GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ע'דיר כמאל מריח: 23 פקחים על אוכלוסייה של חצי מיליון תינוקות זה משהו לא תקין בעליל, ומאוד התחברתי למה שאמרת לגבי משרד החינוך שהם לא יכולים לבוא ולהגיד 'אני אקח אחריות על מה שקל, על מה שמוכר, מבלי תיבת פנדורה, להבין, מה שאני לא יודע אני לא אפקח ואני לא אכנס לשם' אז זה האתגר שלך מבחינתי, דווקא את אלה שלא מכירים, בוא נכיר, בוא נסדיר ואז נפקח.
ע'דיר כמאל מריח: לגבי מתווה ההסתגלות אני מאוד מתחברת לכל מה שנאמר כאן ואני חושבת שאני משכנעת את המשוכנעים.
ע'דיר כמאל מריח: כולנו כאן מסכימים, זה לא חבילת טייק-אוויי, שפשוט לשים אותו בתחילת הגן ולצאת כי, יאללה תסתגל.
ע'דיר כמאל מריח: זה מתווה שאנחנו צריכים לבחון אותו ברגישות, בזהירות, בשיתוף ההורים בשיתוף המפעילים, שככל שאנחנו שומעים אותם אנחנו למדים שיש כאן סוגיה מאוד רגישה ומאוד חשובה של כצלע בתוך המשוואה הזאת, כשאנחנו מנחילים ומורידים מטה את כל ההנחיות והכללים, יש כאן גם עלויות, אז המפעילים גם צריכים את המחיר הזה של העלויות.
ע'דיר כמאל מריח: אנחנו לא יכולים לזרוק את זה למטה, עד שבסופו של יום ההורים צריכים לשלם את כל המחיר של ההנחיות החדשות.
ע'דיר כמאל מריח: אז אני חושבת שאנחנו בשולחן עגול שבו אני לא צריכה לשכנע את כולכם.
ע'דיר כמאל מריח: אני מניחה שכולכם מסכימים איתי.
ע'דיר כמאל מריח: האתגר שלנו הוא ביישום של כל התובנות האלו.
ע'דיר כמאל מריח: וכאן מאוד חשוב, כן אדוני השר, 24/7 לעבוד כדי לבוא מוכנים ולטפל בזה ולהסתכל על זה כאל בעיה תפיסתית.
ע'דיר כמאל מריח: אני חוזרת ומדגישה מה שאני אומרת בכל דיון שקשור לגיל הרך.
ע'דיר כמאל מריח: זה נושא תפיסתי, זה לא דיון ספציפי ממוקד קטן בסוגיה של הפיקוח, של המצלמות, זו ראייה רחבה בהרבה של איך אנחנו תופסים את הגיל הרך.
ע'דיר כמאל מריח: האם אנחנו תופסים אותו כבית עסק או כאל ממסד חינוכי שאנחנו חייבים לקחת עליו את הידיים ולנהל אותו.
ע'דיר כמאל מריח: ויש לנו המון ציפיות והמון דרישות ואנחנו עוקבים ומפקחים ומצפים שנשתף פעולה כולנו יחד.
ע'דיר כמאל מריח: זה חוצה אופוזיציה-קואליציה.
ע'דיר כמאל מריח: תודה.
יוסף ג'בארין: תודה ח"כ מריח.
יוסף ג'בארין: אני רוצה אולי שתשמע כבוד השר את ההתייחסות לעניין הנושא שבינתיים אני מבין שהוא לא פתור, זה מאוד מקשה כמובן גם עלינו וגם על ההורים.
יוסף ג'בארין: נעמה קציר מעמותת יהל לעניין פעוטות אלרגיים.
נעמה קציר: תודה.
נעמה קציר: אני שומעת, גם שמעתי את השר - - -
יוסף ג'בארין: סליחה נעמה, כל המקרים מוכרים לכם, אותם 650 ילדים?
נעמה קציר: יש כמה הורים שהם לא חברים, לא כולם חברים בעמותה אבל - - -
יוסף ג'בארין: אבל פחות או יותר אתם מכירים - - -
נעמה קציר: את הרוב.
יוסף ג'בארין: 650 ילדים אלרגיים.
נעמה קציר: אני מאמינה שזה קצת פחות, אבל זה באזור ה-600.
יוסף ג'בארין: רק לדייק, כשאנחנו מדברים על סיוע רפואי בדרך כלל זה אותם שעתיים, זה לא לכל אורך היום.
נעמה קציר: אני אגיד על זה משפט.
נעמה קציר: לצערי הרב - - -
יוסף ג'בארין: לא, גם המעט הזה - - -
נעמה קציר: לצערי הרב הסיוע שניתן עד היום לילדים האלרגיים במעונות הוא ממילא לעג לרש, כי אין אף ילד שהוא אלרגי רק שעתיים ביום, וכשאנחנו מדברים על ילדים במעונות ובפרט ילדים שהם תינוקות, בכיתת התינוקות ששם אין באמת שעות מסודרות לאוכל, ילד בוכה, הוא רעב, נותנים לו לאכול.
נעמה קציר: לא משנה.
נעמה קציר: לא ניכנס עכשיו לאיך מתנהל מעון.
נעמה קציר: אבל באמת שבעולם מתוקן ילד אלרגי בגיל הזה היה צריך לקבל סייעת לאורך כל היום ולא לשעתיים.
נעמה קציר: זו אמירה כללית.
