GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נחום עידו: מהניסיון שלי ומהביקורים שלי בכמה וכמה מקומות, אני אישית בדקתי את זה אבל אני יודע שגם המפקחים כמובן בודקים - - -
קארין אלהרר: נחום תעצור רגע בבקשה.
קארין אלהרר: אני רוצה לשמוע את נעה.
קארין אלהרר: את מכירה כזה דבר?
קארין אלהרר: יש לכם קשר עם משרד החינוך במסגרות שלכם?
נעה בן-שאול: זה משתנה.
נעה בן-שאול: בעקרון יש באמת את הנוהל ואנחנו גם רוצים ומשתדלים לעבוד לפיו.
נעה בן-שאול: ברור שיש בעיות.
קארין אלהרר: מה זה הסיפור הזה 'יש נוהל'.
קארין אלהרר: אני רוצה לדעת אם הנוהל עובד, כן או לא.
קארין אלהרר: יש מישהו, נציג מבית הספר שמגיע למועדונית, מדבר עם הנציגים?
נחום עידו: אמור להיות.
נעה בן-שאול: - - - החלפה של מידע.
נעה בן-שאול: בהרבה מסגרות זה באמת קורה.
נעה בן-שאול: מאוד חשוב לנו לדעת מה קורה, זה ממש חיוני בשביל תפקוד של מסגרות ההמשך.
קארין אלהרר: החיוניות לגמרי ברורה לי.
קארין אלהרר: אני רוצה רק לוודא שהחיוניות קיימת לא רק בדפי המסרים אלא גם בחיים עצמם.
קארין אלהרר: זה קורה, כן או לא?
נעה בן-שאול: כמו שאמרתי, זה מאוד תלוי בפרסונות.
נעה בן-שאול: גם בחינוך וגם ברווחה.
קארין אלהרר: יופי.
קארין אלהרר: בסך הכל טוב שהגענו עד הלום, שזה תלוי בפרסונות.
קארין אלהרר: תודה נעה.
קארין אלהרר: כן נחום בבקשה.
נחום עידו: אני רוצה באמת להגיד שאנחנו מקפידים על זה והמפקחים שלנו בודקים את זה ואם יש משהו שהוא לא תקין הם אומרים לנו.
קארין אלהרר: נחום אבל איך הם יפקחו על זה?
קארין אלהרר: יש לך שמונה מפקחים לכל האזור.
נחום עידו: תביני שכולם עושים את המקסימום כדי שזה יקרה - - -
קארין אלהרר: נחום, אני לא פונה אליך בטענות פרטנית אישית.
קארין אלהרר: ממש לא.
קארין אלהרר: אני יודעת שאתה עושה כמיטב יכולתך.
קארין אלהרר: אני פשוט מנסה להבין האם הסיטואציה שאתם מתארים לי, שלפיה השמש זורחת, הציפורים מצייצות והפרחים פורחים, אכן קורים במבחן החיים האמיתיים.
נחום עידו: אני רוצה להגיד לך שאני יכול להגיד מתוך ההיכרות שלי עם חלק מהמסגרות, עם המפעילים, עם בתי הספר, תראי, אני לא יכול להבטיח לך ב-100% שזה קורה, אבל ב-90% בהחלט אפשר לומר שזה קורה כי זה חייב לקרות.
נחום עידו: אני חייב אבל לציין גם עוד דבר אחד מאוד חשוב שאולי נצא ממנו עם כיוון חיובי.
נחום עידו: הממשלה כממשלה התחילה לפני כשנה בערך פרויקט משותף בין משרד רוה"מ למשרד האוצר על אגפיו השונים, אגף תקציבים והחשב הכללי, ומשרדי הרווחה, החינוך והבריאות, אנחנו כולנו בפרויקט שנקרא "האדם במרכז" שעוסק בנושא של ילדים, והנושא המרכזי שדנים בו עכשיו זה איך אנחנו מחברים את כל הגופים האלה יחד גם כדי לתת למשפחות דרך אגב, one stop center, כדי שהם לא יצטרכו לפנות לכל כך הרבה, ואחד הדברים שאנחנו עובדים עליהם זה להשוות את התנאים, הילד הוא אותו ילד, מה שהוא מקבל בבוקר הוא צריך לקבל גם אחר הצהריים, הפיקוח שהוא מקבל, השירות שהוא צריך לקבל, אנחנו מכירים בעובדה שהילד בבוקר הוא כזה והוא מקבל ממשרד החינוך משהו מסוים, ואחר הצהריים פתאום לא מקבל מאתנו דברים, או הפוך.
נחום עידו: והמדינה מכירה את זה.
נחום עידו: אני אומר, זה פרויקט ששותפים לו משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר ויש לנו כוונה, אם לא הייתה הקורונה היינו מתקדמים יותר בכיוון הזה, כדי ליצור את המצב שאת מדברת עליו, גם העברת המידע זה חלק מהעניין.
נחום עידו: אחד הדברים שאנחנו הולכים לעשות זה הנושא הדיגיטלי שכל התיק של אותו ילד יהיה תיק משותף לכל משרדי הממשלה, והשיטה תהיה יותר קלה.
קארין אלהרר: שהחיינו.
קארין אלהרר: מה שנקרא.
