגת.
זהבה רומנו: ועדת ההיגוי של התוכנית הלאומית מתכנסת ביום רביעי הבא.
זהבה רומנו: אנחנו נקבל את הנתונים ונלמד אותם.
זהבה רומנו: התפקיד שלנו, כתוכנית לאומית – כך בכל אופן אני רואה את זה ואני חושבת שגם חבריי לתוכנית רואים את זה כך – זה לקחת את הנתונים, לקחת את היעדים, ולחשוב איך אנחנו מיישמים את היעדים האלה, באיזה דרכים אופרטיביות אנחנו פועלים ומה הם אבני הדרך בביניים שאנחנו בוחנים את עצמנו, מה כדאי להוסיף, איפה כדאי יותר להשקיע וכו'.
זהבה רומנו: אני חושבת שנכון להתייחס לנתונים האלה וליעדים רק לאחר שנלמד אותם.
זהבה רומנו: , לאחר שנראה ונבחן את המצב שלנו היום.
זהבה רומנו: אנחנו יודעים שאנחנו במצב לא פשוט, כנראה שהקורונה לא מתכוונת לעזוב אותנו בימים הקרובים ונצטרך ללמוד איך אנחנו בונים תוכניות חדשות שהן תוכניות בשגרת הקורונה ומותאמות למצב החדש, איך אנחנו משקיעים בנושא של בטיחות ילדים לצד הקורונה.
זהבה רומנו: יש היום זירות שהן קצת שונות.
זהבה רומנו: אולי הן דומות, אבל הן קצת שונות.
זהבה רומנו: צריך לבחון את כל הסיטואציות האלה, אני מניחה שחבריי שיבואו בשבוע הבא יביאו איתם גם רעיונות, חומרים וכו'.
זהבה רומנו: אני חושבת שאנחנו נמצאים עכשיו בצומת, שהיא צומת מאוד חשובה.
זהבה רומנו: כרגע אנחנו עומדים לפני כתיבת תוכניות עבודה לשנת 2021.
זהבה רומנו: זו ההזדמנות לבסס את תוכניות העבודה שלנו על בסיס הנתונים שהוצגו לנו היום, וכמובן את התקציבים.
זהבה רומנו: עד היום התוכנית הלאומית תוקצבה ב-10 מיליון שקלים, כאשר 6 מיליון שקלים הגיעו מהאוצר ו-4 מיליון שקלים הגיעו מהמשרדים.
זהבה רומנו: כמובן שכל משרד עשה את המיטב גם מהתקציבים שלו, אבל לדבר על נושא של שינוי תשתיות ושינויים שהם שינויים מאוד-מאוד גדולים, צריך תקציבים גדולים.
זהבה רומנו: 10 מיליון שקל לא מספיקים כדי לעשות שינוי תשתיות למשל, צריך מעבר לכך.
זהבה רומנו: אני מניחה שנהיה הרבה יותר מגובשים בעוד כחודש-חודשיים כשנדע פחות או יותר מהן התוכניות, אם יש תקציב, איך אנחנו הולכים לקראת השנה הבאה, ורק אז נוכל להרחיב מעבר למה שהצגתי עכשיו.
יוסף ג'בארין: לפי מה שאת אומרת, יכול להיות שכבר עכשיו כדאי לחשוב על דיון שנקיים בינואר, ואז נוכל לשמוע מכם מה התוכניות ואיך הן מתייחסות בעיקר לציבור שבאחריות הוועדה, ציבור הילדים, הילדים של כולנו.
יוסף ג'בארין: לפחות לגבי אותם 10 מיליון שקיימים – אני מקווה שאין בעיות בהבטחת התקציב הזה.
זהבה רומנו: 10 מיליון לשנת 2020.
זהבה רומנו: בשנת 2020 דרשנו אותם, בחודש ספטמבר דיברנו עליהם בישיבת הוועדה, בה השתתף גם נציג האוצר.
זהבה רומנו: דיברנו על הנושא הזה, ביקשנו.
זהבה רומנו: עדיין לא ראינו את התקציב.
זהבה רומנו: אנחנו יודעים שבגלל השנה המיוחדת, אנחנו צריכים להראות איזושהי משימה שהיא משימה קונקרטית, להביא אותה לוועדת חריגים, לקבל את האישור של ועדת חריגים ורק אחר כך לפנות לאוצר ולקבל את התקציב.
זהבה רומנו: כרגע יש לנו משימות, שהן משימות מאוד גדולות שאנחנו עובדים עליהן עם תקציבים שכבר שריינו אותם.
זהבה רומנו: כפי שאמרתי, אנחנו נפגשים עם החברים בשבוע הבא.
זהבה רומנו: אם ישנן משימות שנמצאות כרגע על השולחן ואנחנו יכולים לקדם ולהשתמש בתקציב הנוכחי, אנחנו נעשה את זה ונפעיל את זה כבר השנה.
זהבה רומנו: אני אוכל לעדכן אתכם רק בשבוע הבא, כשנשב עם כל החברים.
זהבה רומנו: קבענו לכך ישיבה ארוכה.
זהבה רומנו: אני מקווה שבישיבה הזאת נוכל למצות.
זהבה רומנו: נותרו לנו פחות מחודשיים, אבל גם בחודשיים האלה אנחנו ננסה לקדם.
יוסף ג'בארין: אני מניח שלא חסרות משימות שצריך לעשות.
