GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מלי אורגד: אני רוצה להתייחס לדברים שאיילת רזין הציגה ואולי לענות לחלק מהדברים שלה.
מלי אורגד: איזבל דיברה על כך שהסטנדרטים שלנו הם גבוהים.
מלי אורגד: כולם מומחים בתחום של טראומה מינית, כולם מקבלים הדרכות פרטניות.
מלי אורגד: משרד הרווחה דואג להדרכה פרטנית לכל מטפל ומטפלת, הדרכה קבוצתית וקורסים שהמשרד עושה, ולכן ההתמקצעות והסטנדרטים המקצועיים הם חלק משמעותי בתוך הדבר הזה.
מלי אורגד: לגבי המתנה לטיפול, זו סוגיה שאנחנו בהחלט מתמודדים איתה.
מלי אורגד: מצד אחד אנחנו מאפשרים טיפול ארוך טווח, כי אנחנו מבינים שטראומה מינית לא יכולה להיגמר בטיפול של שנה או חצי שנה.
מלי אורגד: אנחנו מאפשרים טיפול גם שלוש וארבע וחמש שנים.
מלי אורגד: מצד שני יש לנו גם ממתינים רבים שרוצים להיכנס ולקבל את השירות הציבורי האיכותי הזה, ואנחנו כרגע עושים ועדה מצומצמת כדי לבחון איך אנחנו מצליחים להחזיק גם את אותם ממתינים עד שיקבלו טיפול פרטני ארוך.
מלי אורגד: בתקופת משבר הקורונה, כבר במרס משרד הרווחה הוחרג בתחום של הטיפול, לא רק פגיעות מיניות, גם אלימות במשפחה.
מלי אורגד: הוחרגנו על פי תקנות החירום.
מלי אורגד: נאמר פה שהמרכזים לא פעלו, אבל המרכזים במשרד הרווחה, גם קטינים וגם בגירים, כולם פעלו באופן מלא, וגם באמצעים הדיגיטליים בהתאם למה שהיה אפשרי.
מלי אורגד: תודה.
יוסף ג'בארין: המשרד לביטחון הפנים, ליאורה סולטן.
ליאורה סולטן: צהריים טובים.
ליאורה סולטן: אני היום משמשת ראש חוליית חסרי ישע קטינים במשטרה.
ליאורה סולטן: אני מברכת על כל מה שנאמר כאן בוועדה ועל כל קידום שיהיה בקשר לקטינים ולבגירים.
ליאורה סולטן: נשמח להיות חלק ולהשתתף בכל דבר שאפשר, כמובן לחזק ולקדם.
ליאורה סולטן: אני רוצה להתייחס בעיקר לדברים שאיילת רוזין חברתי אמרה.
ליאורה סולטן: נכון הוא שהיום יש לנו כל מה שקשור למרכזי הגנה.
ליאורה סולטן: גם חברותיי במשרד העבודה והרווחה אמרו, כמובן שאלה מרכזים שפרוסים ברחבי הארץ.
ליאורה סולטן: אבל בכל מרכז כזה יושב כמובן חוקר נוער שהוא מוסמך והוא לא יכול לשבת שם בלי הסמכת מפכ"ל.
ליאורה סולטן: חשוב לי להגיד שחוקרי נוער לא יכולים להתחיל לתפקד בלי שיש להם ההסמכה הזאת.
ליאורה סולטן: בשנה הקרובה יהיו ארבע הסמכות נוער במשטרה.
ליאורה סולטן: מעבר להסמכות נוער, שזה גם לקטינים פוגעים, כל מה שקשור לילדים אנחנו מעבירים עכשיו הכשרה חדשה שתתחיל בשנת 2021.
ליאורה סולטן: יהיו כאלה שתיים בשנה הקרובה למשך תקופה של 3.5 שבועות.
ליאורה סולטן: ההכשרה הזאת תכלול הכול, גם עבירות מין קטינים, גם אלימות במשפחה בכלל, וגם אלימות נגד קשישים.
ליאורה סולטן: כל הדברים היו תחת מעטפת אחת.
ליאורה סולטן: משהו הוליסטי.
ליאורה סולטן: זו ראייה חדשה שבשנה האחרונה הטמענו בתוך המשטרה ובכל המחוזות, למעט כרגע מחוז צפון.
ליאורה סולטן: יש 16 מחלפי משפחה כאלה.
ליאורה סולטן: על מנת להיכנס ולהיות חלק מהחוקרים בתוך אותו מחלף הם יהיו חייבים לעבור הכשרה סדורה בת 3.5 שבועות.
ליאורה סולטן: מי שנמצא בין לבין בתווך עובר עוד הכשרה ספציפית נקודתית שהוא יוכל להיות מוסמך.
ליאורה סולטן: אז ברור הוא שתמיד יש מה לעשות יותר, במה לתקן ובמה לשפר, ותמיד נשמח להיות חלק מזה, אבל כרגע הדברים האלה מוסדרים באופן מאוד עקבי והם יתחילו כאמור בשנת 2021.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, ליאורה.
יוסף ג'בארין: אני אאפשר גם לאיילת וגם ללירון להתייחס לדברים.
יוסף ג'בארין: הנהגת ההורים הארצית, לירון חביב, חשוב לי לשמוע אתכם.
