GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רם שפע: הכי טוב שנשמע חלק מההורים והם ישפכו הרבה אור על התמונה.
רם שפע: עאידה, את רוצה לשאול שאלה?
עאידה תומא סלימאן: דנו לגבי שלבים במאי כשעוד כיהנתי כיושבת-ראש הוועדה הזמנית.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, ממאי עד היום אנחנו מדשדשים כמעט באותו מקום – הרגולטור עדיין בודק ובנובמבר יתחילו להתקשר למורים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה איך אפשר, קודם כל, לא לקחת בחשבון שאנחנו מדברים פה גם על מערכת יחסים בין מורה לתלמיד שהיא מערכת יחסים יותר חזקה מכל מה שיכולים לכתוב בתקנות.
עאידה תומא סלימאן: באים באמצע שנת לימודים ומבקשים להחליף מורים– ויכול להיות שזה יקרה – ועד עכשיו אנחנו לא בטוחים שהם יקבלו את אותם מורים שמשרד החינוך הסכים להעסיק.
עאידה תומא סלימאן: משרד החינוך הטיל על קבלן המשנה שיעסיק אותם ועכשיו אנחנו לא יודעים אם הם ימשיכו.
עאידה תומא סלימאן: הקשר בין הילדים החולים למורים הוא קשר מאוד חשוב.
עאידה תומא סלימאן: שני הצדדים, גם המורים וגם התלמידים, נמצאים בחוסר וודאות ואנחנו עדיין גוררים רגליים ממאי עד היום ולא יודעים איך זה יימשך.
עאידה תומא סלימאן: משרד החינוך הבטיח לקבל על עצמו חזרה את התכנית הזו.
עאידה תומא סלימאן: אני תמיד שמחה שמשרדים לוקחים חזרה אחריות על השירותים שהם נותנים ולא מוציאים אותם להפרטה.
עאידה תומא סלימאן: אבל אי אפשר לעבוד בקצב הזה, זה גורם לחוסר וודאות אצל העובדים והצוותים האחרים, ולא חסר להם בימים אלה חוסר וודאות, וגם חוסר וודאות אצל התלמידים.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמשרד החינוך חייב ללכת לתכנית יותר מזורזת.
עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה למה לא לקבל את כל המורים וכבר מעכשיו להתחיל ליצור איתם קשר.
עאידה תומא סלימאן: למה מחכים?
עאידה תומא סלימאן: ליצור איתם קשר ולפחות לתת להם הרגשה שמדצמבר הם ימשיכו לעבוד.
עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד, לא מתקבל על הדעת למשוך ולמשוך מחודש מאי עד היום.
רם שפע: אוהד לימור, חבר ועד בתכנית שלבים, רוצה להתייחס.
אוהד לימור: שלום, תודה רבה לחברי הכנסת רם שפע ויוסף ג'בארין על העלאת הנושא הזה, זה לא מובן מאליו.
אוהד לימור: שמעתי את מה שאמרתם ואת מה שרחלי אמרה ויש בעיה.
אוהד לימור: איך אנחנו עובדים?
אוהד לימור: אנחנו מקבלים שיבוצים של תלמידים חולים ואנחנו עוברים מבית לבית ומקבלים את השכר שלנו בהתאם לכמות הילדים שאנחנו מלמדים.
מאיר כהן: אתה מתכוון לשכר שעתי?
אוהד לימור: כן שכר שעתי.
יוסף ג'בארין: שכר קבוע לחודש או משתנה?
אוהד לימור: השכר משתנה בהתאם לכמות השעות שאני מלמד.
אוהד לימור: אם אני מלמד 40 שעות בשבוע, אני מקבל x, אם אני מלמד 50 שעות, אני מקבל y.
יוסף ג'בארין: אני שואל כי הציפייה שלנו שכמורה תהיה לך כל חודש תכנית פחות או יותר קבועה את מי אתה מבקר.
יוסף ג'בארין: הציפייה שלנו שהשכר יהיה פחות או יותר קבוע.
עופר כסיף: זה ה- Wishful thinking של כולם.
יוסף ג'בארין: כל חודש מעדכנים ומשנים, זה לא כל כך מובן לנו.
אוהד לימור: אני אשמח מאוד שיהיה לי שכר קבוע ותלמידים קבועים, וגם אם התלמידים ישתנו, השכר לא ישתנה.
אוהד לימור: אני מאוד אשמח ואני חושב שזה דבר מאוד רצוי.
אוהד לימור: המציאות כרגע, וזו המציאות כבר שנים רבות, שאנחנו עובדים לפי שעות.
אוהד לימור: אנחנו מקבלים שכר לפי כמות השעות שאנחנו מלמדים.
אוהד לימור: כמובן שלי, כמורה, יש אינטרס לעבוד כמה שיותר שעות.
אוהד לימור: אם הזכיין, קדימה מדע, נותן לי תלמידים ללמד, ויש לי כמות שעות שמספיקה לי – אגב, יש מקסימום של 56 שעות – זה משהו שאני יכול להתפרנס ולחיות ממנו.
אוהד לימור: מה שיקרה עכשיו, בהתאם לתכנית של משרד החינוך, הוא שמשרד החינוך יתחיל לאט לאט להעביר תלמידים אליו ואז לקדימה מדע לא יהיו יותר תלמידים להעביר אליי.