זהבה רומנו: אני חייבת לציין שכל השנה אנחנו עושים דברים.
זהבה רומנו: כל משרד עושה ומקדם דברים.
זהבה רומנו: אלה דברים שנמצאים ongoing, בשותפות עם ארגון בטרם.
זהבה רומנו: כל השנה אנחנו עושים דברים, אבל אני חושבת שישנם דברים שאנחנו יכולים לעשות יותר, אבל הם דורשים תקציב.
זהבה רומנו: אני אומרת שוב, אנחנו נשב על זה, נביא תוכנית מגובשת תוך חשיבה איך היעדים שעומדים בפנינו ניתנים ליישום ובאיזה דרך.
יוסף ג'בארין: אוקיי, אז קיימנו את הישיבה הזאת בתזמון די טוב לקראת הישיבה האסטרטגית שלכם.
זהבה רומנו: כרגע כל משרדי הממשלה עומדים לפני תכנון 2021 וזו ההזדמנות לשים – אני קוראת לכל השותפים שלי במשרדי הממשלה, מלבד המשרדים ששותפים לתוכנית הלאומית, זו ההזדמנות שלנו לשים את התוכנית הלאומית על שולחן הממשלה ולהכניס את זה לתוכנית העבודה של המשרדים.
זהבה רומנו: ברגע שתוכנית נכנסת לתוכנית העבודה, היא מקבלת משמעות ופוקוס מאוד מיוחד.
זהבה רומנו: אז זו ההזדמנות.
יוסף ג'בארין: זו גם הציפייה שלנו.
יוסף ג'בארין: שיהיה בהצלחה בישיבה ואני מניח שנמשיך לדבר בשבוע הבא, ביום המיוחד שיהיה בכנסת לנושא בטיחות בדרכים.
יוסף ג'בארין: אלה פונאנרב, מנהלת תחום בכיר לרשויות ובטיחות, משרד התחבורה, בבקשה.
אלה פונאמרב: שלום לכולם.
אלה פונאמרב: כבוד יו"ר הוועדה, חברים, אני רוצה לומר שהזדעזעתי מכל הנתונים שהוצגו על ידי ארגון בטרם.
אלה פונאמרב: אני רוצה להתייחס לכמה נושאים שמשרד התחבורה מטפל ומקדם.
אלה פונאמרב: אני רוצה לחדד שמשרד התחבורה לא יושב בחיבוק ידיים, הוא משקיע מאמצים גדולים ומקצועיים לטובת מניעת היפגעות ילדים בתאונות דרכים.
אלה פונאמרב: אני אתייחס לכמה סוגיות: סוגיה אחת, קידום תקנות בחקיקה – קבענו סדרת ישיבות במשרד התחבורה.
אלה פונאמרב: מנכ"ל המשרד מקדם את עדכון תקנה 83 שמתייחסת לאיסור הושבת ילד עד גיל 13 במושב הקדמי.
אלה פונאמרב: אנחנו נקדם את הנושא, נבחן אותו ונביא לאישור ועדת הכלכלה.
אלה פונאמרב: אם לא יהיה צורך באישור הוועדה, אנחנו נעדכן ונוסיף את זה בתיקון לתקנה.
אלה פונאמרב: סוגיה אחרת – התשתיות.
אלה פונאמרב: הסוגיה הזאת כרגע בדיון במסגרת נושאים רחבים.
אלה פונאמרב: הנושאים שכבר טופלו, נידונו ובוצעו במשרד התחבורה: אני מתייחסת לנושא של הסדרי תנועה בקרבת מוסדות חינוך – משרד התחבורה פירסם הנחיות להסדרי תנועה, השקיע מאמצים רבים – בשיתוף פעולה עם רלב"ד, עמותות והמשטרה – ופורסמו הנחיות.
אלה פונאמרב: אני חושבת שבשלב זה אנחנו צריכים שיתוף פעולה של הרשויות המקומיות כדי שישתמשו בהנחיות, יפעילו את היועצים הנכונים, ישתמשו באנשי מקצוע, במהנדסי תנועה, ויסדירו הסדרי תנועה.
אלה פונאמרב: דרך אגב, גם העניין של הצבת תמרורים נמצא בהנחיות אלה.
אלה פונאמרב: לעניין הסימון על פני הדרך – הוועדה הבין-משרדית להתקני תנועה, שאני עומדת בראשה, מפרסמת מידי פעם עדכון הנחיות.
אלה פונאמרב: בזמן האחרון פורסמו הנחיות לבחירה והשמה של חומרי סימון.
אלה פונאמרב: רשויות התמרור המקומיות חייבות להשתמש בהתקנים שמאושרים על ידי הוועדה/על ידי המפקח הארצי על התעבורה.
אלה פונאמרב: יש שם פירוט הנחיות והשמה של החומרים התקינים.
אלה פונאמרב: ברגע שרשויות מקומיות משתמשות באותם חומרים תקינים, אני חושבת שזה ישפיע מאוד על בטיחות הילדים בקרבת מוסדות חינוך ובכלל במניעה של היפגעות ילדים.
יוסף ג'בארין: הייתה התייחסות לסוגיית תוכנית התמרור ביישובים הערבים.
יוסף ג'בארין: את מופקדת עליה?
אלה פונאמרב: כבוד היו"ר, אני רוצה להסביר.