לירון חביב: שלום.
לירון חביב: המון תודה על האפשרות לדבר.
לירון חביב: הנתונים שעולים כאן מזעזעים.
לירון חביב: אני מצטרפת לכל מה שנאמר כאן, כי אנחנו בעצם חייבים להתאפס ולהתייחס לדברים ולא להתעלם מהם.
לירון חביב: אי אפשר להתעלם שהכול מתחיל מהחינוך בתוך בתי הספר.
לירון חביב: יש לשים את החינוך על השולחן.
לירון חביב: הכול מתחיל מהחינוך.
לירון חביב: אדם לא סתם מתעורר ומחליט לפגוע בצורה אלימה כזאת, והנפגע בכלל לא מבין בילדות שלו שהוא נפגע.
לירון חביב: נאמרו פה כמה עדויות שכולן אמרו: כשנפגענו לא ידענו שנפגענו בכלל, לא הבנו שנפגענו מינית.
לירון חביב: צריך להתחיל את החינוך מהגיל הרך.
לירון חביב: נאמר כאן על ידי אחת החברות כאן משפ"י שזה קיים.
לירון חביב: זה רחוק מהמציאות.
לירון חביב: זה צריך להתחיל באופן רציף מהגיל הרך, מותאם עד כיתה י"ב.
לירון חביב: כך נקבל בוגר אזרח אחראי, עם שפה שמכבדת את הזולת.
לירון חביב: כל תוכנית צריכה להתחיל ב"לא נעים לי".
לירון חביב: כאשר הילד או הילדה שומעים את האחר אומר "לא נעים לי", מפסיקים.
לירון חביב: זה הבסיס לחינוך מניעתי.
לירון חביב: לא יכול להיות שתוכנית מניעה תהיה הרצאה חד-פעמית.
לירון חביב: היא חייבת להיות מונחית, ידועה מראש, של כמות מפגשים ותקציב ייעודי מותאם.
לירון חביב: לשתף את ההורים מהגיל הרך, לתת להם כלים כדי שבבית ישמעו את אותה השפה.
לירון חביב: וחשוב מכל, לעשות תוכנית לימודית בה הנפגע מינית או הנפגעת לא צריכים להתבייש.
לירון חביב: הוא אינו אשם.
לירון חביב: הוא לא יכול ללכת עם התחושה שלא מספיק שהוא נפגע, הוא גם אשם.
לירון חביב: זאת השפה היום שקיימת, דרך זה שאסור לנו כנפגעים מינית להעיד בבתי משפט.
לירון חביב: שמעתי את עדותה של חברתי יעל, שהיא לא יכלה להעיד כי הדיון שלה היה בדלתיים סגורות.
לירון חביב: היא לא יכלה לקבל את זכות הדיבור במשפט אחר שאותו היא קיימה.
לירון חביב: אנחנו, נפגעי תקיפה מינית, לא אשמים, וזאת השפה שצריכה להיות.
לירון חביב: צריכים להקשיב לנו, צריכים להקשיב לכל הנפגעים מינית, לתת מגיל אפס את החינוך הזה שאף אחד לא אשם, שהילדים שנפגעו הם לא אשמים.
לירון חביב: לא נעים לנו, זה משפט הבסיס.
לירון חביב: ולהתחיל את החינוך בתוך המערכת, מונחה, ולא תלוי בטוב ליבה של איזושהי מערכת.
לירון חביב: הכול צריך להיות מונחה ומתוקצב.
לירון חביב: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: תודה, לירון, על הדברים.
יוסף ג'בארין: חלק ממה שאמרת הוא בהחלט התייחסות לנושאים שעלו גם בדבריהם של נציגי משרדי הממשלה.
לירון חביב: בהחלט זה חלק גדול ממה שנאמר כאן.
לירון חביב: אבל מה שכמעט ולא נאמר זה החינוך מגיל אפס.
לירון חביב: ואלה דברים שצריכים להיות.
לירון חביב: הרצאה חד-פעמית זה לא חינוך.
יוסף ג'בארין: לפני הסיכום, שכולל גם את לירון ואיילת, מנכ"ל אנימה שביקש גם הוא להתייחס.
בן זנתי: תודה לחברי הוועדה שנתנו לי כאן את הזכות לדבר.
בן זנתי: כל הדברים שנאמרו כאן באמת נוגעים ללב.
בן זנתי: במהלך השנתיים האחרונות אנחנו פועלים לפיתוח כלי טכנולוגי שיאפשר לזהות פגיעות מיניות בילדים ובבני נוער בעזרת הציור העצמי שלהם.
בן זנתי: אנחנו פועלים בצורה הטכנולוגית יחד עם אוניברסיטת חיפה, עם פרופ' רחל ויזל, ובסיוע של משרדי הרווחה עם גורמים שנמצאים כאן בשיחה.
בן זנתי: מה שעשינו בשנתיים האחרונות, פתחנו את המערכת הטכנולוגית, לקחנו ציורים של ילדים שעברו פגיעה וכאלה שלא עברו פגיעה, ואני מתכוון לציור עצמי, והצלחנו להגיע לתוצאות מדהימות.