נעמה קציר: אלא שגם הסיטואציה הזאת שבה אפילו את המינימום של המינימום שניתן לנו עד היום, אנחנו מוצאים את עצמנו, בדיוק כמו שאמרה ח"כ אלהרר, שנה אחר שנה, אני אומרת לכם את האמת, אם אני נציגת ציבור, אם אני יושבת פה היום, וסליחה מכל חברי הכנסת שיושבים פה, אם אני יושבת פה היום ויושבת מולי אמא כמוני, אני מתביישת.
נעמה קציר: אני אומרת לכם תתביישו, תתביישו שאני כל יומיים באה לפה.
נעמה קציר: תתביישו שאני צריכה להילחם על הדבר הזה.
נעמה קציר: תתביישו לכם כולכם שיושבים פה וגורמים לי להגיע לפה.
נעמה קציר: תתביישו כולכם.
נעמה קציר: כולכם שאין לכם טיפת אחריות על הילדים שלנו.
נעמה קציר: שאתם נותנים לנו לבוא, ואני באה לפה כבר פעמיים בשבוע.
נעמה קציר: אני עובדת פה?
נעמה קציר: מה קורה לכם?
נעמה קציר: אני - - - להורים וילדים.
נעמה קציר: מה, אנחנו משחקים?
נעמה קציר: אתם עושים לי טובה?
נעמה קציר: סליחה כבוד השר.
נעמה קציר: לך תישכב על הכביש בשביל הילדים שלי.
איציק שמולי: זה בדיוק מה שאני עושה.
נעמה קציר: סליחה.
נעמה קציר: גם אתה וגם נציגי האוצר.
איציק שמולי: זה בדיוק מה שאנחנו עושים.
איציק שמולי: עם כל הכבוד.
נעמה קציר: בסדר גמור.
נעמה קציר: ואני פה שבוע לפני תחילת שנת הלימודים, תתביישו לכם כולכם.
איציק שמולי: זה בדיוק מה שאנחנו עושים ואנחנו לא עושים לכם טובה, אבל זה בדיוק, אבל בדיוק מה שאנחנו עושים.
איציק שמולי: אמרתי לך את זה במוצאי שבת ואני אומר לך את זה גם כאן.
איציק שמולי: ואם צריך אני אגיד לך את זה גם עוד עשר פעמים.
איציק שמולי: אני לא אפלה בין הילדים.
איציק שמולי: לא אתן לילד שלך ולאחר לא, וגם לא להיפך, למישהו אחר כן ולך לא.
נעמה קציר: בשורה התחתונה, אני אגיד לך משהו.
נעמה קציר: סליחה שאני מתרגשת ככה.
נעמה קציר: סליחה מראש.
נעמה קציר: אני אומרת לכם, זה העובדה שאנחנו כאן שבוע לפני תחילת שנת הלימודים, ויש 600 הורים וילדים שלא יודעים אם נפתחת השנה הזאת, זאת בושה למדינת ישראל.
נעמה קציר: ואני מבקשת ודורשת, אל תגידו לי 'אולי נמצא פתרון'.
נעמה קציר: זה לא מעניין.
נעמה קציר: תמצאו פתרון.
נעמה קציר: על מה אני מדברת?
נעמה קציר: על 10 מיליון שקלים?
נעמה קציר: על 15 מיליון שקל?
נעמה קציר: סליחה שאני מתרגשת מזה ואני כועסת מזה.
נעמה קציר: אני באה לפה פעמיים בשבוע, 15 מיליון שקל?
נעמה קציר: תנו לילדים שלנו לחיות.
נעמה קציר: די עם זה כבר.
נעמה קציר: פשוט בושה.
יוסף ג'בארין: זה 15 מיליון שקל וזה גם יכולה להיות סכנת חיים.
יוסף ג'בארין: זאת סכנת חיים שבלי הסייעת הרפואית - - -
נעמה קציר: זה החיים של הילדים שלנו, אני אגיד לך יותר מזה, כבוד היו"ר.
נעמה קציר: לא רק שהילדים שלנו לא יוכלו ללכת למעון כי אין להם סייעת, הארגונים לא יקבלו אותם בלי סייעות.
נעמה קציר: ככה מתחילה הדרה.
נעמה קציר: ככה נראית הדרה.
נעמה קציר: אם לילדים שלנו לא יהיו סייעות הם לא יהיו במעונות, זאת המשמעות.
נעמה קציר: אני אגיד לכם גם יותר מזה, גם הגנים הפרטיים לא מקבלים את הילדים שלנו, כי הם לא מוכנים לקחת אחריות, אז תגידו לי אתם עכשיו בדיבורים הגבוהים גבוהים, גבוהה גבוהה על הכלכלה ועל הנעת המשק, איפה זה נכנס בתוך הדבר הזה?
נעמה קציר: איפה?
נעמה קציר: אנחנו מדברים על היום-יום.
נעמה קציר: תנו לילדים שלנו ללכת למעון.
נעמה קציר: כל כך פשוט.
יוסף ג'בארין: ומקומם שכל שנה צריך להיאבק מחדש על אותם הדברים.
יוסף ג'בארין: זה מה שאני הבנתי ממך, שכל שנה נאבקים בעצם על ה- - -
נעמה קציר: כל שנה אני מוצאת את עצמי, כאילו אנחנו משועממים באוגוסט.
נעמה קציר: ההורים הם המשועממים של אוגוסט.