נחום עידו: אז יש לנו כוונות טובות שאנחנו מאוד רוצים שזה יהיה.
נחום עידו: אני רוצה להגיד עוד דבר אחד, וקלרה אמרה את זה.
נחום עידו: רוב המסגרות של אחר הצהריים מתפקדות מאוד מאוד יפה.
נחום עידו: אין לנו הרבה אירועים חריגים שם.
נחום עידו: עם כל זה שתמיד כדאי שיהיה יותר כח אדם, תמיד.
נחום עידו: ואם כבר אני מדבר על כח אדם אז נזכיר שהכלל אומר שבכיתה טיפולית על כל 10 ילדים יהיו שני מדריכים ומטפל, זאת אומרת שלושה אנשי צוות מבוגרים על כל כיתה של 10 ילדים, ועל כיתה סיעודית, על כל 12 תלמידים יהיו שני מדריכים ומטפל.
נחום עידו: זאת אומרת שאנחנו בסך הכל נותנים כח אדם, תמיד אפשר - - - ליותר, תמיד נרצה יותר.
נחום עידו: תמיד.
נחום עידו: אנחנו נשמח לתת יותר.
קארין אלהרר: עוד מישהו רוצה?
תמי ברנע: קלרה חן מבקשת את המסמך שנוגע לשיתוף פעולה בין חינוך לרווחה.
תמי ברנע: את זה אולי תכניסי בסיכום שלך.
קארין אלהרר: לפני הסיכום אקריא כך: "כידוע ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת.
קארין אלהרר: הפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת.
קארין אלהרר: אני קובעת כי לפי סעיף 20 לתקנון ככל שתהיה בקשה או שיעלה הצורך יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לדיון הציבור פרטים מזהים של דוברים או של קטינים שעליהם דובר בדיון, או חלקים מסוימים מתוך הדברים שנאמרו לפרוטוקול ככל שהדבר דרוש על מנת להגן על עניינם של קטינים או ככל שהדבר דרוש לבקשת מי שהשתתף בישיבה, אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשויה לגרום לו נזק או לזולתו".
קארין אלהרר: אני רוצה קודם כל להודות לכל מי שעלה לדיון בזום.
קארין אלהרר: הנושא הזה הוא באמת לב ליבה של ההגנה על המוחלשים בחברה.
קארין אלהרר: ילדים עם צרכים מיוחדים, אמר את זה נחום עידו, ילדים הם ילדים הם ילדים.
קארין אלהרר: אם אנחנו דואגים להם במסגרות החינוך המיוחד, אנחנו צריכים לדעת לתת להם את אותה הגנה בדיוק גם במסגרות אחר הצהריים.
קארין אלהרר: המסגרות של שהות ביום לימודים ארוך, עושה רושם שהם תמונת ראי של הדברים שמתנהלים גם במעונות היום, שאנחנו מדברים עליהם כבר הרבה זמן בוועדה הזאת.
קארין אלהרר: יש מחסור בכח אדם ומחסור בכח אדם איכותי.
קארין אלהרר: המכרזים של משרד הרווחה, שאני מבינה שמתנהלים בחסר תקציבי מתמיד, לא נותנים באמת מענה אמיתי לצרכים של אותם ילדים.
קארין אלהרר: אנחנו מדברים על ילדים עם צרכים מאוד מאוד מורכבים, לפעמים מאוד מאוד מאוד, וצריך לתת להם מענים.
קארין אלהרר: אי אפשר שמי שישהה איתם יהיה מישהו נטול הכשרה, אי אפשר שהתנאי הבסיסי הוא דופק וזהו.
קארין אלהרר: ואנחנו מדברים על מצב שבו השכר המשולם הוא כל כך נמוך, כל כך לא משמעותי, שבוודאי יש תחלופה גדולה, בוודאי אנשים לא מסכימים להשאר, זו עבודה קשה, מתישה, היא שוחקת.
קארין אלהרר: ולכן אני מבינה שיש תחלופה מאוד מאוד גדולה.
קארין אלהרר: הדבר הזה לא יעלה על הדעת, העובדה שהפיקוח כל כך דל לא מקובלת ולא מקובלת עלי הטענה שעל פי רוב אין מקרים.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר לכם ששוחחתי עם האמא והיא אמרה שאם לא היה פוסט בפייסבוק אף אחד לא היה מתייחס אליה.
קארין אלהרר: אם יש משהו שציער אותי, זה היה לשמוע את המשפט הזה.
קארין אלהרר: לאן הגענו?
קארין אלהרר: דבר שהוא לא יעלה על הדעת, עד לא מזמן להבנתי לא היה אפילו דו"ח פעולה.
קארין אלהרר: אי אפשר לדעת עד היום מה קרה.
קארין אלהרר: קורה שננעלים מחוץ לדלת.
קארין אלהרר: לא יכול לקרות בעיני שילדה מדממת ורק שעות אחר כך כשהאמא מגיעה בניחותא, כי לא אמרו לה מה מצבה של הילדה, רק אז היא נלקחת לטיפול.
קארין אלהרר: אני אומרת לכם, אם זה קרה פה זה עוד יכול לקרות ולא אתפלא אם זה קרה קודם.