בן זנתי: הפרסום האחרון אפילו פורסם בכתב עת מדעי על 1,500 מקרים, והצלחנו להגיע למעל 80% הצלחה באיתור אלה שעברו פגיעה מינית.
בן זנתי: את הניסוי השני עשינו על 4,200 מקרים, שם הצלחנו להגיע ל-86% הצלחה.
בן זנתי: היה חשוב לי לתת את הנקודות האלה כדי להראות שגם כלים טכנולוגיים שלא באים חלילה להחליף את אנשי המקצוע, אלא ההפך.
בן זנתי: דובר פה הרבה על מקרים שבהם לא ניתן לאתר את אותם בני נוער וילדים מכיוון שיש להם תחושת אשם או חוסר רצון לשתף.
בן זנתי: הרבה פעמים דרך הציור שלהם אנחנו יכולים לראות את המקרים.
בן זנתי: התחלנו דווקא דרך האינדיקטורים שפרופ' רחל לב חקרה, ולאחר מכן עברנו על ידי מערכת למידה ממוחשבת.
בן זנתי: היה לי חשוב לתת את הנקודה הזאת כדי שיכירו שאנחנו עובדים בפעילות מאוד חשובה, שהמטרה שלה היא לסייע לגורמים, בין אם משרדי הרווחה, החינוך, הבריאות, במטרה לאתר את המקרים, כדי שאחר כך יהיה אפשר לטפל בהם.
בן זנתי: כמובן שכל הדטה שנאספה היא באישור ההורים, והתוצאות עצמן מדברות ומוכיחות שמערכת טכנולוגית בהמשך תוכל לסייע לאתר את אותם מקרים שאנחנו מדברים עליהם, על מנת להקטין את התופעה מצד אחד, לעזור לאנשי המקצוע להכיר את אותם מקרים ולהמשיך לטפל בהם.
בן זנתי: נקודה חשובה נוספת, איתור של אותו ילד או בוגר שעבר פגיעה יוכל לסייע גם באיתור אותו פוגע ואולי אפילו להציל את הילדים הבאים.
יוסף ג'בארין: הצגתם את הנושא הזה למשרדי ממשלה, לעמותות?
בן זנתי: אני חייב להגיד שכן, ואני חייב לשבח פה את הרווחה שפועלים איתנו, וגם גופים נוספים.
בן זנתי: זה נמצא בתהליכים מתקדמים, בייחוד לאור האיסוף של הדטה והתוצאות הטובות שהגיעו בזכות התמיכה הרבה שלהם.
יוסף ג'בארין: לירון אשל, המועצה לשלום הילד.
יוסף ג'בארין: הקשבת לכל הדיון, זה אחד הנושאים שאתם עוקבים אחריהם, אז אשמח גם את ההתייחסות שלך כמועצה ואולי גם דברי סיכום לנושאים שעלו.
לירון אשל: תודה רבה, אדוני.
לירון אשל: באמת המועצה לשלום הילד מפעילה כבר 20 שנה מרכז ייחודי לליווי ילדים נפגעי עבירה לאורך כל ההליך הפלילי.
לירון אשל: זה שירות שניתן בהתנדבות מלאה לכל המגזרים, בשפות שונות, למאות ילדים מדי שנה.
לירון אשל: זהו ליווי לאורך ההליך הפלילי, שהמטרה שלו היא להנגיש את שלבי ההליך, את הזכויות של נפגעי עבירה, ומתוך הסתכלות הוליסטית על הצרכים השונים של הילד בזירות השונות.
לירון אשל: הליווי שלנו נעשה בצורה של תפירת חליפת ליווי מותאמת לילד.
לירון אשל: אנחנו מבינים שהצרכים של הילדים הם צרכים ייחודיים והם מתפרסים בזירות שונות.
לירון אשל: דיברו פה על סטטיסטיקה, ובאמת אחד מתוך חמישה ילדים, על פי מחקרים, עובר התעללות.
לירון אשל: אנחנו יודעים שבשנים האחרונות מעל 3,000 תלונות הוגשו על פגיעות מיניות בילדים, וזה רק קצה הקרחון.
לירון אשל: זה אולי אחד מהדיונים הכי קשים עבורי, כי אצלנו זה לא מספר תיק, אין לנו מספר תיק לא משטרה ולא פרקליטות ואין לנו ראשי תיבות של א' או ב'.
לירון אשל: אצלנו יש אלה ונועה ומיכל ויוחאי ודור, ואנחנו רואים פה את הילדים ממש מול העיניים.
לירון אשל: תכננתי להגיד ולגעת בכמה נקודות שיש חסרים ואתגרים היום, אבל מפאת קוצר הזמן אולי אוותר על זה.
לירון אשל: אגיד משהו אחר שהוא אולי חשוב יותר.
לירון אשל: מהגורמים השונים שדיברו פה ומהוועדות השונות שהוקמו אפשר להבין, אדוני, שיש ריבוי אתגרים, ריבוי זירות, ריבוי גורמים וריבוי תוכניות.
לירון אשל: אלה פני הפגיעה בילד.
לירון אשל: הילד צריך להתמודד עם כל כך הרבה מישורים של פגיעה, כל כך הרבה השלכות, והוא צריך גם איזשהו גורם או שיתוף פעולה שייתן את המענה ההוליסטי הכוללני הזה.