אוהד לימור: יכול להיות שכרגע אני מלמד את המקסימום אבל ברגע שמשרד החינוך יתחיל להעביר אליו תלמידים, אני לא אוכל לקבל יותר שעות.
אוהד לימור: ברגע שתלמיד שלי מסיים את השירות שלו, חוזר לבית הספר, למסגרת, מתאשפז – אלף ואחת סיבות – אני כבר לא אוכל לקבל שעות במקומו בגלל שהתלמידים יעברו למשרד החינוך.
אוהד לימור: אני לא עובר למשרד החינוך, אני נשאר בקדימה מדע כדי לסתום חור עד שמשרד החינוך יתארגן ובינתיים התלמידים עוברים למשרד החינוך.
אוהד לימור: זה מצב שהוא מבחינתנו בלתי אפשרי, אנחנו לא יכולים לקבל אותו כעובדים.
אוהד לימור: לכן, השבתנו את המערכת לשלוש שעות.
אוהד לימור: עשינו שביתת אזהרה ואנחנו נמשיך להשבית את המערכת ונגיע גם להשבתה מלאה אם צריך, למרות שמבחינתו זו כמובן פגיעה קשה מאוד בפרנסה ופגיעה קשה בילדים שהם האחרונים שאנחנו רוצים לפגוע בהם.
מאיר כהן: ההסכם שלך הוא מול קדימה מדע?
אוהד לימור: כן, ההסכם שלנו מול קדימה מדע.
יעל וולפנזון: אני רוצה להוסיף משהו, יעל וולפנזון מכח לעובדים.
יעל וולפנזון: אני מחזקת את הדברים של חה"כ עאידה תומא סלימאן.
יעל וולפנזון: היה דיון במאי, היה דיון ביולי, אנחנו כל כמה חודשים מתכנסים ואין שום עבודה בין לבין.
יעל וולפנזון: הדבר היחידי הוודאי כרגע הוא מכתבי הפיטורים לכל העובדים באחד בדצמבר.
יעל וולפנזון: כל בשורה אחרת, לא יכול להיות שנשמע עליה רק כאן בוועדה.
יעל וולפנזון: צריך לדבר עם העובדים שמבצעים את העבודה.
רם שפע: שמעתם עכשיו בוועדה משהו בפעם הראשונה?
יעל וולפנזון: בוודאי, ההתקשרות שתוארך עד סוף השנה ובהדרגה יעברו תלמידים הוא חדש לנו.
יעל וולפנזון: הרי לעובדים יש מכתבי פיטורים לדצמבר, הם מפוטרים.
יעל וולפנזון: אני גם לא מקבלת את ההיתממות של משרד החינוך, הרי משרד החינוך עדיין לא האריך את ההתקשרות אז בוודאי שקדימה מדע פיטרו את העובדים.
יעל וולפנזון: אנחנו גם פנינו למשרד החינוך פעם ופעמיים ועשרות פעמים אז אי אפשר להגיד שמשרד החינוך לא יודע שהעובדים מפוטרים.
יוסף ג'בארין: הייתה ישיבה?
יוסף ג'בארין: היה ניסיון לבוא באופן קולקטיבי לבדוק את ההתנהלות, מה עושים עם המורים?
יוסף ג'בארין: ישבתם בכלל?
יעל וולפנזון: לא היה דיון רציני.
יעל וולפנזון: הייתה ישיבה אחת בה, כמו שרחלי אמרה, העברנו מידע, מיפוי של העובדים לפי ותק, השכלה והכשרות אבל לא הייתה לה המשכיות.
יעל וולפנזון: כרגע יש המון שאלות פתוחות.
יעל וולפנזון: לא ברור האם העובדים ייקלטו, מי יעסיק אותם, באיזה תנאים, באיזה היקפים, באיזה בית ספר.
יעל וולפנזון: הרי העובדים האלה, כמו שאוהד אמר, הם בית ספר נודד, עובד אחד מחזיק תלמידים בעשרות בתי ספר.
יעל וולפנזון: באיזה בית ספר ייקלטו?
יעל וולפנזון: מה בדיוק מציעים להם?
יוסף ג'בארין: כשאת אומרת עובדים, את כוללת גם את הסייעות?
יעל וולפנזון: בהחלט, כל העובדים.
יוסף ג'בארין: לפי המידע שיש לכם, כל 600 העובדים מעוניינים ורוצים לעבור למשרד החינוך?
יעל וולפנזון: הם מעוניינים להמשיך לעבוד ולעשות את העבודה שהם התמקצעו בה לאורך השנים.
יעל וולפנזון: מדובר בעובדים מיומנים שעשו את עבודת הקודש הזו במשך שנים.
יעל וולפנזון: הם מעוניינים לעשות את אותה עבודה וכמובן שאם הם יהיו עובדי משרד החינוך זה יהיה נפלא.
מאיר כהן: השאלה היא אם היום משרד החינוך יציע לקלוט אותם, האם כל המורים יהיו מעוניינים?
יעל וולפנזון: אף אחד לא הציע לקלוט אותם, אף אחד לא הציע שום דבר.
מאיר כהן: אם כן, כל המורים יהיו מוכנים להיות עובדים של משרד החינוך?
יעל וולפנזון: צריך לראות מתווה כתוב וברור, אני לא יכולה להתייחס כשלא ברור לי מה אתם מציעים.