קארין אלהרר: אז אני לא מקבלת את הטיעון ש'הכל בסדר, פתאום זה קרה, נפל עלינו'.
קארין אלהרר: שימו לב, אם לא תטפלו בדבר הזה זה עוד יקרה.
קארין אלהרר: אל תתנו לנו להגיע למצב שבו אנחנו נצטער.
קארין אלהרר: גם ככה יש מקום להצטער.
קארין אלהרר: שלא נצטער יותר.
קארין אלהרר: עכשיו תראו, אני שומעת על נהלים שמאוד משמחים אותי.
קארין אלהרר: באמת הגיע הזמן שיהיה קשר ישיר בין משרד הרווחה למשרד החינוך, אם אפשר גם למשרד הבריאות.
קארין אלהרר: לילד יש תעודת זהות אחת ויש לו הרבה מאוד צרכים, לא כל שכן ילד עם צרכים מיוחדים.
קארין אלהרר: הדבר המשמעותי בעיני שזה לא יישאר בכתובים אלא שזה ייעשה בחיים.
קארין אלהרר: ילד צריך להיות מטופל ולא מעניין אותו מי המשרד שנותן לו את השירות, הוא צריך לקבל שירות.
קארין אלהרר: לכן אני קוראת גם למשרד החינוך, גם למשרד הרווחה, גם לשלטון המקומי, תשלבו ידיים גם בחיים, לא רק בנהלים.
קארין אלהרר: אני יודעת שאם כבר הגעתם לנוהל, זה אומר שאתם יכולים גם בחיים.
קארין אלהרר: הנוהל הוא המכשול.
קארין אלהרר: אז אנא מכם, הדבר הזה יעבוד לטובת האזרחים הנוגעים בדבר, תזכרו, כולנו כאן ואתם שם במשרדים כדי לטפל באותם ילדים.
קארין אלהרר: אנא מכם, שלא נגיע למקרה הבא.
קארין אלהרר: אני רוצה שוב להודות לכולם ולאחל בהזדמנות זו שנה טובה בריאה ומוצלחת.
יוסף ג'בארין: היום יום שני כ"ד בתשרי התשפ"א ,12 באוקטובר 2020, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא "מסגרות יום לפעוטות - מתווה חזרה לפעילות".
יוסף ג'בארין: זו ישיבה משותפת לוועדה שלנו ולוועדה לעניין נגיף הקורונה החדש ולבחינת היערכות המדינה למגפות ולרעידות אדמה בראשות חברת הכנסת יפעת שאשא-ביטון.
יוסף ג'בארין: אנחנו דנים באחת הסוגיות המורכבות והקשות מבחינת האזרחים בעניין ההתייחסות והמתווים – שקיימים או שלא קיימים – לגילאי לידה עד שלוש.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שהגיע הזמן, כשאנחנו לקראת יציאה מהסגר השני, אני מקווה, הגיע הזמן לעשות סדר במדיניות ההתמודדות עם הקורונה ככל שהיא נוגעת למעונות היום.
יוסף ג'בארין: עולה השאלה האם לא ניתן להגדיר את מעונות היום כמסגרות חיוניות, כך לא נצטרך כל פעם שיש החלטה על סגר, והחלטה על הגבלות – שהמסגרות הללו על מאות אלפי הילדים שבהן ישלמו את המחיר.
יוסף ג'בארין: מדובר במחיר נפשי, בריאותי, מצב של "להיות ולא להיות" עם כל קשיי ההסתגלות שמוכרים לנו.
יוסף ג'בארין: הקושי הוא גם עבור ההורים.
יוסף ג'בארין: הורים שעובדים בעבודה חיונית מתקשים לצאת לעבודה כשאין מסגרות עבור ילדים בגיל זה.
יוסף ג'בארין: וגם הרבה אנשים שהוחרגו מהסגר יש להם ילדים בבית.
יוסף ג'בארין: אני מקבל כל הזמן פניות של הורים גם בעניין הקשיים הנפשיים והפסיכולוגיים של הילדים, של הפעוטות שלהם.
יוסף ג'בארין: בנוסף, הם לא מצליחים לעבוד מהבית כשהילדים מסביב.
יוסף ג'בארין: יש גם את ההצדקה האובייקטיבית של ההחלטה לא להפעיל את המסגרות הללו.
יוסף ג'בארין: כמובן שזה כל מה שמתקשר לסוגיה של רמת התחלואה אם בכלל היא קיימת.
יוסף ג'בארין: מה עם הנתונים?
יוסף ג'בארין: אני מקווה שנציגי משרדי הבריאות והרווחה יוכלו להגיד לנו מהם נתוני התחלואה לפחות לגילאי 0–3.
יוסף ג'בארין: כמה הדבקות היו במעונות היום, האם הייתה בכלל הצדקה לסגור את מעונות היום בהתחשב בנזק העצום שנגרם לילדים וגם להורים.
יוסף ג'בארין: חשוב לנו, כמובן, שתהיה תקופת הסתגלות להורים עם הפתיחה הצפויה.
יוסף ג'בארין: זה נושא קריטי עבור הילדים אבל גם עבור ההורים שרוצים להיכנס בקפסולות.
יוסף ג'בארין: יש לאפשר להם תקופה של הסתגלות.