לירון אשל: אז אגיד ממש בקצרה, במקום לפרט את הנקודות שרצינו להעלות מלכתחילה.
לירון אשל: אני חושבת שאפשר להסתכל על זה בשני רבדים, כמו שאמרו גם לפניי, שיפור והתמקצעות של הגורמים השונים שנותנים שירותים לילדים נפגעי עבירה.
לירון אשל: דיברו פה על דוח ועדת ברלינר, שזוהי בשורה חשובה, ועל הצהרת משרד המשפטים רק מהשבוע האחרון.
לירון אשל: אני חושבת שלא די במסקנות ובהצהרות, חשוב מאוד שזה יוביל לשינוי תודעתי, וחשוב מאוד גם שכל המשרדים יקצו כוח אדם ומשאבים כדי ליישם את המסקנות שלהם.
לירון אשל: דבר שני שלא נגעו בו כאן, והוא אתגר נוסף בשיקום של ילדים נפגעי עבירה שאני רוצה לשים עליו זרקור, זה עניין שיתופי הפעולה.
לירון אשל: אנחנו הבנו מתוך השטח שגם אם כל גוף עושה את העבודה שלו ברמה המקסימלית, ברמה הכי מצוינת שיש, בסופו של דבר כשאין שיתופי פעולה ואף אחד לא מלווה את הילד משירות לשירות ומנגיש לו את הכול בצורה הרמטית, הוואקום שנוצר הוא איזושהי קרקע שמאפשרת לילדים ליפול בין הכיסאות.
לירון אשל: בהמשך לזה הקמנו יוזמה בשיתוף נציגת משרד הרווחה, פורום ייחודי שהוקם לאחרונה, רב-מקצועי, שמאחד סביב שולחן אחד את הגורמים הרלוונטיים לטיפול בפגיעות מיניות בילדים.
לירון אשל: יושבים שם נציגי משטרה וחקירות ילדים ופרקליטות והנהלת בתי המשפט וייעוץ וחקיקה ומשרד הרווחה והסיוע המשפטי – כולם יושבים יחד מתוך מטרה לראות את הילד מהרגעים הראשונים שעוד לפני הגשת תלונה ועד הסיום, תוך שימת דגש על ההיבטים של חינוך, רווחה, טיפול ועולם המשפט.
לירון אשל: אני חושבת שאין חשוב מזה, לצד כל היוזמות השונות, לעשות משהו ייחודי משולב כדי לראות את הילד כמכלול, כדי שהוא לא יצטרך גם לא ליפול בין הכיסאות וגם לא לשלם מחירים, אנחנו קוראים לזה קורבנות משנית, בעקבות הפגיעה.
יוסף ג'בארין: תודה, לירון.
יוסף ג'בארין: אין ספק שכל הנושאים הללו מצריכים גם מעקב כל הזמן.
יוסף ג'בארין: איילת, סיכום.
איילת רזין בית אור: אנחנו כאן לא רואים את מי שבזום, אבל כל מי שעלתה בזום מכל משרדי הממשלה, ולא רק, הן כולן שותפות שלנו למאבק, והן נמצאות ממש בחזית העשייה, וכל אחת בתחומה ובמשרדה עושה את המקסימום לשינוי.
איילת רזין בית אור: ואם השתמע חלילה מדבריי אחרת, אני מתקנת.
איילת רזין בית אור: אבל לצערי, ואת זה אני אומרת מניסיון בשטח, גם אנחנו במרכזי הסיוע מלוות נפגעי ונפגעות עבירות מין בכל שלבי ההליך הפלילי מול ביטוח לאומי ומול הרווחה וכיוצא בזה.
איילת רזין בית אור: לצערי לא כולם מכירים בחשיבות הנושא, ממוקצעים בנושא כמו החברות שדיברו בזום, וזאת העשייה שלנו.
איילת רזין בית אור: זו גולת הכותרת של העשייה שלנו, להדביק את הפער הזה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שזה אינטרס של כולם, לקדם את הנושא ולשאוף למצב יותר טוב.
יוסף ג'בארין: לכן גם אם יש ביקורת, הכוונה כמובן לשפר את המענים לטובת כל הילדים.
איילת רזין בית אור: בהחלט.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות לוועדה הציבורית ולחבריה שהשתתפו בדיון.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאנחנו בהחלט נשמח לקבל עדכון בהמשך על עבודת הוועדה, וכשהוועדה תסיים את עבודתה ותציג את מסקנותיה והמלצותיה בעתיד, הוועדה תשמח לקבל וגם אולי לקיים דיון בהמלצות הללו כדי לתרום גם לקידומן.
יוסף ג'בארין: הוועדה גם מודה לאיגוד מרכזי הסיוע על הצגת התוכנית היום בפני הוועדה.
יוסף ג'בארין: הוועדה בהחלט קוראת למשרדי הממשלה הרלוונטיים לקדם את סעיפי התוכנית הנוגעים לכל משרד ומשרד.
יוסף ג'בארין: האמת היא שכמו שאמרתי גם בדיון, אני ממליץ מאוד לקיים דיונים נפרדים על כל ההמלצות, לפי ההתמחויות של הוועדות בכנסת.