יעל וולפנזון: באיזה בית ספר, באיזה תנאים, מי המעסיק, האם תהיה עבודה נוספת, האם המשרה היא מלאה או חלקית.
יעל וולפנזון: אני לא יכולה להתייחס למשהו באוויר.
עופר כסיף: קראתי את מה שכח לעובדים מציע ואני מסכים עם מה שהם אומרים, כמו שבדרך כלל אני מסכים עם מה שהם אומרים.
עופר כסיף: האם נכון לומר שאפשר להבחין בין פתרון מידי, פתרון בטווח הקצר, לבין פתרון בטווח הארוך?
עופר כסיף: פתרון בטווח הקצר, כמו שאתם כותבים פה, הוא הפעלת התכנית במתכונת הנוכחית לפחות עד סוף שנת הלימודים הקיימת, כדי לא לפגוע בעובדים שמתפרנסים וחיים ממנה וכמובן לא לפגוע בילדים שתלויים בה.
עופר כסיף: פתרון לטווח הארוך – לפחות זו העמדה שלי ואני תוהה אם זו גם העמדה שלכם – הוא שבמקום שיהיו זכיינים, במקום שתהיה הפרטה של המערכת, אתם תהיו עובדים כמו כל עובד של משרד החינוך.
עופר כסיף: אז לא יהיה כל פעם מעבר מזכיין אחד לזכיין אחר ולא תצטרכו להילחם על התנאים שלכם אם הם נשמרים או לא, האם מפטרים את x או את y, האם מכניסים כוחות חדשים כדי לא לשמור על רצף תעסוקתי.
עופר כסיף: כל המחלות האלו שאנחנו מכירים מהפרטות ומתנאי העסקה שקשורים בהפרטות.
עופר כסיף: לפי המסמך של כח לעובדים, אני יודע שזה מה אתם חושבים לטווח הקצר.
עופר כסיף: השאלה שלי היא האם בטווח הארוך עמדתכם היא כעמדתי שמוטב לחסל את נושא ההפרטה ולהפסיק עם העניין הנפשע הזה של העסקה דרך זכיינים – הפוגע גם בילדים, גם במורים וגם בהורים – ולהפוך אתכם לעובדים של משרד החינוך עם כל הזכויות והתנאים הנלווים לכך.
רם שפע: זו שאלה חשובה, כולנו רוצים להבין את התפיסה שלכם בנושא הזה.
יעל וולפנזון: אנחנו כמובן עומדים על כך שלא לקטוע את השירות באמצע השנה.
יעל וולפנזון: זו שנה מטלטלת ממילא, חבל לשלוח 700 עובדים לאבטלה באמצע השנה.
יעל וולפנזון: חבל לטלטל עוד את התלמידים.
יעל וולפנזון: מדינה שלמה בחרדות.
יעל וולפנזון: חבל לקטוע את התכנית בשלב הזה כשהיא עדיין בוסר.
יעל וולפנזון: אנחנו מציעים לכנס שולחן עגול ולהתדיין כולנו לגבי איך התכנית תראה.
יעל וולפנזון: לגבי ההפרטה, בוודאי שאנחנו מאחלים לעובדים שיועסקו כעובדים מן המניין של משרד החינוך, אבל זה לא מספיק להגיד הלאמה.
יעל וולפנזון: אלוהים הרי נמצא בפרטים הקטנים, זה לא מספיק להגיד שמעבירים לבתי הספר, איזה יופי.
יעל וולפנזון: איפה המתווה, איך זה נראה, יש הרי עשרות שאלות פתוחות.
יעל וולפנזון: מי המורים, מי ייסע לבתי התלמידים, מה יהיה השכר שלהם, איך הם יעבדו, האם אפשר לקלוט מורים שאין להם תעודת הוראה והאם תתאפשר להם השלמת הכנסה.
יעל וולפנזון: שאלנו את כל השאלות האלו.
יעל וולפנזון: גם ההורים מודאגים, אנחנו מוצפים בפניות של הורים ששואלים את אותן שאלות כי שום דבר לא ברור, הכול בערפל.
יעל וולפנזון: צריך לעשות עבודה הרבה יותר רצינית אם הדברים עדיין לא מגובשים.
רם שפע: רחלי, יש לך תשובות לשאלות המשמעותיות האלו?
רם שפע: הרי אמור להיות מתווה מגובש, בלי קשר לשאלת המעסיק אחר כך.
רם שפע: אלו שאלות שאין בעיה לתת עליהן עכשיו תשובות.
רחל אברמזון: יעל דיברה על מורים שאין להם תעודת הוראה.
רחל אברמזון: אז לא, במערכת החינוך מועסקים מורים שיש להם תעודת הוראה והם היו אמורים במכרז לעמוד בתנאי הסף להוראה.
רם שפע: רק רגע, ראשית, משרד החינוך יודע, כמו שראינו עכשיו באתגרי הקורונה, להעסיק סוגים אחרים של אנשים כשהוא רוצה.
רם שפע: נכון?
רם שפע: אני מזכיר לך שנכנסו עכשיו למערכת אלפי מורים שהם לא מוסמכים.
רם שפע: דבר שני, שאלנו אותך שאלות ספציפיות על המתווה.
רם שפע: האם יודעים להגיד היכן אותם מורים יהיו, מה יהיו השעות שלהם, איך זה ינוהל, האם הם יועברו לסוג העסקה אחר, לאן זה הולך, הפרטים הקטנים של המתווה.