יוסף ג'בארין: חשוב לנו לשמוע ממשרד האוצר כיצד הם מטפלים בסוגית המעונות הפרטיים.
יוסף ג'בארין: אנחנו מקבלים כל הזמן פניות מהשטח על מצוקה כלכלית איומה, כמובן שזה נמשך מתחילת המשבר.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד שאני מקווה שכשתהיה החלטה על חזרה של גילאי 0–3 למסגרות נוכל לראות שיש מסגרות שיכולות לתפקד.
יוסף ג'בארין: אני חושש לעתידן וגורלן של המסגרות הללו.
יוסף ג'בארין: חברתי, חברת הכנסת שאשא-ביטון, יושבת-ראש הוועדה המיוחדת לענייני נגיף הקורונה, בבקשה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש, אני מצטרפת לדבריך ולא אחזור עליהם.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שאנחנו יודעים ממחקרים שמגיעים לאחרונה שהנזק בסגירת מערכת החינוך לגיל הרך עולה בעשרות מונים על התועלת.
יפעת שאשא ביטון: יש גם מסמך של האוניברסיטה העברית שמתייחס לכך שצריך להחזיר באופן מידי את המסגרות לגיל הרך.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתמקד כאן בגילאי 0–3 אבל בהחלט אפשר לכלול בכך גם את הגנים.
יפעת שאשא ביטון: הילדים, על פי המחקרים הנזכרים, מדביקים פחות ונדבקים פחות בצורה משמעותית.
יפעת שאשא ביטון: אין שום היגיון אפידמיולוגי להשארתם בבית.
יפעת שאשא ביטון: מה גם שאנחנו מרבים לדבר על שגרת חיים לצד הקורונה, נגיף שהולך להישאר כאן לא מעט זמן.
יפעת שאשא ביטון: לא נוכל להשאיר את ההורים בבית ואת הכלכלה סגורה במשך כל כך הרבה זמן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדרוש שהמערכות תיפתחנה לאלתר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו גם נבקש שההחלטות לא יגררו עד לרגע האחרון.
יפעת שאשא ביטון: יש נטייה בניהול המשבר הזה לחכות עם כל ההחלטות עד ערב לפני הפתיחה או עד הבוקר של הפתיחה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מבקשים שהדברים ייסגרו כבר עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אתמול שמענו את ראש שירותי בריאות הציבור אומרת שלא בטוח שהמערכות תיפתחנה בשבוע הבא, מה שמאוד מטריד אותי ועוד הורים רבים.
יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שנציגי משרד הבריאות יבקשו מנציג משרד שיכול לתת את ההסברים האפידמיולוגיים למה אנחנו לא יכולים לראות את המערכות פתוחות.
יפעת שאשא ביטון: אשמח שנשמע בצורה מפורטת מה הסיבה שהילדים שלנו שלא תורמים שום דבר לעלייה בתחלואה, אבל השארתם בבית גורמת נזק אדיר לכלכלה, למה אנחנו לא יכולים לפתוח את המסגרות עבורם.
יוסף ג'בארין: בהחלט שאלות נוקבות ומהותיות לדיון הזה.
יוסף ג'בארין: נפתח עם חברי הכנסת.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה.
קארין אלהרר: שלום לכולם ותודה עבור עריכת הדיון החשוב.
קארין אלהרר: מעבר לעובדה שהמשק מפסיד, תמיד אפשר להגיד שהפסדים כלכליים לא גוברים על שיקול של חיים.
קארין אלהרר: אבל אני לא מכירה נתוני הדבקה משמעותיים בגילאי 0–3, ומעבר לזה חשוב לי שנדבר על השוק השחור שנוצר.
קארין אלהרר: הורים שעובדים לא יכולים לומר לבוס שאין להם מה לעשות עם הילד, זה לא תופס.
קארין אלהרר: בימים של משבר כלכלי אם אתה לא רוצה לעבוד אז יש ארבעה שמחכים להחליף אותך.
קארין אלהרר: כתוצאה מכך נוצר שוק שחור שלא מקפיד על תו סגול, שלא בודק נתוני הדבקה.
קארין אלהרר: האם אנחנו רוצים באמת לשמור על הסדר ולדאוג שלא תהיה הדבקה או שמה שחשוב לנו יותר זה פשוט לגזור גזרות שהציבור כבר לא עומד בהן.
קארין אלהרר: זה לרוחב כל החיים שלנו, בתעסוקה, בהפגנות, כל דבר שהממשלה הזאת מחוקקת הוא ללא חשיבה האם הציבור יכול לעמוד בגזירה.
קארין אלהרר: ההורים לא יכולים לעמוד בדבר הזה.
קארין אלהרר: אני חושבת גם על הילדים: אין להם חברים, הם תקועים בבית, אלו לא גילאים שיכולים ללכת לפגוש חברים מתחת לבית.
קארין אלהרר: מאוד הצטערתי לשמוע אתמול את פרופסור אלרועי, אני חושבת שזה משגה חמור, לא המשגה הראשון שהממשלה תעשה.
קארין אלהרר: אני קוראת לממשלה לוותר על המשגה הזה.
קארין אלהרר: יש גבול למה שיטילו על הציבור, תודה רבה.