יוסף ג'בארין: ועדת העבודה והרווחה, ועדת הפנים, ועדת החינוך, ולנסות לקדם את ההמלצות בהקשר של כל ועדה.
יוסף ג'בארין: כמובן אנחנו נשמח לעקוב אחרי כל מה שנוגע לפגיעות בקרב קטינים וילדים ולקדם את ההמלצות גם שם.
יוסף ג'בארין: אני חושב שאפשר לראות שעד היום אין גוף אחד שמרכז את כל הטיפול בנפגעי פגיעות מיניות, גוף שמתכלל את כל הנושא.
יוסף ג'בארין: ראינו גם התייחסות של המשרדים השונים, המשרד לביטחון פנים, משרד העבודה והרווחה, משרד הבריאות, משרד המשפטים.
יוסף ג'בארין: אבל הגיע הזמן לחשוב על גוף מתכלל אחד שיתאם את הפעילות ויקדם אותה.
יוסף ג'בארין: לכן אני בהחלט ממליץ לקדם גם רעיון כזה, גם בהמלצות של הוועדה הציבורית ואולי גם של איגודי הסיוע, לשקול קידומו של רעיון זה.
יוסף ג'בארין: הוועדה שמעה את ההתייחסות המיוחדת לצורך במענים ייחודיים לחברה הערבית ולחברה החרדית בשל ההיבטים הייחודיים של שתי החברות.
יוסף ג'בארין: לכן יש מקום לתת את הדעת על ייחוד המענים הניתנים ועל הצורך בקידום המענים הללו.
יוסף ג'בארין: הוועדה גם תשקול לקיים דיון נפרד על המענים בשתי האוכלוסיות הללו.
יוסף ג'בארין: יהיה דיון מעקב גם בהמשך לעבודת הוועדה הציבורית וגם בהמשך להמלצות איגוד מרכזי הסיוע.
יוסף ג'בארין: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לכולם, למשתתפים כאן, לחברי הכנסת, למשתתפים בזום.
יוסף ג'בארין: אם לא יהיו הפתעות פוליטיות, שאולי הן כבר לא הפתעות, ונמשיך את העבודה שלנו, אני מניח שנקיים דיון תוך חודשיים-שלושה, שיהיה גם דיון מעקב.
יוסף ג'בארין: בוקר טוב לכולם, אני פותח את הישיבה המשותפת של הוועדה לזכויות הילד, יחד עם הוועדה המיוחדת לעניין נגיף הקורונה החדש, ולבחינת הערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה.
יוסף ג'בארין: אנחנו בעצם בדיון המשך על הסוגיה של המסגרות לגיל הרך, תמונת מצב עדכנית, במיוחד עם חזרתם לפעילות.
יוסף ג'בארין: אין ספק שהענף של מעונות היום מתמודד עם קשיים, הייתי אומר מאוד רציניים – לא רוצה לומר על סף קריסה, אבל אני שומע את המילה הזאת מכמה מנהלים ובעלויות של מסגרות הללו, כאשר מאז פרוץ המשבר במרץ ועד היום נראה שהמצוקות הולכות ומתגברות.
יוסף ג'בארין: אחד הנושאים העיקריים שעולים ויעלו בדיון הזה גם – סוגיית חוק המצלמות, והתקנות או ההנחיות שמסדירות את המימון להתקנת המצלמות, הנחיות שהגיעו בהמשך לחקיקת החוק על ידי הוועדה הזו ב-2018, אז, בראשותה של חברת הכנסת ד"ר יפעת שאשא ביטון, ונראה שההנחיות האלה באמת מעוררות קשיים שנצטרך לדבר עליהם היום, לרבות העובדה שלא כל המסגרות אמורות לקבל, זה רק באשכולות הסוציו-אקונומיים 1 עד 5, וזה כמובן מוגבל רק לספקים ספציפיים – מה שמכביד עוד יותר, ונראה גם שקיימת בעיה בקושי להשיג מימון למי שכבר התקין את המצלמות לפני תחולת החוק.
יוסף ג'בארין: כל אלה שסוגיות שנעסוק בהן.
יוסף ג'בארין: נרצה לשמוע את הארגונים וגם את נציגי משרד הרווחה.
יוסף ג'בארין: אני אוסיף לכאן גם את הקשיים שעסקנו בהם גם בדיונים קודמים: הקושי לממש מענקי סיוע ממשלתיים, קשיי השיפוי, סוגיית מתן התשלום על ימי בידוד של צוותים בתוך המעונות – כל אלה בעצם רק מגבירים את הקשיים של המסגרות, ובאמת – סכנת הקריסה שעלולה לפגוע במאות אלפי ילדים והורים.
יוסף ג'בארין: נראה לי שכאשר אני משוחח עם נציגי המסגרות ומעונות היום זה מצב של חירום.
יוסף ג'בארין: אני נקווה שנמצא אוזן קשבת לכל הסוגיות שנעלה היום שכן אי אפשר לתת לענף מעונות היום לקרוס ולעמוד מן הצד.
יוסף ג'בארין: תפקידנו להבטיח המשך פעילות המעונות הללו למען כולם, למען כל אותן אלפי משפחות שזקוקות למסגרות.