נעמה קציר: אני מוצאת את עצמי כל שנה מכתתת רגליים לוועדות הכנסת, פעם בוועדה הזאת, פעם בוועדת הכספים, פעם בוועדת החינוך.
נעמה קציר: מספיק.
נעמה קציר: באמת.
נעמה קציר: אני באתי לפה היום, אני אומרת לכם את האמת, קמתי כועסת.
נעמה קציר: אני בנאדם עובד, בסדר, העמותה, אני עושה את זה בהתנדבות, אנחנו הורים מתנדבים.
נעמה קציר: אני מוצאת את עצמי מגיעה לפה.
נעמה קציר: מה קורה, למה?
נעמה קציר: אני צריכה להתחנן על המובן מאליו?
נעמה קציר: אנחנו מתחננים על המובן מאליו.
נעמה קציר: אני לא רוצה יותר, אני כבר לא מדברת על, אתם מדברים באמת כבר 30 שלבים קדימה, אתם מדברים על הסדרה לטווח ארוך.
נעמה קציר: אני אומרת, תנו לי את המובן מאליו.
נעמה קציר: הלוואי שהיינו נלחמים על ההסדרה לטווח ארוך.
נעמה קציר: הלוואי שהיה כאן דיון שמספר על מה אנחנו עושים מחר בבוקר, ולא מה היינו צריכים לעשות אתמול.
יוסף ג'בארין: מה קורה עם הסייעות בתקופה הזאת, הן בחל"ת?
נעמה קציר: הן מועסקות על ידי הרשות המקומית.
נעמה קציר: כמו כל סייעת.
נעמה קציר: חל"ת, או שיש להן העסקה, אין לי מושג.
יוסף ג'בארין: נמצא איתנו מנכ"ל משרד הרווחה מר קפלן?
יוסף ג'בארין: הוא רצה להתייחס ספציפית לנושא הזה.
אביגדור קפלן: כן.
אביגדור קפלן: אני אתכם.
אביגדור קפלן: לגבי הילדים האלרגניים, אני חושב שמה שאמר השר, הוא מיצה את העמדה שלנו, אני חושב שאנחנו עושים כל מאמץ עם האוצר להגיע לאיזו שהיא הבנה גם פרוצדורלית וגם תקציבית.
אביגדור קפלן: המשרד לא יכול לקחת על עצמו את האחריות לכך, הוא לא יכול להפלות בין ילדים, לתת לילדים מסוג אחד כן את השעתיים ולילדים מסוג אחר לא לתת את השעתיים.
אביגדור קפלן: אני מקווה שהדיונים שלנו עם אגף התקציבים שמתמשכים ומתקיימים, בכל זאת יניבו פרי והם ישתכנעו להעמיד לנו את התקציב ונוכל לצאת לדרך ולאשר את הסייעות לאותם ילדים שסובלים מאלרגיה מסכנת חיים.
אביגדור קפלן: אני חושב שהם זכאים לשעתיים האלה, לסייעות הללו ואין ויכוח בינינו לבין ההורים, אלא צריכים למצוא את המקורות התקציביים ולעשות את זה בפרוצדורה הכי מהירה והכי יעילה שרק אפשר.
יוסף ג'בארין: איפה זה תקוע?
יוסף ג'בארין: אנחנו תיכף נשמע את נציג האוצר.
יוסף ג'בארין: זה תקוע שם בינתיים, האישור?
יוסף ג'בארין: באיזה סכום מדובר?
אביגדור קפלן: אנחנו לא יודעים, בשנים קודמות זה היה סביב ה-10 מיליון אבל זה הולך וגדל.
אביגדור קפלן: בעבר, כדי שאמא תקבל את השעתיים סיוע היא הייתה צריכה להירשם, אם היא לא לקוחת רווחה, היא הייתה בכל זאת צריכה להירשם באגף רווחה ברשות המקומית ששם היא נמצאת.
אביגדור קפלן: זה לא מתקבל על הדעת, כי היא לא לקוחת רווחה, היא צריכה לקבל את זה בצורה ישירה.
אביגדור קפלן: חוץ מזה מרכז השלטון המקומי לא היה מוכן לטפל בכאלה שחוק פעוטות בסיכון לא חל עליהם אלא רק אלה שחק עליהם חוק פעוטות בסיכון.
אביגדור קפלן: זה נמצא באוצר, האוצר צריך להעמיד את התקציב, כמו שהוא מעמיד לרשות משרד החינוך ובמשרד החינוך נותנים את הסייעות הללו, ואין הגבלת תקציב.
אביגדור קפלן: ככל שיש ילדים שסובלים מאלרגיה מסכנת חיים, אז מעמידים את המכסות בהתאם לילדים.
אביגדור קפלן: התקציב הוא תוצאתי, המשרד לא לוקח על עצמו את האחריות שהוא יכסה ממקורות אחרים את מה שיחסר לו עבור הילדים שסובלים מאלרגיה.
אביגדור קפלן: אנחנו לא יכולים לתעדף, לבוא ולהגיד 'נקפח הורים אחרים או לקוחות אחרים של משרד העבודה והרווחה על חשבון זה שנממן את הילדים האלרגניים'.
אביגדור קפלן: האוצר צריך להעמיד את המקור התקציבי הספציפי בסוגיה הזו, אני חושב שזה לא מקור תקציבי בעייתי או גדול מדי, אלא אני חושב שהוא סביר, אפשר להעמיד את הסכום בצורה סבירה, אבל הוא לא יכול להטיל עלינו את האחריות שאכן עם יתגלו יותר ילדים שסובלים מאלרגיה וכתוצאה מכך יצטרכו לממן יותר כסף, שהמשרד ייקח על עצמו את האחריות וייהפך לחברת ביטוח.