יוסף ג'בארין: תודה, חברת הכנסת אלהרר.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת אנדרי קוז'ינוב, בבקשה.
אנדרי קוז'ינוב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני באופן עקבי התנגדתי לסגירת מערכת החינוך לגיל הרך, לכל גילאי 0–6.
אנדרי קוז'ינוב: יש נתונים לגילאי 3–5 אבל אני מניח שהנתונים לגילאי 0–3 נמוכים עוד יותר.
אנדרי קוז'ינוב: בחישוב גס מדובר בהדבקה של 0.025% לפי כל מחוז ומחוז והילדים שנמצאים בו עד גיל 6.
אנדרי קוז'ינוב: זה לא מספרים שמצדיקים את שיתוק המשק.
אנדרי קוז'ינוב: מלבד זאת, מלכתחילה, חודשים אנחנו מדברים על זה שאם אנחנו נכנסים לסגר אנחנו צריכים לראות איך מפצים את הגנים ואת ההורים.
אנדרי קוז'ינוב: המדינה די נטרלה את עצמה וזרקה את האחריות על בעלי הפעוטונים ועל ההורים.
אנדרי קוז'ינוב: מי משלם?
אנדרי קוז'ינוב: מי מחזיר את הכסף?
אנדרי קוז'ינוב: על מי האחריות?
אנדרי קוז'ינוב: משרד המשפטים הציג מתווה שאומר בדיוק את זה – שהמדינה מתנערת מאחריות.
אנדרי קוז'ינוב: בנוסף, כרגע, עם כל הסגר והרצון של הממשלה לאפשר עבודת עובדים חיוניים, פיתחו שיטה של שמרטפיות.
אנדרי קוז'ינוב: זרקו את האחריות לשלטון המקומי.
אנדרי קוז'ינוב: עם כל הרצון וכל הניסיון האדיר של השלטון המקומי לתת פתרונות, הפתרון של שמרטפיות פשוט לא עובד.
אנדרי קוז'ינוב: אתן לדוגמה את בית החולים שיבא: יש להם שמרטפייה עבור ילדי עובדים חיוניים.
אנדרי קוז'ינוב: השמרטפייה יכולה לטפל ב-30 ילדים, הילדים שנכנסים לשם נכנסים על סמך הגרלה בין העובדים.
אנדרי קוז'ינוב: מה עם כל שאר הילדים?
אנדרי קוז'ינוב: השלטון המקומי לא יכול ליצור מערכת לימודית חילופית למערכות המדינה.
אנדרי קוז'ינוב: אנחנו צריכים לראות איך פותחים את זה מידית, באמת שאין הצדקה אפידמיולוגית להשאיר את המערכת סגורה.
אנדרי קוז'ינוב: בסבב הראשון נסגרו 2,000 גנים מתוך 10,000.
אנדרי קוז'ינוב: איך אנחנו מקלים עליהם, בסבב הראשון דיברו על הורדת הארנונה ועכשיו אנחנו כבר לא שומעים על זה.
אנדרי קוז'ינוב: אנחנו עומדים בפתחה של מציאות בעייתית, מדובר בשוק שחור של גני ילדים, זה לא דבר שמתקבל על הדעת והמדינה לא יכולה להתנער מטיפול בסוגיה זו.
אנדרי קוז'ינוב: בנוסף, יש להתייחס לסוגיה שאנחנו דנים בה כבר חצי שנה, איך מתייחסים למערכת זו לא כעסק אלא כמערכת חינוך אינטגרלית לכל דבר ועניין.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת וואליד טאהא, בבקשה.
וליד טאהא: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו נמצאים מול סיטואציה שכל-כולה אבסורד.
וליד טאהא: מצב אחד אנחנו משאירים את הילדים מגיל לידה ועד בכלל בבתים, מצד שני כל האימהות יוצאות לעבודה כאילו אין ילדים בבתים.
וליד טאהא: יש מצב של סגר במדינה שחל רק על הילדים מגיל לידה ועד כל גיל אחר וכל האימהות שצריכות לצאת לעבודה, ולא משנה מה הגדרת העבודה שלהן – רופאות, מורות בחינוך מיוחד שפועל תמיד, כל עבודה אחרת – צריכות לצאת לעבוד ומי ידאג לילדים?
וליד טאהא: מי ידאג לביטחונם בבתים?
וליד טאהא: אנחנו במצב של סגר רק על הילדים וכל המבוגרים מסתובבים חופשי.
וליד טאהא: אנחנו מסתובבים ונתקלים בפקקי תנועה כאילו אין סגר.
וליד טאהא: בנוסף, תחום גילאי לידה עד שלוש מתנהל עכשיו כולו בתוך שוק שחור.
וליד טאהא: הגיע הזמן, אדוני היושב-ראש וגבירתי יושבת-ראש ועדת הקורונה, שהגיל הזה יהיה כפוף לאחריות משרד החינוך.
וליד טאהא: חינוך מתחיל בגיל לידה, לא מתחילים את החינוך בגיל שלוש.
וליד טאהא: על כן, הגיע הזמן שכולם ילחצו שהאחריות על הילדים צריכים להתחיל עם גיל הלידה.
וליד טאהא: יש מצב אבסורדי ויש מצב של התעמרות באימהות העובדות.