רם שפע: בסוף, אותו אחד, לא משנה איך הוא מוגדר מבחינתך, רוצה לדעת מה האופק התעסוקתי שלו ורוצה להבין לאן אתם מכוונים.
רחל אברמזון: אדרבה.
רחל אברמזון: קודם כל ההעסקה הזאת שאתה מדבר עליה היא העסקה זמנית.
רחל אברמזון: אם אנחנו מדברים על קליטת עובדים למערכת החינוך, אני חושבת שלמורה שייקלט במערכת החינוך יהיה אופק תעסוקתי.
רחל אברמזון: הוא יוכל להשלים את משרתו בעבודה עם ילדים חולים.
רחל אברמזון: אבל קודם כל, הוא יהיה מורה במערכת החינוך.
רחל אברמזון: בשיח שקיימתי פעם פעמיים עם נציגות המורים, הבקשה שלהם הייתה רק לעסוק בילדים חולים בביתם.
רחל אברמזון: אנחנו אומרים: לא, זאת מהות השינוי שאנחנו מביאים, זאת הבשורה.
רחל אברמזון: אנחנו רוצים ומבקשים מהמורים שהילד יהיה שייך לבית ספר, שייך לקהילה.
רחל אברמזון: אני לא מדברת על מה היה בעבר, אני מסתכלת על העתיד, והעתיד הוא לשמור על זה שילד משובץ לבית ספר וככל שניתן, בבוא היום, הוא יחזור לבית הספר והוא כבר יכיר את הסביבה שלו, הוא יכיר את המורים שעובדים שם, הוא יכיר את הצוות ויכיר גם את חבריו כי לעיתים יש נתק מוחלט.
רחל אברמזון: זאת בדיוק המהות.
רחל אברמזון: ‏אני אומרת בצורה מפורשת: אנחנו לא יכולים ואין לנו כוונה לייצר תכנית מקבילה למה שהיה באמצעות קדימה מדע.
רחל אברמזון: היו לזה אולי יתרונות אבל התפיסה שלנו אומרת שלילד יש בית, הבית הוא בית הספר שבו הוא אמור ללמוד.
רחל אברמזון: גם אם הוא לא יהיה פרק זמן מאוד ארוך, צוות בית הספר מחויב לו, החברים מחויבים, זה הרעיון.
יוסף ג'בארין: הבנו את הנקודה הזו.
יוסף ג'בארין: חשוב לשמוע גם תגובה של העובדים.
יוסף ג'בארין: מבחינת לוח הזמנים, במקור דיברת על מעבר באחד בדצמבר, מה קורה כרגע, אנחנו שישה שבועות לפני.
יוסף ג'בארין: שאלתי אותך גם בסיבוב הראשון לגבי המורים.
יוסף ג'בארין: אנחנו מצפים מכם כבר לדעת.
יוסף ג'בארין: נציגי העובדים אמרו שכולם היו רוצים להיקלט.
יוסף ג'בארין: אם באמת אחד בדצמבר הוא המועד, הייתם כבר צריכים לתת תשובות כדי שהם ידעו מי יכול ואם יש לכם התנגדות לקליטת מורה מסוים.
יוסף ג'בארין: לא להגיע עד האחד בדצמבר כשהם לא יודעים מה יעלה בגורלם.
רחל אברמזון: אמרתי שהמתווה מדורג לכן, אם אנחנו נצטרך לנהל שיח מול אותם מורים אליהם אנחנו ברגע זה מכוונים, נעשה זאת.
רחל אברמזון: לא נקום בבוקר ונגיד: ממחר בבוקר אתה עובד במשרד החינוך או ממחר בבוקר אתה מפסיק לעבוד עם הילדים.
רחל אברמזון: כשאמרתי מתווה מדורג, זה מתווה מדורג.
רם שפע: אני לא מצליח להבין משהו, אולי אני מפספס.
רם שפע: כולם יודעים להגיד למי יש הכשרה של מורה ולמי אין הכשרה של מורה.
רם שפע: לאיזה שלב אתם מחכים.
רם שפע: אולי אני מפספס משהו אבל זה ברור לגמרי, הרי כולם יודעים את זה.
יוסף ג'בארין: בדקתם את זה?
יוסף ג'בארין: אתם יכולים להגיד לנו, מתוך ה-600, כמה עונים על דרישות משרד החינוך?
יוסף ג'בארין: פשוט כדי שנבין את תמונת המצב, לא שאנחנו מסכימים עם הגישה הזו.
רם שפע: כן, מה הבעיה?
רחל אברמזון: אם אני לא טועה, כ-65% עומדים בתנאי הסף.
רחל אברמזון: זה עדיין לא אומר את מי אנחנו יכולים לקלוט ואת מי אנחנו לא יכולים לקלוט.
מאיר כהן: את רוצה להגיד ש- 35% מהמורים שעד עכשיו לימדו לא עומדים בתנאי הסף?
רם שפע: הם לא מורים.
רם שפע: הם עובדים בתכנית הזו אבל הם לא מורים בהכשרתם.
רם שפע: הם יכולים להיות דברים אחרים.
עופר כסיף: כמו שבכח לעובדים אמרו, זו פרופסיה לכל דבר.
רם שפע: נכון.