אביגדור קפלן: המשרד הוא לא חברת ביטוח והוא לא יכול לקחת על עצמו את האחריות לכך.
יוסף ג'בארין: רק לסבר את האוזן, אני מבין את העמדה שלא צריך להפלות, בצדק כמובן, בין ילד לילד.
יוסף ג'בארין: מה שיעור הילדים בתוך ה-650 שהם חלק משירותי הרווחה?
נעמה קציר: בודדים.
נעמה קציר: אולי על כף יד אחת.
איציק שמולי: 10%.
אביגדור קפלן: יש את אלה שחל עליהם חוק פעוטות בסיכון, בין 60-100 ילדים חל עליהם חוק פעוטות בסיכון.
אביגדור קפלן: כל היתר הם לא כאלה.
יוסף ג'בארין: אז בעצם גם שם זה לא היה פותר את הבעיה בכלל בעניין הזה.
נעמה קציר: וגם נשאלת השאלה, סליחה שאני מתפרצת, אבל עם כל הכבוד, למה אנחנו עושים את הדיונים האלה מאוגוסט לאוגוסט?
נעמה קציר: מה קרה בכל יתר החודשים?
נעמה קציר: אז נכון שהשר הוא חדש בתפקידו ואני מאחלת לו בהצלחה, אני גם מעריכה אותו ברמה אישית, אבל עם כל הכבוד, וואלה, משרד הרווחה, גורמי המקצוע, כל הגורמים המקצועיים, סליחה, אנחנו מדברים על הדבר הזה כל שנה.
נעמה קציר: בבקשה, תפתרו את הדבר הזה.
נעמה קציר: אתם חושבים שלנו נעים ללכת לרווחה ולפתוח תיק ברווחה בשביל סייעת רפואית לילד?
נעמה קציר: אנחנו מבקשים לפתור את זה כבר שנים, אז בואו נפתור את זה, אבל בואו עכשיו, בשניה לפני שמתחילה השנה, בואו לא נעשה עכשיו דברים שהם שינוי סדרי עולם.
נעמה קציר: תנו לנו קודם כל את מה שצריך כדי לפתוח את השנה, אחרי זה תהפכו את העולמות.
נעמה קציר: רק אל תתנו לנו עוד פעם לחזור לפה באוגוסט הבא.
יוסף ג'בארין: אני מבין שהייתה פניה גם לבג"צ בשנה האחרונה או בשנתיים האחרונות?
נעמה קציר: הייתה פניה לבג"צ לפני שנתיים בעתירה שהגשנו על רקע העובדה שלא היו מוציאים את האלרגניים מהמעונות, ואז הילדים שהיו שוהים במעונות היום היו בסביבה שהיא לא בטוחה עבורם, ולכן ביקשנו מבג"צ שיורה למשרד הרווחה, כי המעונות אצלו, להפוך את ההמלצות, היו המלצות של ועדה בין משרדית, להפוך אותן להנחיות.
נעמה קציר: ואכן בג"צ הכריע שההמלצות יהפכו להנחיות וכולם היו מרוצים, אבל לא היה בג"צ שהתייחס לנושא של הסייעות.
נעמה קציר: הוא התייחס רק לנושא של כללים ושל התנהלות ביום יום בתוך המסגרת החינוכית.
יוסף ג'בארין: נציג משרד האוצר.
יוסף ג'בארין: אני חושב שזה אולי באמת חשוב לשמוע אותו.
יוסף ג'בארין: כבוד המנכ"ל רצית להוסיף דברים?
אביגדור קפלן: לא.
אביגדור קפלן: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שאתה נשאר איתנו כי בטח יתעוררו סוגיות.
אביגדור קפלן: אני נשאר.
יוסף ג'בארין: אביעד שוורץ בבקשה.
אביעד שוורץ: אתם יכולים להעביר לאסף וסרצוק את זכות הדיבור?
יוסף ג'בארין: אסף, אתה ליווית את הדיון?
אסף וסרצוק: תודה.
אסף וסרצוק: כן.
אסף וסרצוק: היינו עד עכשיו בדיון אני ואביעד, שמענו את כל הדברים.
יוסף ג'בארין: כבוד השר גם התייחס לנושאים, גם סוגיית פתיחת השנה ומתווה השיפוי, סוגיית ההסתגלות אולי היא פחות בענייני תקציב אבל נשמח שתתייחס אליה וכמובן הסוגיה האחרונה של פעוטות אלרגיים, שאני מקווה שתוכל גם לבשר שהסוגיה פתורה.
אסף וסרצוק: אני אתייחס לכל הדברים ואם יש משהו ששכחתי או שאתם רוצים שנרחיב, אנחנו כמובן נשמח.
אסף וסרצוק: אני אתחיל ואגיד, הקשבתי לדברים של השר בתחילת הוועדה, קצת צר לי על האופן שבו הדברים נאמרו ואני אסביר.
אסף וסרצוק: אנחנו לא מתנגדים לשום דבר, אנחנו גם רוצים את טובת הילד - - -
קארין אלהרר: מעולה, אז תעבירו את הכסף.
אסף וסרצוק: רגע, אם לא הייתה בעיה של כסף אז לא היינו צריכים לדבר, נכון?