יוסף ג'בארין: אני מעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת ויו"ר ועדת הקורונה, יפעת שאשא ביטון.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני יושב-הראש.
יפעת שאשא ביטון: אתה ציינת את האתגרים השונים שעומדים לפנינו ושאנחנו לוקחים אותם מדיון לדיון.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אוסיף על זה גם את העניין של תשלומי הורים במעונות המפוקחים.
יפעת שאשא ביטון: נוצר פה מצב אבסורדי שבדרך כלל מי שמפוקח זה המעונות בסמל, ושם הכל מאוד ברור.
יפעת שאשא ביטון: ופתאום היום אנחנו מוצאים את עצמנו במציאות שבה הצליחו להסדיר את הנושא של תשלומי הורים במעונות הפרטיים אבל לא עשו את זה במעונות הסמל.
יפעת שאשא ביטון: יש זמן שם, כנראה אף אחד לא ממהר לשום מקום.
יפעת שאשא ביטון: אני נמצאת בקשר עם משרד העבודה והרווחה.
יפעת שאשא ביטון: עד לרגע זה לא קיבלנו שום תשובה.
יפעת שאשא ביטון: אני יודע שהדבר מונח על שולחנם לחתימה.
יפעת שאשא ביטון: הדבר השני שחשוב להעלות כאן – נושא סבסוד עלויות התקנת מצלמות.
יפעת שאשא ביטון: זו שערורייה מהסיבה הפשוטה: זה חוק שחוקקנו כאן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעות, חברת הכנסת קארין אלהרר ואני, וכל יתר חברי הוועדה – מה הייתה כוונת המחוקק.
יפעת שאשא ביטון: זה נאמר בצורה מפורשת לפרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: כל מי שהתקין לפני ספטמבר 2020 אמור לקבל את הסבסוד, ומי שמתקין מספטמבר 2020 לא אמור היה לקבל את הסבסוד.
יפעת שאשא ביטון: נוצרה פה מציאות הפוכה – כל מי שהיה בסדר נענש, ומי שלא היה בסדר מקבל פרס.
יפעת שאשא ביטון: דרך חדשה של מדינת ישראל לתגמל את האנשים בחוץ.
יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו חייבים להתעקש בנושא הזה.
יפעת שאשא ביטון: גם כאן שלחתי מכתב לשר הרווחה בכבודו ובעצמו.
יפעת שאשא ביטון: עד עתה לא קיבלתי תשובה, לא לגבי זה ולא לגבי העברת המסגרות למשרד החינוך, שזה משהו שהוא מאוד דגל הוא.
יפעת שאשא ביטון: הוא בבחינת "ויידום אהרון".
יפעת שאשא ביטון: שום תקשורת, כבר הרבה מאוד זמן.
יפעת שאשא ביטון: בתוך כול האתגרים האלה, ובאמת, הקורונה הביאה אתה הרבה מאוד אתגרים – אני מזהה פה הזדמנויות.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו נדע לקחת את המציאות הזאת מתוך מקום שיאפשר לנו לתקן את הדברים שהיינו צריכים לתקן ממילא, לפני כן, אז אנחנו נוכל באמת להרוויח מזה.
יפעת שאשא ביטון: אחד הנושאים זה העניין של עבודה מועדפת.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו משאבים של כוח אדם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שאנחנו צריכים היום יותר כוח אדם בתוך המערכות, גם כדי לייצר איזושהי שגרה בתוך המעון של שמירה על קבוצות.
יפעת שאשא ביטון: תכניסו לשם בעבודה מועדפת את הצעירים.
יפעת שאשא ביטון: תראו איך אתם מגייסים מורות חיילות, כאשר אנחנו יודעים שגם היום אנחנו יודעים שבתוך מערכת החינוך יש לפרקים תקופות שהן לא נמצאות שם.
יפעת שאשא ביטון: קחו, תשתמשו בכל משאב אנושי אפשרי כדי שאנחנו באמת נוכל לתת את המענים.
יפעת שאשא ביטון: הדבר הנוסף שיכול להיות כהזדמנות זה להגדיר את הענף כענף חיוני ומתוקף זה הוא גם מקבל את כל המשאבים שנדרשים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו זקוקים לזה.
יפעת שאשא ביטון: אפשר לעשות הרבה מאוד תיקונים מתוקף התקופה.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שמהדיון הזה אנחנו נוכל לצאת עם בשורות לפחות ממשרדי הממשלה.
קארין אלהרר: תודה רבה גם על קיום הדיון ועל העלאת הנושאים.
קארין אלהרר: הנושא הזה של פעוטונים הוא חיוני לחזרה לשגרה, גם אם שגרת קורונה.
קארין אלהרר: אנחנו צריכים להבין שבלי המסגרות המתפקדות האלה אי אפשר לחזור למשק פעיל, גם אם אי פעם ממשלת ישראל תחליט על חזרה לעבודה בחנויות, וכו'.
קארין אלהרר: לי נוצר הרושם שאנחנו קצת בספירה לאחור לסגר נוסף, ולכן צריך לדבר על הדברים מראש.