וליד טאהא: צריך לפעול באופן מידי להחזרת הלימודים אולי עד כיתה ו'.
וליד טאהא: לא הוכח שהגילאים הללו מהווים סכנה לאף אחד, למה צריך להעניש את ההורים ולהשאיר את כל הילדים בבית בזמן שאין מענה בטיחותי להישארותם בבית.
וליד טאהא: צריך להתחיל לפעול מהר ככל האפשר.
וליד טאהא: לוח הזמנים להחזרת הילדים למסגרות הוא לוח זמנים שאינו מטיב עם האימהות והמשפחות, יש לפעול מידית להחזיר את הילדים והתלמידים למסגרות, תודה לכם.
יפעת שאשא ביטון: תודה לחבר הכנסת טאהא, אני רוצה לומר: שמת את כל מה שאנחנו רוצים לטפל בו בסל אחד.
יפעת שאשא ביטון: אני מציעה שנתחיל צעד-צעד כי גם כך זה מורכב.
יפעת שאשא ביטון: לגבי הערתך על החזרת בתי הספר – לטעמי יש לשחרר עוד הרבה דברים שאין שום היגיון לסגור אותם.
יפעת שאשא ביטון: בשולחן הזה נתמקד בעניין של המעונות והגיל הרך.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת אימן ח'טיב יאסין, בבקשה.
יוליה מלינובסקי: אתה לא רואה אותי.
יוסף ג'בארין: אני מתנצל, גבירתי, בבקשה.
יוליה מלינובסקי: טוב, זה מאוד סימבולי שהדיון הזה מתקיים בוועדה לזכויות הילד.
יוליה מלינובסקי: מה שקורה פה זה פגיעה בזכויות הילדים, זכויות בסיסיות לחינוך, לחברים, לפנאי, להתפתחות, לבריאות וכן הלאה.
יוליה מלינובסקי: הפגיעה היא גם בהורים.
יוליה מלינובסקי: יש אימהות שעובדות והאב שומר על הילדים במקום לעבוד, כך עושה בעלי ברגע זה.
יוליה מלינובסקי: זה לא פשוט כי תוך כדי הוא גם כן עובד.
יוליה מלינובסקי: כל המדינה נמצאת עכשיו בסיטואציה הזו.
יוליה מלינובסקי: אנחנו רואים את הנתונים וכבר אי-אפשר להסתיר, אחת הבעיות היא שכל פעם מפחידים ועושים דברים מתחת לשטיח אבל האמת תמיד יוצאת.
יוליה מלינובסקי: יש מחקרים בינלאומיים ויש מחקרים בארץ והמומחים מתחילים לדבר.
יוליה מלינובסקי: ברור שצריך לפתוח בחוכמה וברור שצריך לתת מענה לצוותים החינוכיים.
יוליה מלינובסקי: מישהי שהיא גננת או סייעת או מורה בקבוצת סיכון – צריך לתת לזה מענה.
יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבים להגיע למתווים הללו בהידברות עם אנשי המקצוע ולא לעשות זאת במחשכים, לסגור דילים וטריקים.
יוליה מלינובסקי: אנחנו מדברים על הגיל הרך, ילדי כבר עברו גיל זה, הילדה הקטנה שלי בכיתה ג' והילד הגדול שלי בין 13.
יוליה מלינובסקי: ברור שהבעיה הכי קשה זה הגיל הרך, אתה לא יכול להשאיר אותם לבד.
יוליה מלינובסקי: אמש ישבתי עם הבת שלי בת השמונה על מערכת השעות לשבוע החדש.
יוליה מלינובסקי: רציתי שנתכונן ונבין איך היא לומדת.
יוליה מלינובסקי: היא הסתכלה עלי במבט שהוא מתוסכל ומבוגר.
יוליה מלינובסקי: היא אומרת: "אמא, אני רוצה ללכת לבית הספר".
יוליה מלינובסקי: זה משהו שנדיר לשמוע מילד קטן בשגרה.
יוליה מלינובסקי: זה מתסכל את הילדים.
יוסף ג'בארין: היא הספיקה ללמוד קצת בספטמבר?
יוליה מלינובסקי: קצת.
יוסף ג'בארין: בערים האדומות שנת הלימודים כלל לא נפתחה.
יוליה מלינובסקי: מאוד קל לסגור הכול ולהוריד את התחלואה.
יוליה מלינובסקי: אגב, בדרך לכנסת שמעתי מבזקי חדשות וגיליתי שבביתר עילית מערכת החינוך נפתחה.
יוליה מלינובסקי: אם מישהו חושב שמדינת ישראל היא מדינה אחת לכל אזרחיה – לא כך.
יוליה מלינובסקי: בביתר עילית מערכת החינוך נפתחה ומשטרת ישראל מתעלמת מזה, הכול בסדר שם.
יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבים לתת את הדעת על כך.
יוליה מלינובסקי: אגב, ילדים בני 13, נערים, חווים המון תסכול.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, בואו ננסה להתמקד בגיל הרך.
יוליה מלינובסקי: אנחנו ננסה אבל דבר גורר דבר.
יוליה מלינובסקי: אנחנו משאירים אותם לבד ולא יודעים מה עובר עליהם, לא יודעים מה הם עושים ובמה הם מתעסקים יום שלם.