אסף וסרצוק: אז אפשר לתת לכולם את כל מה שהם רוצים ונגמר הסיפור.
קארין אלהרר: יש לכם כסף.
קארין אלהרר: השאלה איך.
אסף וסרצוק: אז תנו לי להגיד הכל, אני אתייחס לכל מה שתגידו.
אסף וסרצוק: תאמינו לי.
אסף וסרצוק: אני חוזר ואומר, אנחנו לא גורמי מקצוע, יש לנו את עמדתנו, אנחנו מנהלים את השיח הזה עם משרד הרווחה, אני חושב שהסוגיה של דברים שהעליתם פה כמו פיקוח וכדומה צריך לדון עליהם כשדנים סביב נושא תקנות הפיקוח.
אסף וסרצוק: הן סוגיות מורכבות, צריך לדון עליהם, אני שם את זה בצד.
אסף וסרצוק: אנחנו לא גורמי מקצוע, כולנו רוצים את טובת הילד.
אסף וסרצוק: אבל שוב אני חוזר ואומר, יש כאן סוגיות תקציביות ובסוף יש ממשלה, אני אתייחס לכל אחד מהדברים, הממשלה יכולה להחליט מה שנראה לה לנכון, אבל במסגרת זה שהיא צריכה לקבל את ההחלטות וזה יכול להיות או במסגרת החלטות של משרד הרווחה או במסגרת החלטות ממשלה, אבל להמציא דברים יש מאין, את זה אנחנו לא יכולים.
אסף וסרצוק: עכשיו אני אשמח להתייחס לדברים בפירוט.
אסף וסרצוק: קודם כל אני רוצה להתייחס לטענת המעונות.
אסף וסרצוק: וגם ראיתי את הדברים שהם הוציאו, ונמצאים פה אנשים שאנחנו איתם בקשר שוטף.
אסף וסרצוק: קודם כל אגיד שאנחנו נמצאים בקשר שוטף עם המעונות, נערכו עד עתה כמה דיונים, במהלך השבוע הקרוב ייערכו עוד כמה דיונים בנושא ואני מאוד מקווה שנצליח להגיע להסכמות - - -
קארין אלהרר: מה, לא תתנו תשובה לפני ה-1 לספטמבר?
אסף וסרצוק: - - - אם כן מצוין, אם לא יש לנו גם את השבוע הבא, אנחנו שוב מאוד מקווים שנצליח להגיע, אני לא רואה סיבה שהשנה לא תיפתח, ואני גם תיכף אסביר למה.
אסף וסרצוק: דבר ראשון, לגבי הגל הראשון, הגענו לסיכום עם המעונות שבעצם אומר, הם היו הרי סגורים מה-15 במארס עד ה-10 במאי, ב-10 במאי התחילו לפעול הגיל הרך, אני מזכיר, בהתחלה ב-10 במאי התחילו לפעול במתכונת של 17 ילדים, בקפסולות, וכעבור שבוע ב-17 במאי בוטלו הקפסולות וחזרו לעבוד בתצורה רגילה, בלי מגבלה.
אסף וסרצוק: אנחנו הגענו איתם להסכמה לגבי התקופה שהם היו סגורים, מה-15 במארס עד ה-10 במאי, שבה הם מקבלים 700 שקל עבור כל ילד ששהה במעון, שלכל הדעות זה היה סכום גבוה בהרבה ממה שהיה צריך להיות בהתאם לצרכים שלהם, מכיוון שהבנו שם מכל מיני סיבות שונות ומגוונות שא.
אסף וסרצוק: יש שוני מאוד גדול בין המעונות, כלומר בין ארגון לארגון יש שוני מאוד גדול ואי אפשר לקלוע בדיוק לכל אחד והמאפיינים שלו, והדבר השני הוא שרצינו לייצר למעונות קצת יותר גמישות בחזרה.
אסף וסרצוק: בנוסף, סיכמנו איתם על כך שבעבור כל חודש שבו יש לנו את המתווה של הקפסולות, יינתנו 600 שקלים עבור כל ילד.
אסף וסרצוק: ומאיפה נובעים ה-600 שקלים?
אסף וסרצוק: במעון אמורים להיות בערך 24 ילדים בכיתה.
אסף וסרצוק: במעון בדרך כלל יש שלוש כיתות.
אסף וסרצוק: הפער בין 17 ילדים ל-24 ילדים יוצר מצב שיש 7 ילדים, זה בערך יוצא 70% תפוסה, כלומר שעבור 30% תפוסה בערך המעון לא מקבל תשלום, חלק מההוצאות הן הוצאות משתנות שהם יכולים לחסוך אבל חלק הן הוצאות קבועות, כמו כמות המטפלות, שכירות, ארנונה, דברים כאלה.
אסף וסרצוק: כל מעון וה- - - שלו.
אסף וסרצוק: וההוצאות הקבועות נשארות.
אסף וסרצוק: לכן באנו ואמרנו שאנחנו מתמחרים את זה, עשינו שיח עם המעונות, הגענו לחישוב שמדובר ב-600 שקלים לילד.
אסף וסרצוק: בחודש מאי, אני רוצה להזכיר, שוב, פתחו ב-10 במאי, ונתנו את ה-600 שקלים עבור כל החודש.
אסף וסרצוק: זאת אומרת שעבור 1/3 חודש שבו לא הייתה פעילות, ה-600 שקלים התקבלו, ואני מזכיר שב-17 במאי הייתה חזרה שבה בעצם בוטלו הקפסולות.