קארין אלהרר: צריך שיהיה מתווה מאוד מאוד מסודר, גם לפיצויים, כי באמת – מנתונים שיש לי יש, יש 2,500 פעוטונים שסגרו את שעריהם מאז הסגר הראשון.
קארין אלהרר: 2,500 פעוטונים שנסגרו מאז הסגר הראשון.
יוסף ג'בארין: שלמיטב ידיעתי זה כרבע מכלל - - -
קארין אלהרר: זה מספר מטורף.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם ככה בחסר.
קארין אלהרר: זה קרה כי הם לא קיבלו סיוע כלכלי מהמדינה.
קארין אלהרר: גברתי, יושבת הראש, אם את זוכרת – בזמנו, כשחוקקנו את חוק הפיקוח על המעונות אמרו לנו – אבל תעשו משהו עם ההיתר של שימוש חורג.
קארין אלהרר: אמרנו – אבל מה זה קשור?
קארין אלהרר: היתר שימוש חורג היה כל הזמן, והרשויות לא באמת התעקשו על זה.
קארין אלהרר: עכשיו, לא תאמיני – מדינת ישראל מצאה שיטה.
קארין אלהרר: כדי לתת להם את האישור הראשוני, פתאום היתר שימוש חורג.
קארין אלהרר: אם אין לך את האישור הראשוני אתה לא מקבל פיצוי מהמדינה, אתה לא יכול להגיש בקשה לפיצוי.
קארין אלהרר: זה באמת ליקוי מאורות.
יפעת שאשא ביטון: את האישור הראשוני מתנים בשימוש החורג?
יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי בכלל.
יפעת שאשא ביטון: זה לא מה שאמרו במשרד העבודה והרווחה.
קארין אלהרר: את צודקת לגמרי.
קארין אלהרר: אתמול בוועדה לביקורת המדינה עלו בזה אחר זה אנשים שמנהלים פעוטונים ואמרו – הם מתנים את זה, את האישור הראשוני, בהיתר לשימוש חורג.
קארין אלהרר: מה הקשר בין הדברים?
יפעת שאשא ביטון: זה גם בניגוד מוחלט גם למה שמצהיר משרד העבודה והרווחה.
קארין אלהרר: חד משמעית.
יוסף ג'בארין: זה מופיע פורמלית ב- - -?
קארין אלהרר: חד משמעית – לא.
יפעת שאשא ביטון: זה גם לא רלוונטי לחוק הפיקוח.
יוסף ג'בארין: חוק ההסדרים היה אמור להקפיא את - - -
קארין אלהרר: כן, אבל איפה אנחנו ואיפה חוק ההסדרים?
יפעת שאשא ביטון: חוק ההסדרים לא רלוונטי לחוק הפיקוח.
קארין אלהרר: עכשיו אני אגיד כזה דבר – הם אומרים שכל פעם שהם מחליפים איש צוות – מבקשים מהם מהתחלה את האישור הראשוני.
קארין אלהרר: זה לא מה שאמור להיות.
קארין אלהרר: זה איש צוות – כן או לא.
קארין אלהרר: אז איפה אנחנו חיים?
קארין אלהרר: והדבר הזה, אם הוא יגיע לכדי זה שלא יקבלו פיצוי ייסגרו עוד הרבה מאוד פעוטונים.
קארין אלהרר: אנחנו נמצא את עצמנו במדינה שאין מקום לפעוטות.
קארין אלהרר: העניין של הפיצוי הכספי הוא קריטי, כי אפשר לדבר על מתווה בריאותי ועל תו סגול ועל קפסולה, ועל השד-יודע-מה, אבל אם אין כסף לתפעל את זה חבל על הזמן של כולנו.
קארין אלהרר: אני פניתי הבוקר ליושב-ראש השלטון המקומי, לחיים ביבס כדי להבהיר – עניין היתר שימוש חורג הוא לא קשור.
קארין אלהרר: זה לא האירוע.
קארין אלהרר: מה קרה, נזכרתם בזה הרגע?
קארין אלהרר: וגם כן – יכולים להסתפק ברגולציה של חוק הפיקוח על המעונות.
קארין אלהרר: בואו ניתן למהלך להתקדם.
יוסף ג'בארין: כן, אבל מי שאחראי כאן זה משרד הרווחה.
קארין אלהרר: על היתר שימוש חורג זה הרשויות המקומיות.
יוסף ג'בארין: על השאלה אם להכניס את זה כתנאי או לא למענקים, זו החלטה של - - -
יפעת שאשא ביטון: חבר'ה זה לא רלוונטי בכלל לחוק.
יפעת שאשא ביטון: לא צריך לקשור בין הדברים.
קארין אלהרר: אין קשר בין הדברים, ואני עומדת על כך שימשיך להיות לא קשור, שיפסיקו להיתלות בדברים לא קשורים.
קארין אלהרר: הם צריכים לתת את הפיצוי, וצריכים לעשות את זה מהר.
קארין אלהרר: לעניין המצלמות – תראו, זה באמת - - - אני כבר לא יודעת מה לומר.
קארין אלהרר: איך יכול להיות שיש חוק ברור אבל הוא בעצם לא ממש ברור?
קארין אלהרר: איחרו את המועד להתקנת המצלמות כי לא היו ספקים מאושרים על ידי המדינה.