רם שפע: אני רוצה לשמוע את ההורים כי אני חושב שהם צד מאוד משמעותי פה.
רם שפע: אבל רגע לפני, אני רוצה לשמוע את צופית גולן מהנהגת ההורים הארצית.
רם שפע: צופית בבקשה.
צופית גולן: הדיון הקודם היה לפני כחודשיים, ב-22 ביולי.
צופית גולן: עבר מאז הרבה מאוד זמן.
צופית גולן: אני מודה על קיום הדיון החשוב הזה ושאתם ממשיכים ועוקבים כי זה נושא מאוד חשוב.
צופית גולן: אמרנו את זה בדיון הקודם ואני רוצה לחזור ולהדגיש שכהנהגה אנחנו רואים חשיבות רבה במענה חינוכי מיטבי ומקיף לכל הילדים ואנחנו מברכים על המהלך שמוביל משרד החינוך בו הוא לוקח אחריות על החינוך של הילדים.
צופית גולן: הוא נותן להם מסגרת שלמה שדיברנו עליה בכל כך הרבה דיונים, הכוללת לא רק מענה פדגוגי, אלא גם רגשי וחברתי בתוך הקהילות בהן הם חיים.
צופית גולן: מענה שכרגע לא ניתן.
צופית גולן: יחד עם זאת, אמרה זאת חברת הכנסת לפניי, הדרך שבה זה מבוצע היא קריטית לטובת הצלחת המהלך, לא רק מבחינה לימודית פדגוגית, יש פה ילדים באמצע.
צופית גולן: אנחנו חושבים ומדגישים שוב, שבכל תהליך שקשור לילדים שלנו יש חשיבות רבה לשותפות אתנו ההורים וגם לשקיפות שבו התהליך מבוצע, לתווך את התכנית, לתאם ציפיות.
צופית גולן: נכון להיום, אמרה זאת החברה שמפעילה, אנחנו לא יודעים הרבה מאוד פרטים.
צופית גולן: יגידו זאת גם ההורים אחריי.
צופית גולן: אנחנו לא יודעים מה הזמנים, אם מאריכים או מקדימים.
צופית גולן: כרגע רחלי אמרה שזה פיילוט.
צופית גולן: אני מאוד מעריכה את רחלי ומאוד מעריכה את המשרד אבל אני רוצה לנצל את הבמה הזו ולבקש שוב: תציגו תכנית סדורה, לוחות זמנים, העברת מקל מיד ליד, תהליך שלם.
צופית גולן: כך גם אנחנו כהורים נוכל להירתם לסייע להצלחת המהלך הכול כך חשוב הזה ויחד עם זאת גם המורים לא ירגישו נטושים והחרדות של ההורים יפחתו.
צופית גולן: זה קריטי להצלחה.
צופית גולן: אם יש משהו שחייב לצאת מהוועדה היום זו הנחייה ברורה: תנו לו"ז, סדר דברים ומכאן נמשיך הלאה.
רם שפע: תודה רבה צופית.
רם שפע: נמצאת אתנו הודיה ניסנקורן, בבקשה.
הודיה ניסנקורן: בוקר טוב.
הודיה ניסנקורן: קודם כל, אני מתחברת מאוד לדברים של צופית.
הודיה ניסנקורן: אנחנו מברכים על המעבר הזה ועל התהליך שהולך לקרות.
הודיה ניסנקורן: אנחנו חושבים שכרגע אין לילדים בית והילדים החולים הם חלק בלתי נפרד ממערכת החינוך כמו כל ילד אחר במדינת ישראל.
הודיה ניסנקורן: כרגע רוב הילדים לא מקבלים שירות מלא אלא שירות חלקי.
הודיה ניסנקורן: יש ילדים שממתינים לשירות.
הודיה ניסנקורן: השירות לא ניתן כמו שצריך.
הודיה ניסנקורן: אני רוצה להגיד משהו שבוער בי: השירות הזה הוקם עבור ילדים חולים שאינם יכולים להשתלב במסגרות החינוכיות.
הודיה ניסנקורן: אנחנו מעריכים את המורים, אנחנו אפס בלעדיהם.
הודיה ניסנקורן: יש כאן צוות מדהים אבל חייבים להתמקד בכך שהשירות הוא עבור הילדים.
הודיה ניסנקורן: אם השירות הזה כרגע לא ניתן כמו שצריך, אנחנו מברכים על המהלך להחזיר אותו למשרד החינוך, להחזיר אותו לבית שלו.
הודיה ניסנקורן: שמישהו ייקח אחריות, שמישהו ינהל.
הודיה ניסנקורן: לילדים האלה היום אין שום קשר עם הקהילה שלהם, אין בתי ספר או מסגרות חינוכיות שיוצרות קשר.
הודיה ניסנקורן: אף אחד לא מסביר לנו מה הזכויות שלנו.
יוסף ג'בארין: איך זה עובד בפועל מהצד שלכם, יש פחות או יותר מתכונת קבועה בשבוע או שזה משתנה כל הזמן?
מאיר כהן: תלוי על פי המצב הבריאותי.
יוסף ג'בארין: למשל במקרה שלך.
הודיה ניסנקורן: אני אמא של - - - שהיא עוד מעט בת ארבע וחצי.
הודיה ניסנקורן: אני חייבת להגיד שאנחנו אלה שמצאנו את אנשי המקצוע בשביל - - -.