אסף וסרצוק: טענת המעונות אומרת שלא כולם חזרו ל-100%, לא ישר כל ההורים חזרו, ועדיין יש פערים וכן הלאה, בסדר גמור, אבל ה-600 שקלים ניתנו בעבור כל החודש.
אסף וסרצוק: בחודש יוני אמרנו 'חברים, אנחנו נתנו את זה בעבור קפסולות של 17 ילדים, חודש מאי נתנו בעצם עבור 75% מהחודש, נתנו את זה בעצם בלי מגבלה, על אף שכביכול לא היה צורך לתת, אבל נתנו את זה בהסכמה אתכם, חודש יוני זה כבר לא צריך להיות משולם.
אסף וסרצוק: אז זה לא אי עמידה בסיכומים, כך בדיוק הסיכום נוצר, אני מבין שהמעונות מעוניינים בסכום הזה והם מדברים איתנו עכשיו.
אסף וסרצוק: אבל להגיד שלא עמדנו בסיכומים, ולכן גם צר לי שהדברים נאמרו בצורה כזאת על ידי השר, מכיוון שזה פשוט לא נכון.
אסף וסרצוק: לגבי הגל השני, העלו המעונות מספר טענות.
אסף וסרצוק: צריך להגיד עוד פעם, הטענות הן שונות ומגוונות ואנחנו מנהלים איתם שיח לגביהן.
אסף וסרצוק: אני כן צריך להגיד שהתחלנו עם דרישה כזאת, יחסית מאוד גבוהה, אנחנו היום בדרישה יותר נמוכה בעקבות השיח וזה שאנחנו מתקדמים, שוב, אני מאוד מקווה שנצליח להגיע להבנות.
אסף וסרצוק: אם נצליח – נהדר, אם לא נצליח, זה המצב, אני מניח שבסוף זה יתכנס - - -
קארין אלהרר: אני לא רוצה להיות בוטה, - - -
יוסף ג'בארין: אבל אסף אנחנו - - -
אסף וסרצוק: תנו לי לסיים ואני אענה על הכל, אני מבטיח.
אסף וסרצוק: רק תנו לי לסיים.
אסף וסרצוק: דבר אחרון שאגיד לגבי הסוגיה עם המעונות, המעונות מאיימים בלא לפתוח את השנה, זאת כמובן זכותם.
אסף וסרצוק: שוב, אנחנו מדברים עם חלק מהמעונות, לא עם כולם, זה טבע הדברים, אבל הם מאיימים לא לפתוח את השנה.
אסף וסרצוק: חשוב להגיד שיש טענות שהם מעלים שבעינינו הן מאוד מוצדקות ואנחנו באמת מנסים למצוא להן פתרון, יש טענות שאנחנו חושבים שהן פחות אבל שוב, זה טבעו של משא ומתן.
אסף וסרצוק: אני לא רואה שום סיבה שלא ייפתח בכל מקרה ב-1.9.
אסף וסרצוק: גם בהנחה ולא נגיע להסכמות אפשר להמשיך ולדבר.
אסף וסרצוק: זאת החלטה של המעונות.
אסף וסרצוק: אתם יכולים לבוא בטענות אוצר ולהגיד 'אתם לא נותנים', בסוף אנחנו גם שומרים על הקופה הציבורית שהיא של כולם, וככל שנותנים יותר במקום אחד אין במקום אחר, ואנחנו מנהלים שיח.
אסף וסרצוק: שוב, אני באמת מקווה שנגיע להסכמות.
אסף וסרצוק: אבל אם לא, אין שום סיבה בעולם שהמעונות לא ייפתחו ב-1.9 כי יש להם את הכלים.
אסף וסרצוק: יש את הכלים.
קארין אלהרר: יש להם את הכלים אין להם את הכסף.
יוסף ג'בארין: אסף, אם אתה אומר שלפחו מהפרספקטיבה שלך הם כבר ירדו לפחות במונחים שלך, מהדרישות הגבוהות ועכשיו אתה רואה שהדרישות בהחלט סבירות - - -
אסף וסרצוק: לא, אבל עדיין יש פער מאוד גדול.
אסף וסרצוק: אנחנו עדיין יושבים ומדברים ויכול להיות שנגיע להבנות ויכול להיות שלא.
אסף וסרצוק: אנחנו עושים מאמצים כנים משני הצדדים בעיני, לשבת ולדבר, אנחנו מכירים, הכל נעשה גם ברוח טובה, למרות שמתדרכים נגדנו כל יום, הכל נעשה ברוח טובה, אנחנו יושבים ומדברים ואני בהחלט מקווה שנגיע.
אסף וסרצוק: המטרה היא שנגיע להסכמות.
אסף וסרצוק: אם לא נגיע להסכמות, אז לא, אבל אני מאוד מקווה שכן.
אסף וסרצוק: בכל מקרה אני אומר, להחזיק את ה-1.9 כבן ערובה, זו החלטה לא שלנו, של המעונות.
אסף וסרצוק: אתם יכולים גם לבוא אליהם בטענות, ולהגיד להם 'חברים, אנחנו בכל מקרה - - -כך שלא משנה מה, ב-1.9 תפתחו כדי שלא יהיה מצב שהורים לא יוכלו לשים את ילדיהם במעון בגלל שיש לכם כרגע זה', ואנחנו מאוד חושבים שזה גם, אפשר לבוא תמיד בטענות רק למשרד האוצר זה בסדר, אפשר גם לבוא ולדרוש הוגנות מכל הצדדים.