יפעת שאשא ביטון: שזה גם שערורייה, הסיפור של הספקים.
יפעת שאשא ביטון: אני הייתי מציעה שמישהו יחקור את זה.
קארין אלהרר: זה דבר לא תקין.
קארין אלהרר: ואז, בעצם נוצר מצב שאנשים מחכים שיגידו מי הספקים, כי הם רוצים גם לקבל סיוע.
קארין אלהרר: כל העניין של המעונות המפוקחים שאומרים – רגע, אני של המדינה, למה אתם מאלצים אותי לקנות את הדבר הזה?
קארין אלהרר: תעזרו לנו.
קארין אלהרר: גם בזה פניתי לשר הרווחה.
קארין אלהרר: תשובה עוד לא קיבלתי.
קארין אלהרר: יש זמן.
קארין אלהרר: מה הלחץ?
קארין אלהרר: אז אני אומרת – היעדר פיצוי, נושא העבודה המועדפת שהזכרת, גברתי – רעיון מצוין.
קארין אלהרר: אבל יאללה, תתעוררו.
קארין אלהרר: תתעוררו.
קארין אלהרר: הנושא האחרון – אני שמעתי על מפקחים חדשים שיש למשדר העבודה.
קארין אלהרר: בואו נודה – זה לא מספיק טוב.
קארין אלהרר: תיעזרו ברשויות המקומיות.
קארין אלהרר: תפסיקו לחשוב שאתם יותר חכמים מהאפיפיור.
קארין אלהרר: אתם לא מסוגלים לבצע את העבודה?
קארין אלהרר: תנו לרשויות המקומיות, ככה זה יעבוד יותר טוב.
קארין אלהרר: יש תוכנית מדהימה בפתח תקווה של מנהל מחלקת החינוך, של רון כץ .
קארין אלהרר: תיישמו כזה.
קארין אלהרר: תעבדו בצורה מסודרת ושיטתית.
קארין אלהרר: ואני אומרת לך, אדוני – כל העניין הוא, וזה היה בהצעה המקורית ב-2015 – שצריך לראות רצף חינוכי מההתחלה.
קארין אלהרר: צריך ללכת כמובן קדימה בעניין של העברה למשרד החינוך, אבל בעת הזאת יש אתגרים מאוד משמעותיים, וצריך לטפל בהם, ולהפסיק לחשוב שאם יטמנו את הראש בחול הדברים יסתדרו מעצמם, כי הם לא.
יוסף ג'בארין: עניין המצלמות מוסיף עוד קשיים ברמה המשפטית שלדעתי עד היום גם לא כל כך מובנים – מה קורה עם המצלמות שהיו קיימות קודם – האם היום אפשר להשתמש בהן בדברים שלכאורה החוק החדש אסר אותם?
יוסף ג'בארין: האם צוות המפעילים של המעונות יכולים להסתכל ב – DVR?
יפעת שאשא ביטון: לפי החוק – לא.
יוסף ג'בארין: אלה שאלות שגם בעלי המעונות שואלים, ולא ברור שיש תשובה משפטית ברורה כאן.
יוסף ג'בארין: השאלה אם זו הייתה המטרה של החוק.
יוסף ג'בארין: המטרה הייתה לא לאפשר שידור ישיר של הפעילות?
יפעת שאשא ביטון: היה סיפור גדול.
יוסף ג'בארין: אני רק מציג את זה כרגע.
יוסף ג'בארין: גם במקומות שכל ההורים מסכימים – זו גם שאלה.
יפעת שאשא ביטון: כן, אלה דברים שיצטרכו להיות מתוקנים בחקיקה, ויש פה שאלה מהותית – אם באמת לאפשר להורים – אני בשביל ההורים, אגב, אני מתוך מקום של דאגה להורים, האם לאפשר להם להיות באון-ליין כל הזמן או למצוא דרך אחרת של פיקוח ובקרה על מה שמצולם.
יפעת שאשא ביטון: גם את זה, אגב, צריך לתקן בחקיקה.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שיש תקנות שכבר הכינו במשרד העבודה והרווחה, אבל כמו שאתם רואים, לדברים יש את זמן ההתגלגלות שלהם.
קארין אלהרר: מה שלום התקנות?
קארין אלהרר: חברה שואלת.
קארין אלהרר: ולמה הן עוד לא הגיעו לוועדה?
אנדרי קוז'ינוב: אם אתם מדברים על מצלמות אז אחד הסיפורים שקשורים למצלמות – שמרוב הלחץ לפני יישום החוק, עוד לפני שהתפרסמה רשימת הספקים גנים התקינו מצלמות שלא באמצעות אותה רשימה, ואז הם לא זכאים לפיצוי על המצלמות.
אנדרי קוז'ינוב: כלומר, הם היו בכזה לחץ שהם התקינו לפני, אבל לא מאותה הרשימה.
יפעת שאשא ביטון: מה לחץ?
יפעת שאשא ביטון: הם פעלו על פי חוק.
אנדרי קוז'ינוב: נכון, והרשימה התפרסמה אחרי כן.
אנדרי קוז'ינוב: אז זה פשוט לא תואם.
אנדרי קוז'ינוב: בעניין הפיצויים, נוצר פה מצב שהוא בעייתי.