הודיה ניסנקורן: לקדימה מדע לא היו אנשי מקצוע מתאימים לתת לה.
הודיה ניסנקורן: היא לא מקבלת את כל השירות, חסר לה איש טיפול אחד.
הודיה ניסנקורן: המתכונת היא קבועה אבל היא חסרה מאוד.
יוסף ג'בארין: זו מתכונת קבועה או כל שבוע קובעים מחדש מתי מתאים?
הודיה ניסנקורן: המתכונת היא קבועה אבל על פי מה היא נקבעה, אולי נשאל את זה.
הודיה ניסנקורן: בתחילת הוועדה היום דיברו על התקנות.
הודיה ניסנקורן: כל שנה זה יכול להשתנות.
הודיה ניסנקורן: מי קובע את סך השעות שמגיע לילד, מי קובע את סך הטיפולים.
הודיה ניסנקורן: כל שנה אנחנו מפחדים שזה יכול להשתנות כי אין תקנות קבועות.
רם שפע: בסדר, מטפלים בזה.
רם שפע: הודיה תודה.
רם שפע: נפנה לל.ג.
ל.ג.: שלום, תודה על הזכות לדבר.
ל.ג.: אני אמא לילד בן 11 על הספקטרום האוטיסטי - - -.
ל.ג.: בגלל כשל וחוסר הבנה של הצרכים שלו - - -.
ל.ג.: הוא הגיע לקדימה מדע - - -.
ל.ג.: במהלך שנה וחצי הוא התקדם רגשית, קוגניטיבית ובעיקר נפשית בזכות הצוותים שקיבלנו והכנסנו אלינו הביתה.
ל.ג.: זה מצליח בזכות האנשים שמלווים אותנו במשך שנה וחצי.
ל.ג.: ללא מנתחת ההתנהגות שמובילה את התכנית – שמן הסתם לא תעבור למשרד החינוך כי יפחיתו בשכרה, ולא יאפשרו לנו להמשיך את התכנית – תגרם לילד שלי - - -.
ל.ג.: אתם שוכחים דבר אחד, אנחנו מכניסים אנשים לתוך המקום הפרטי שלנו, לתוך הבית שלנו, קודש הקודשים.
ל.ג.: גם היום התכנית משויכת לבית ספר וגם היום היא בפיקוח משרד החינוך.
ל.ג.: לא יצרו קשר ולא טיפלו בגלל כשל של הפיקוח, זה לא משהו שאנחנו יכולנו לשלוט בו.
ל.ג.: הילד שלי היה לפני כן - - - בגלל כשלים של המערכת.
ל.ג.: במידה והסייע, הסייעת ומנתחת ההתנהגות שמובילים את התכנית במשך שנה וחצי לא ימשיכו אתו בגלל המעבר, זה - - - לילד שלי.
יוסף ג'בארין: למה שלא ימשיכו אתו, אין סיבה שזה יקרה.
יוסף ג'בארין: גם בהתחשב במה שרחלי אמרה כרגע שלא אמור להיות שום קיצוץ במעבר הזה.
רם שפע: אבל אם הוא לא מורה, יכול להיות שהוא לא ימשיך לתוך משרד החינוך.
ל.ג.: יש גם מטפלים שהם פרא-רפואיים חיצוניים.
מאיר כהן: לא סתם שאלתי האם משרד החינוך מתכוון לשנות את השכר השעתי.
מאיר כהן: מטפלים במקצועות הפרא-רפואיים שעובדים בסקטור הפרטי, כמו קלינאית תקשורת, מקבלת בין 250-350 שקלים.
מאיר כהן: כשהיא מגיעה למשרד החינוך או לרשות מסוימת, היא מקבלת 65-70 שקלים.
מאיר כהן: לכן, חלקם הגדול, בצדק, לא יעבור.
מאיר כהן: לפני שנתיים החזירו במשרד החינוך באחד המחוזות 9,000 שעות כי לא היו אנשים מהמשרד שיעבדו.
מאיר כהן: אף אחד לא היה מוכן לעבוד לפי השכר השעתי.
מאיר כהן: אומרת פה האם בכאב גדול שהיא מעריכה את מנתחת ההתנהגות, שכנראה עובדת בתעריף אחר ולא רוצה להיכנס למשרד החינוך.
מאיר כהן: היא תבוא ותגיד: אני לא רוצה לקבל 41 שקלים לשעה על עבודה קשה מאוד והנה התוצאות שלה.
מאיר כהן: לכן, צריך לשאול את משרד החינוך האם בהצעת המעבר הוא מבין שצריך להיות שכר דיפרנציאלי והוא מבין שלהשיג מטפלים זה דבר מאוד קשה, בצדק מבחינתם, אנחנו במדינה דמוקרטית.
מאיר כהן: ילדים נופלים בין הכיסאות בגלל הדבר הזה.
רם שפע: צודק.
יוסף ג'בארין: המטפלים עובדים פחות או יותר על 70-80.
יוסף ג'בארין: משרד החינוך עצמו מימן את הזכיין והוא העסיק אותם.
יוסף ג'בארין: בעקרון אין סיבה שלא יהיה אותו מימון.
רם שפע: הם גם אמרו שזה לא יקוצץ בשום מצב.
רם שפע: - - -, ניתן לך להשלים את דברייך.