יוסף ג'בארין: אסף, אני לא מסכים איתך לגבי להחזיק את ה-1.9 כבן ערובה, כולנו מכירים את המשבר הכלכלי הקשה, כולנו גם הורים לילדים ואנחנו גם יודעים שהרבה הורים בחרו לא לשלוח את הילדים, לא שילמו את שכר הלימוד ולכן יש כאן סכנת קריסה.
יוסף ג'בארין: הם לא יכולים לתפקד.
אסף וסרצוק: אז רגע נשים את הדברים, כרגע, ונמצאים פה אנשי משרד הרווחה וזרוע העבודה - - -
יוסף ג'בארין: יש תקלה אצל אסף.
יוסף ג'בארין: אנחנו לא הצלחנו לשמוע אותך בדברים האחרונים.
קארין אלהרר: אדוני היו"ר אני חייבת לומר - - - משפטים לא נאמר כלום.
קארין אלהרר: אני לא הבנתי את התשובה.
קארין אלהרר: אני שמעתי הרבה פעמים '600 שקל'.
קארין אלהרר: מ-600 שקל לא ניבנה.
איציק שמולי: אדוני היו"ר, אני רוצה להגיד משפט אחד ואני חייב לצאת לדיון נוסף בוועדת הרווחה.
איציק שמולי: אני רוצה לחדד לפני שאסף יחזור את המחלוקת על הילדים עם האלרגיות.
איציק שמולי: מה בעצם שורש המחלוקת?
איציק שמולי: הזכאות היא זכאות מתוקף המצב הבריאותי, זה ברור.
איציק שמולי: מה היה עד היום?
איציק שמולי: כפי שנאמר מקודם על ידי נציגת ההורים, מבחינה תפעולית כדי לקבל את הזכאות, ההורים באיזה שהוא אופן מביש ומעוות שהמדינה כפתה עליהם נאלצו ללכת ללשכת הרווחה, להירשם, לרשום את הילדים שלהם כילדי רווחה על מנת שהם יוכלו לקבל את הזכאות.
איציק שמולי: בעקבות הסירוב של הרשויות המקומיות להמשיך עם הדבר הזה, סליחה, להפסיק עם הישראבלוף הזה, אז עכשיו צריך לשנות את כל המנגנון ובעצם אין רישום "פיקטיבי" לרווחה.
איציק שמולי: אז מה בא האוצר ואומר?
איציק שמולי: הוא אומר 'אתם חברים יקרים, משרד הרווחה, תתעסקו בבעיות שלכם.
איציק שמולי: מי שרשום ברווחה – תנו לו, ומי שלא – לא' ואנחנו לא מוכנים, זה אמרנו.
איציק שמולי: לגבי שאר הילדים - - -
אסף וסרצוק: אתם לא רוצים שנתייחס?
יוסף ג'בארין: לא, השר צריך לצאת עוד מעט אז אנחנו מיד חוזרים אליך.
איציק שמולי: אני מסיים עוד חצי דקה.
איציק שמולי: לגבי שאר הילדים אומרים לנו 'או שהם לא יקבלו או שתיקחו אתם, משרד הרווחה, את החשיפה עליכם'.
איציק שמולי: אנחנו נמצאים בתקופה שבה יש לנו גידול בקשישים בודדים, בילדים ונוער בסיכון, באלימות במשפחה.
איציק שמולי: ואני מזכיר לכם את השורש.
איציק שמולי: הזכאות של הילדים מגיעה מתוקף המצב הבריאותי שלהם.
איציק שמולי: לא מכח זה שחלקם ילדי רווחה.
איציק שמולי: ואני אגיד עוד משהו שאמר המנכ"ל.
איציק שמולי: במערכת החינוך, משרד האוצר לא שואל שאלות.
איציק שמולי: הוא נותן שם סייעת לא לשעתיים, הוא נותן שם סייעת ליום שלם.
איציק שמולי: ואני שואל את עצמי שאלה פשוטה, למה לא נוצרה בעיה במערכת החינוך?
איציק שמולי: לא יודע.
איציק שמולי: אולי מסיבות פוליטיות, אולי סיבות אחרות.
נעמה קציר: לא, זו שנה ראשונה שאין בעיה במשרד החינוך.
נעמה קציר: כל שנה אנחנו גם - - -
יוסף ג'בארין: לא, הכוונה נעמה ברגע שבגיל 3 אז אין בעיה.
יוסף ג'בארין: אז מבחינתך כבוד השר, מה המשרד מציע?
יוסף ג'בארין: האוצר מציעים משהו?
קארין אלהרר: לא הבנתי מה הפתרונות?
קארין אלהרר: הבנתי מה הבעיות.
קארין אלהרר: ידעתי אותן קודם.
איציק שמולי: הכדור במגרש של האוצר.
איציק שמולי: האוצר צריך להציע לנו פתרון מה לעשות.
איציק שמולי: אנחנו לא יכולים להגיד שחלק מהילדים יקבלו וחלק לא, ואנחנו לא יכולים להיות במצב שבו הזכאות היא בכלל לא זכאות רווחה, היא זכאות בריאות, ואנחנו ניקח כסף מפעוטות בסיכון וילדים בסיכון וקשישים בודדים ואלימות במשפחה, ונעביר את זה.