יוליה מלינובסקי: אני דיברתי עם פסיכולוגית ילדים, היא אומרת שהיא מפוצצת בעבודה.
יוליה מלינובסקי: אם הקטנים עוד לא יכולים להתבטא, הגדולים סובלים מדיכאונות, בעיות נפשיות.
יוליה מלינובסקי: היא אשת מקצוע 20 שנים ועוד לא עבדה כה קשה כפי שהיא עובדת בתקופה זו.
יוליה מלינובסקי: אנחנו חייבים כמובן בדיון לתת את הדעת על הגיל הרך.
יוליה מלינובסקי: ברור שיהיה שוק שחור, כשמשהו נעשה בלא שכל אז אנשים תמיד ימצאו פתרונות.
יוליה מלינובסקי: אז יהיה בשחור, יהיו מספרות בשחור, ימכרו בגדים בשחור, יהיה מסחר בשחור.
יוליה מלינובסקי: אני מודה לשני מנהלי הדיון על קיומו, אנחנו חייבים לתת את הדעת גם על הנערים כי הגיל הזה בו נבנית אישיותם וזה יכול להשפיע לטווח הארוך, תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: תודה לחברת הכנסת מלינובסקי, אני רק אומר לכם שתוך כדי שאנחנו מדברים כאן פרופסור גרוטו הכריז שביום ראשון יחזרו ללימודים סדירים.
יפעת שאשא ביטון: אני מקווה שאכן זה יהיה כך.
יפעת שאשא ביטון: נחכה שיעלו נציג של משרד הבריאות כדי שנוכל לברר זאת.
יוסף ג'בארין: נשמע קודם את נציגת משרד הבריאות ואז חברי הכנסת יוכלו להפנות אליה שאלות.
יוסף ג'בארין: דוקטור הדר ירדני, בבקשה.
הדר ירדני: שלום לכולם, נמצאת פה גם דוקטור דינה צימרמן שהיא מבריאות הציבור והיא מוכנה לתת לכם את הנתונים שביקשתם קודם.
הדר ירדני: אני יכולה לספר לכם מה קורה עם מעונות יום שיקומיים שמעולם לא הפסיקו לפעול.
יוסף ג'בארין: דוקטור צימרמן היא מנהלת המחלקה לאם ולילד במשרד הבריאות.
דינה רחל צימרמן: אני לא יכולה להתייחס להכרזה המדוברת כי בדיוק שמעתי את זה יחד איתכם.
דינה רחל צימרמן: אתייחס לאמירות לגבי הדבקה של ילדים בגיל הנדון.
דינה רחל צימרמן: יש 5,650 מקרים של הדבקה שקרו בגילאי 0–3, אז אי-אפשר להגיד שילדים בגיל הזה לא נדבקים.
יוסף ג'בארין: חיזרי שוב על הנתון, בבקשה.
דינה רחל צימרמן: העניין הוא לא האחוז של הילדים - - -
אימאן ח'טיב יאסין: זה כן חשוב.
דינה רחל צימרמן: אני אסביר.
דינה רחל צימרמן: המספר הוא 5,650 מתחילת המגיפה ועד לסגירת המעונות בספטמבר 2020.
דינה רחל צימרמן: אז ילדים יכולים להידבק.
יפעת שאשא ביטון: מה שמדהים במשרד הבריאות זה שכשנוח להם זה באחוזים וכשנוח להם זה במספרים.
דינה רחל צימרמן: ילדים יכולים גם להדביק.
יוליה מלינובסקי: מתוך כמה, גבירתי.
יוליה מלינובסקי: מתוך כמה ילדים בסך הכול נובע המספר שנקבת?
יוסף ג'בארין: המספר הזה הוא ממרץ 2020 עד ספטמבר 2020 לגילאי לידה עד שלוש?
דינה רחל צימרמן: כן, ילדים שנדבקו בגילאי 0–3.
דינה רחל צימרמן: היו טענות שילדים בגיל הזה לא יכולים להידבק.
יוסף ג'בארין: דינה, בצדק מבקשים חברי הכנסת להבין יותר את הנתונים.
יוסף ג'בארין: קודם כל, את מדברת על מקרים של 0–3?
דינה רחל צימרמן: נכון, זה הגיל של מעונות.
יוסף ג'בארין: והמספר שנקבת, מתוך כמה הוא בסך-הכול?
דינה רחל צימרמן: אני רוצה להדגיש לא את האחוז - - -
יוסף ג'בארין: מדובר במאות אלפים, נכון?
דינה רחל צימרמן: האחוז השתנה אבל צריך לזכור שכל - - -
אנדרי קוז'ינוב: גם אדם אחד שחוזר לביתו יכול להדביק, מה זה רלוונטי?
אנדרי קוז'ינוב: על אדם אחד שחוזר ומדביק סוגרים עכשיו את כל המדינה?
קארין אלהרר: כמה ילדים במעונות?
דינה רחל צימרמן: אנחנו מדברים כעת על הניסיון להוריד את רמת התחלואה בכל המדינה.
יפעת שאשא ביטון: דינה, ברשותך, אני יודעת שיש לכם אג'נדה ברורה ואת רוצה להציג אותה, אנחנו נאפשר לך זאת.