ל.ג.: עוד משהו שמאוד חשוב שאתם שוכחים לציין הוא מה שיקרה ברגע שמורה יגיע לבית הספר וילמד כמות כל כך גדולה של ילדים ויגיע לבתים של ילדים עם כשל חיסוני.
ל.ג.: אתם תסכנו את הילדים כי בעצם המורים יחשפו לכמות גדולה של ילדים בתוך מסגרת בית הספר כי הם יצטרכו להשלים שעות ולתת שעות, כפי שרחלי ציינה.
ל.ג.: הם יגיעו לבתים של ילדים חולי סרטן, לילדים עם כשל חיסוני משמעותי ויסכנו אותם.
ל.ג.: בנוסף, כל הטיילת הזאת שיגיעו מורים מבית הספר אליי הביתה, למקום הפרטי שלי, זה פשוט מכאיב לי ומדיר שינה מעיניי.
ל.ג.: אני רואה את פירוק התכנית בתקופה כזו קשה כנזק עצום לילדים ולמשפחות.
יוסף ג'בארין: כמה מורים מגיעים אלייך כיום?
ל.ג.: הבן שלי היה שנה וחצי בבית.
ל.ג.: נכון לעכשיו הוא משתלב בבית ספר פעמיים בשבוע במשך כשעתיים עם המשלבים שצמודים אליו במשך תקופה דיי ארוכה והם יודעים איך לעזור לו.
מאיר כהן: הוא נמצא בכיתת שילוב או בכיתה רגילה?
ל.ג.: - - -.
יוסף ג'בארין: רציתי להבין מה החשש שתקופת הקורונה תעצים?
יוסף ג'בארין: לא הצלחתי להבין.
יוסף ג'בארין: למה זה לא אותו קצב פחות או יותר?
יוסף ג'בארין: למה את חוששת שזה ירע את מצבו?
ל.ג.: כולנו חרדים במצב של היום אבל ברגע שמשרד החינוך לא הראה לנו שום מתווה אנחנו לא יודעים מה יקרה עם הילדים שלנו.
ל.ג.: האם באמת הסייעים והסייעות ישלבו אותם, האם הם ימשיכו איתם, האם מנתחת ההתנהגות שמלווה את הילד שלי תמשיך אתו.
ל.ג.: צריך הבנה מיוחדת כדי ללמוד ילד על הספקטרום האוטיסטי ולתת לו את מה שהוא זקוק לו.
ל.ג.: לצערי, הוא נכווה בעבר מאנשי חינוך שלא ידעו איך לעבוד אתו והוא הגיע - - -.
ל.ג.: אם פתאום תיקחו לי את מנתחת ההתנהגות כי היא לא תסכים לעבוד בשכר נמוך, או שלא יגייסו אותה, מה אני אעשה?
עופר כסיף: מה שעולה פה זה שיש חפיפה בין האינטרס של כל הגורמים המדוברים, הילדים, ההורים והמורים.
עופר כסיף: זה אותו אינטרס בדיוק.
עופר כסיף: לפעמים מה שקורה, וראינו את זה גם בוועדה פה, שלפחות על פניו, לכאורה, יש אינטרסים מנוגדים.
עופר כסיף: אבל במקרה הזה האינטרסים הם זהים ולכן אמור להיות יותר קל לפתור את זה.
עופר כסיף: מורה שעובד בתנאים יותר טובים גם ייתן "שירות" יותר טוב לילד.
עופר כסיף: לכן, מחובתנו לקדם תנאי העסקה יותר טובים, לא רק בגלל זכות העובדים, שכמובן היא בסיסית, אלא גם משום שזה ישרת יותר טוב את הילדים.
יוסף טייב: שזו המטרה שלנו בתכנית.
עופר כסיף: בוודאי, שני הדברים מתחברים, זה בדיוק מה שאני אומר.
עופר כסיף: גם תנאי העסקה, גם המענה לילדים.
עופר כסיף: זה מתחבר פה לכן חייבים לקדם את זה.
רם שפע: הדבר המשמעותי שגם - - - דיברה עליו, גם אוהד בהתחלה דיבר עליו וגם מאיר כהן התייחס אליו הוא שאנחנו על פניו מברכים על כך שמשרד החינוך לוקח אחריות, זה משמח אותנו.
רם שפע: החשש הוא שהמענה שהילדים מקבלים היום, שהוא מענה הוליסטי – הוא גם בתוך כיתת התקשורת, הוא גם בבית והוא גם בליווי ובהכרות אישית עם הילד והילדה – יפגע ברגע שהם יעברו למשרד החינוך.
רם שפע: זה בעצם הדבר המשמעותי שאני שומע פה.
עופר כסיף: בגלל זה צריך להבחין בין טווח קצר לטווח ארוך.
רם שפע: אנחנו מבינים שרחלי אומרת לכם מראש: חבר'ה, אנחנו לא נקלוט את כולם, זה מה שהולך לקרות.
רם שפע: הם ייקלטו בשלבים ולפי הפרמטרים שלה.
רם שפע: אני לא מתייחס לכך שחלק פשוט לא ירצו.
רם שפע: - - -, תודה רבה, הארת פה אור חשוב על הדיון.
רם שפע: רחלי אני חוזר אלייך.
רם שפע: החשש של כולנו, כפי שאת מבינה, הוא שהמענה לילדים יפגע במעבר למשרד החינוך.