איציק שמולי: גם כשאין תקציב אנחנו גם דה-פקטו לא יכולים לעשות את זה, גם אם היינו רוצים.
אנדרי קוז'ינוב: כבוד השר, לפני שאתה יוצא, אני העליתי שתי סוגיות שלא התייחסת אליהן אפילו לא במילה.
אנדרי קוז'ינוב: אז אשמח אם תוכל אפילו בחצי דקה להתייחס לזה.
אנדרי קוז'ינוב: לגבי המפעל החיוני והסיפור של תשלומי ההורים והגנים אל מול משרד המשפטים אם ייסגרו המעונות.
איציק שמולי: חבר הכנסת, לגבי המפעל החיוני אני אצטרך לבחון את זה, אני לא בטוח שאני ער לכל המשמעויות.
איציק שמולי: לגבי התקופה של הבידוד, לגבי העובדים, אתם יודעים שהוגש בג"צ ולדעתי גם הייתה אמירה או פסיקה של בג"צ שצריך להגיע להסדר חדש, שהעמדה שלנו שכן צריך לתת שיפוי למעסיקים בגין התשלום לעובדים, לגבי ההורים – אנחנו בבחינה, אמיר יוכל לפרט בפניכם.
איציק שמולי: אגב, זה לא כזה מספר גדול אצלנו במסגרות המסובסדות, של מספר המעונות שנכנסו - - -
אנדרי קוז'ינוב: ובפרטיות?
אנדרי קוז'ינוב: בפרטיות זה הבעיה.
אנדרי קוז'ינוב: במסובסדות פחות.
איציק שמולי: אמיר יוכל להתייחס לזה.
איציק שמולי: הוא יותר מוכן.
איציק שמולי: אני מבטיח לך שנבחן את הסוגיה הזאת.
יוסף ג'בארין: תודה רבה כבוד השר.
יוסף ג'בארין: אנחנו מסכמים שביום רביעי - - -אמיר מציג את התקנות?
איציק שמולי: זו ההתחייבות שלנו.
יוסף ג'בארין: ניתן לאסף להמשיך את דבריו.
אסף וסרצוק: אני אעשה את זה בקצרה.
אסף וסרצוק: אני אשמח להמשיך להתייחס.
אסף וסרצוק: אני רק אומר לגבי המעונות, רק לסגור את הנקודה הזאת, שוב, אנחנו נעשה את מירב המאמצים כדי להגיע להבנות.
אסף וסרצוק: ככל שלא יצלח, אנחנו סבורים שעדיין אפשר לפתוח את השנה ב-1 לספטמבר, וזאת החלטה של המעונות, וגם לטעמנו הוועדה יכולה לבוא ולדרוש זאת מהמעונות, אין סיבה שלא נמשיך לנהל אחר כך.
אסף וסרצוק: דרך אגב, אפשר גם אם ירצו להשבית בהמשך.
קארין אלהרר: הוא מנהל עכשיו את עולם ההשבתה.
אסף וסרצוק: אבל לבוא ולהחזיק את ההורים כבני ערובה ב-1.9, זה עניין של החלטה לא שלנו.
יוסף ג'בארין: מתי הישיבה הבאה שלכם?
אסף וסרצוק: אנחנו קובעים להמשך השבוע, זה יהיה או ביום רביעי או ביום חמישי.
אסף וסרצוק: אנחנו עוד קובעים, עוד צריכים לעשות כמה הכנות פנימיות, אבל עד יום חמישי נשב בהרחבה ואני מקווה שנצליח להבנות.
קארין אלהרר: באמת, אין לי מה להגיד.
קארין אלהרר: אסף, אני חייבת להגיד לך - - -
נעמי מורנו: אני חושבת שרוב הדברים כבר נאמרו והנתונים ניתנו.
אסף וסרצוק: אבל שניה , זה קצת לא הוגן, כי נעמי כשאת דיברת הקשבתי קשב רב ולא הסכמתי לכל מילה, ישבתי בשקט וחיכיתי להגיב.
אסף וסרצוק: אתם אומרים פה הרבה דברים שהם לא נכונים, אני לא תוקף במקום.
יוסף ג'בארין: אני אתן לך להגיב.
יוסף ג'בארין: תמשיך.
קארין אלהרר: סיימת על המימון של המעונות?
קארין אלהרר: שנמצא במשא ומתן.
קארין אלהרר: אני חייבת להגיד לך, דיברת הרבה על ה-600 שקל שהיה בחודש מאי.
קארין אלהרר: אבל אני לא הבנתי איך אתה חושב שעל אותם 600 שקלים אתה יכול לבנות את כל המענה והפתרונות.
אסף וסרצוק: מענה ופתרונות מה?
אסף וסרצוק: אני לא מדבר על 600 שקלים יותר.
אסף וסרצוק: היה חישוב שנעשה בהסכמה איתם, עם המעונות, של 600 שקלים לחודש שיכסה על הפער בין 17 ילדים לבין המצב המלא.
קארין אלהרר: אבל זה פתרון למתי?
אסף וסרצוק: רגע, בואי נזכיר שאת השנה הנוכחית פותחים בלי קפסולות, בלי כלום.
אסף וסרצוק: הטענות שמעלים המעונות הן כדוגמה שיכול להיות מעון בבידוד.
אסף וסרצוק: מובן.
אסף וסרצוק: הם טוענים שכמות הילדים תפחת, הנושא הזה בבדיקה.