יפעת שאשא ביטון: אבל, ישנן גם שאלות של חברי הוועדה שהן שאלות ענייניות.
דינה רחל צימרמן: אבל אני לא שומעת אותן כי כולם מדברים יחדיו.
יפעת שאשא ביטון: נעשה סדר גם בזה.
יפעת שאשא ביטון: נשאל את שאלותינו ונאפשר לך גם להציג את תפיסתך.
יפעת שאשא ביטון: אני אעיר שזה קצת תמוה שמשרד הבריאות כשנוח לו עובד באחוזים וכשנוח לו הוא עובד נומינלית.
יפעת שאשא ביטון: הכול משתנה בהתאם לאג'נדה המשתנה.
יפעת שאשא ביטון: על מנת שכולנו נדבר את אותה השפה, נתייחס רגע לשאלות שעלו כאן.
יפעת שאשא ביטון: את אומרת שהמספר שנקבת מתייחס לגילאי לידה עד שלוש מחודש מרץ ועד סוף ספטמבר?
דינה רחל צימרמן: עד ה-24 בספטמבר.
דינה רחל צימרמן: אני מדברת על התשובות החיוביות בתוך בדיקות.
דינה רחל צימרמן: יש לי גם את האחוזים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמח לשמוע גם את האחוז למרות שברור לנו שהוא אחוז קטן.
יפעת שאשא ביטון: אתם סופרים את זה מסך כל הילדים במעונות?
יפעת שאשא ביטון: כמה ילדים מתוך המאומתים הם במעונות?
דינה רחל צימרמן: אני מדברת כאן על הגיל של מעונות.
יפעת שאשא ביטון: אתם יודעים כמה מתוך הילדים הללו היו במעונות בפועל?
יפעת שאשא ביטון: אם לא אז האחוז עוד יותר קטן.
דינה רחל צימרמן: המקור של ההדבקה לא תמיד ברור.
דינה רחל צימרמן: אין לי את הנתונים על כמה שהיו בכל התקופה כי חסר הרבה מידע אודות מקום ההדבקה.
דינה רחל צימרמן: אתן דוגמה של מה שקרה בתוך שבוע מפתיחת המעונות בסוף אוגוסט עד ה-6 בספטמבר: היו 103 מקרים שקרו במעונות.
יפעת שאשא ביטון: דינה, זה לא מדויק, ילד לא הגיע לגן, תוך יום הוא נדבק, יכול להיות שהוא נדבק לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: אם אנחנו רוצים להשוות, אנחנו יכולים לראות כמה ילדים בגיל הזה נדבקו לפני שהיו מעונות ולהבין אם באמת יש הבדל ואם המעון - - -
יבגני סובה: יש בסך הכול 350,000 ילדים עד גיל שלוש.
יבגני סובה: כמה יש במסגרות, זו השאלה שצריך לשאול.
יבגני סובה: כמה יש במסגרות וכמה נדבקו.
יבגני סובה: זה בזבוז זמן, תסדרי מולה את המספרים, מדובר בסך הכול באחוז וחצי, כמה מהם בתוך המסגרות?
יפעת שאשא ביטון: יבגני, מיד תרד לסוף דעתי.
יפעת שאשא ביטון: בקיצור, אנחנו לא באמת יודעים כמה נדבקו בתוך המעונות.
דינה רחל צימרמן: זה לא נכון.
דינה רחל צימרמן: אני רוצה להגיד שיש להבדיל בין האחוזים של בדיקות חיוביות לפי הגיל, שאז לא תמיד יודעים איפה הוא נדבק.
דינה רחל צימרמן: אם אני אומרת לך שהיו 103 מקרים בתוך שבוע, אני מתכוונת שבחקירה האפידמיולוגית בדקו מאיפה הילד נדבק וזה היה ברור שזה היה במעונות.
דינה רחל צימרמן: אין שום הדבקות - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים להשוות את מספר הילדים שנדבקו באותו השבוע או באותה תקופה של המעונות לילדים שנדבקו כשלא היו במעונות?
יפעת שאשא ביטון: שאלה שנייה: לפי מה שאת אומרת, אנחנו יכולים לקחת את המספר של 5,000 נדבקים ולהתייחס אליו ביחס לכל אוכלוסיית הילדים - - -
יבגני סובה: אחוז וחצי בסך הכול מכלל הילדים עד גיל שלוש.
אנדרי קוז'ינוב: אנחנו גם צריכים לראות - - -
יבגני סובה: - - - ל-5%, זו השאלה.
אנדרי קוז'ינוב: אנחנו גם צריכים לראות דיפרנציאלי.
אנדרי קוז'ינוב: האם רוב ההדבקות היו ברשויות האדומות או בירוקות.
יבגני סובה: זה השלב הבא.
אנדרי קוז'ינוב: זה לא שלב הבא, צריך לראות איפה הריכוז של - - -
יוליה מלינובסקי: ברור שבערים האדומות.
יוסף ג'בארין: זו גם שאלה חשובה.
יבגני סובה: אתה עושה - - - לפחות - - - על שאלה פשוטה.
יבגני סובה: 5,000 מתוך 350,000 זה אחוז וחצי, מפה מגיעים שלב של לשאול כמה נדבקו בתוך המעונות.