רם שפע: האם את יכולה להבטיח לנו, ובעיקר להורים ולילדים, שהמענה לא יפגע.
רם שפע: אם אתם תקלטו אותם בשלבים, כשם התכנית, כמו שאמר ידידי עופר כסיף, אבל המענה לא יפגע, אז אנחנו יכולים לנשום לרווחה.
רם שפע: אם אנחנו מבינים שבאחד בדצמבר יתחיל להיווצר פה פיצול במענים שלהם, אז לא עשינו בזה שום דבר והילדים יפגעו.
יוסף ג'בארין: אם אפשר רחלי רק להתייחס לנקודות שעלו כאן.
יוסף ג'בארין: עלתה נקודה על העסקת אנשי מקצוע, בעיקר מטפלים ומטפלות.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שלא נאבד אותם כי משרד החינוך לא יציע את אותו תגמול שהיה להם עד עכשיו.
יוסף ג'בארין: הנושא השני הוא הדאגה שהעלו ההורים עוד בדיון הקודם שצריך להיות רצף.
יוסף ג'בארין: במשך תקופה ארוכה הם מקבלים טיפול מיוחד מאנשי מקצוע וחשוב לשמר את אותם אנשים שלא יאבדו אתם באופן פתאומי ותהיה פגיעה בטיפול בילדים.
רחל אברמזון: אני אשמח להתייחס.
רחל אברמזון: קודם כל, אני רוצה להבהיר כדי שלא נשכח שבתוך מערכת החינוך שלנו עובדים אנשי מקצוע מיומנים ורציניים.
רחל אברמזון: עם כל הכבוד, בואו נסייג רגע ונאמר, מנתחי התנהגות שעובדים היום בתוך מערכת החינוך עובדים גם עם ילדים עם אוטיזם.
רחל אברמזון: זו לא המצאה רק בתוך השירות שניתן בקדימה מדע.
רחל אברמזון: אחזור ואומר, אין לנו שום כוונה לייצר מערכת מקבילה למערכת החינוך הקיימת במדינת ישראל.
רחל אברמזון: אף אחד לא יעלה על דעתו שיהיה עובד מדינה בתוך מערכת החינוך שיקבל שכר בגובה x ועובד מדינה אחר שיקבל שכר בגובה y.
רחל אברמזון: לכן אני שוב אומרת, כל המטפלים וכל המורים שעומדים בתנאי הסף לקבלה למערכת החינוך, נחבק אותם באהבה גדולה.
רחל אברמזון: המערכת יודעת לעבוד.
רחל אברמזון: אמרתי שאף ילד לא יפגע ואני חוזרת ואומרת:
רחל אברמזון: אם צריך מנתח או מנתחת התנהגות טובים ונפלאים, ומנתח ההתנהגות שעובד עם הבן של - - - רוצה להצטרף למערכת החינוך ועומד בתנאי הסף, הוא מוזמן לבוא להצטרף לשורותינו.
רחל אברמזון: חד משמעית.
רחל אברמזון: אני לא מבינה על מה אנחנו מנהלים דיון.
רחל אברמזון: אני רוצה לראות ילדים לומדים, גם בביתם.
רחל אברמזון: אגב, במערך הקיים נכון לרגע זה, אני לא מבינה על מה מדברים: להיכנס לבית התלמיד, סכנה לבית התלמיד.
רחל אברמזון: קודם כל, מערכת החינוך המיוחד עובדת על פי אורחות חיים שקבע משרד הבריאות ואנחנו מתנהלים כך גם היום.
רחל אברמזון: מעבר לכך, מורים היום מלמדים גם את התלמידים החולים בביתם.
רחל אברמזון: אם הם חוששים ויש בעיה של מערכת חיסונית כזו או אחרת, מלמדים בלמידה מרחוק.
רחל אברמזון: לכן לא ברור לי על מה אנחנו מדברים.
רחל אברמזון: ככל שזה אפשרי, יגיעו לבית התלמיד וככל שזה לא אפשרי, לא יגיעו לבית התלמיד.
רחל אברמזון: אבל זאת לא מערכת חינוך פרטית.
רחל אברמזון: אנחנו מדברים על מערכת של מדינה, מערכת חינוך ציבורית שתינתן באופן המקצועי ביותר, כפי שהיא ניתנת היום גם לילדים אחרים בתוך מערכת החינוך, בוודאי עם הרגישות המתבקשת של כניסת עובדים הביתה.
רחל אברמזון: אבל זה לא נתון לבחירה, כן רוצה, לא רוצה.
רחל אברמזון: ישנם מורים שמלמדים והם טובים ונפלאים ואני מזמינה מורים מתוך התכנית שיהיו מעוניינים להצטרף.
רם שפע: הנקודה ברורה.
רם שפע: חבר הכנסת טייב, בבקשה.
יוסף טייב: רחל, בוקר טוב.
יוסף טייב: סליחה על האיחור, הייתי בוועדה אחרת לכן לא שמעתי את המתווה שפרסת בתחילת דברייך.
יוסף טייב: ברשותך, הייתי רוצה התייחסות, איך אתם הולכים לשלב את מערכת החינוך של המוכש"ר במתווה שהצעת.
יוסף טייב: צריך לקחת בחשבון שבמערך המוכש"ר אנחנו מדברים על מורים עם תעודות כאלה ואחרות ואני לא יודע אם הם עומדים בתנאי הסף שהצבתם.