GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עלי בולבול: אין לי ספק גם שמנהלי המדורים של הנוער עושים עבודה מאוד אדירה למען הילדים האלה וזה נחוץ להם למסגר אותם במסגרות האלה ולהטמיע בהם ערכים והדרכה נכונה וטיפוח כשרונות כי זה מהווה את החסם המרכזי כדי למנוע את הידרדרות הילדים האלה לדברים חמורים יותר כמו סמים ופשע וכל הדברים האלה.
עלי בולבול: ה-60 מיליון שדיברו עליהם שנגנזו, כאילו זה בגלל הקורונה, אבל אם ניזכר ונחזור לשנת 2017 גם שם נגנזו 60 מיליון שקל ושם היה הנימוק על ידי חברנו עבדאללה חטיב של חוסר תכנית אב, התקציב אושר לפני שהייתה תכנית, חוסר תשתיות במגזר הערבי בערים וברשויות המקומיות.
עלי בולבול: אני אומר היום אין עיר, אין כפר ערבי שאין בו מתנ"ס, שאין בו נוער העובד, שאין בו מועדון צעירים ומחלקות נוער ברשויות.
עלי בולבול: אני חושב שמאז 2017 עד היום לא רואים שום תוספת תקציבית למימון החינוך המשלים, החינוך הבלתי פורמלי בינתיים, בהתאם לסדר גודל הילודה ומספר התלמידים שהתווספו משנת 2017 עד שנת 2020.
עלי בולבול: לכן צריך פשוט לבקש תוספת ולראות בזה כזכות ולא נדבות למגזר הערבי.
עלי בולבול: המגזר הערבי מאוד רציני מאוד נחוץ לו הדברים האלה, ובנוסף לתקציבים גם צריך לדאוג לבניינים כי אתה תמצא בנוער העובד או במתנ"ס או בכל מקום אחר בסך הכל איזה שהוא מרחב קטן שאפשר להכיל בו 20, 25 ילדים וככה אורגינל מוקצה למדריך לא מעבר ל-25 תלמיד או נער או נערה ולכן צריך פשוט לרשויות גם ללחוץ לקבל תקציבים יותר ולהקים את הבניינים האלה, צריך להכפיל.
עלי בולבול: בינתיים כל המערך הזה מקבל כמעט 30% מהתלמידים והנערים והנערות שנמצאים במגזר הערבי.
עלי בולבול: פשוט צריך להכפיל עוד כוח אדם ועוד הכשרת כוח אדם על מנת שהעניינים יתאימו מאוד לגבי התקציבים ולגבי בניינים ולגבי פעילויות שנמצאים בשטח.
עלי בולבול: זה מנגנון מאוד חשוב כיוון שזה ממש מעביר את הילד מהקופסה שנקראת בית ספר למרחב יותר שמתחיל הילד הזה להביע את הדעות שלו יותר, להרגיש את הסביבה שלו יותר, להרגיש אויר - - - מעבר לזה גם באופן ארצי ושם גם מגלים כל מיני כשרונות ויכולים למיין וזה ממש אפשר לסמוך על המדריכים המוכשרים ששם אפשר למיין כל אחד ואחד במסגרת הפעילות, באמצעות הפעילות שהם עושים לאן נטיית כל אחד מבחינת כשרון ואפשר גם לטפח אותם.
עלי בולבול: כולי תקווה שהאחראים על מדורי הנוער והצעירים ברשויות במידה וכל תקלה שנוצרת בעניין התקציבים או בחוסר כלים ומשאבים על מנת לבצע את הפעילות שלהם, אנחנו נשמח גם להשתתף ולשתף פעולה יחד על מנת שגם אנחנו נפנה בתורנו כמנהיגות הורים ארצית על מנת לעזור לכם לקדם את העניינים וליישם את כל הפעילות הזאת בשטח בהצלחה בהתאם לכל הנתונים שאתם מציגים עם כל התקציבים שכבוד חברי הכנסת במשותפת עושים עבודת נמלים ועשייה אדירה על מנת להשיג את התקציבים האלה ולהעביר אותם לרשויות.
עלי בולבול: עוד פעם, ה-60 מיליון זה היה בשנת 2017 נגנזו ועוד פעם נגנז מסיבת הקורונה עוד 60 מיליון שקל.
עלי בולבול: כל הכספים האלה שנשארו בעיריות, אני מבקש אדוני היו"ר, לפחות שתפעלו על מנת להסב, אם כבר לא יכולים להשקיע את זה בפעילות החינוכית בלתי פורמלית בקרב הנערים והנערות והילדים, להסב את הכספים האלה לכיוונים אחרים שהם ממש לטובת הילדים בכל מיני פעילויות אם זה בבתי הספר ובמועדונים - - -
יוסף ג'בארין: היה לנו דיון חשוב ובאמת נגענו בסוגיות העיקריות אז בהחלט אפשר לסכם ואני אתחיל ואומר קודם כל שהוועדה מברכת על חידוש התכנית והקריאה שלנו הן למשרד החינוך והן למשרד האוצר לאפשר פרסום הקול קורא בימים הקרובים בהתחשב בעיכוב של כמה חודשים, זאת כדי להבטיח חזרה תקינה של פעילויות תכנית אתגרים בהקדם האפשרי.
יוסף ג'בארין: אפשר רק לשמוח על כך שכ-25%-30% מהתלמידים הערבים בשכבת הגיל של בין ד'-י"ב זוכה להשתתף בתוך התכניות אבל הוועדה בהחלט קוראת להרחיב את תכנית אתגרים כדי להקיף שיעור גדול יותר של תלמידים וילדים ערבים, כמובן שזה יהיה אפשרי על ידי הגדלת התקציבים והמשאבים של התכנית.
יוסף ג'בארין: יש התייחסות אפילו לשם של החינוך הבלתי פורמלי, שם שיכול ללמד אולי על חינוך שהוא פריבילגי, אני גם מסכים שהשם הזה מטעה ומדובר כאן בחלק אינטגרלי מהחינוך והחינוך המשלים.
יוסף ג'בארין: הוועדה מברכת גם על ההישגים של התכנית שמצליחה להוכיח את עצמה כמובילת שינוי בקרב התלמידים, שינוי בתרבות הפנאי של התלמידים בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: הדבר נחוץ ביותר דווקא כי אנחנו עדים להתגברות תופעת האלימות והנוער בסיכון ואין לנו ספק שתכנית אתגרים היא תכנית חיונית להתמודדות גם עם התופעות הללו.
יוסף ג'בארין: הוועדה קובעת לפי מה שהיא שמעה מהשטח ומנציגי הרשויות המקומיות שהביקורת החשבונאית שמתנהלת על התכנית יש בה משום ניסיון להערים קשיים על קבלת השירות, היא גורמת להקטנת התקציב לרשויות ולכן הוועדה קוראת להסתפק בביקורת השגרתית שבכל מקרה קיימת, של המשרדים על התנהלות הרשויות המקומיות ולכן קוראת לא להוסיף עד קשיים על הפעלת התכנית והניהול שלה.
יוסף ג'בארין: הוועדה גם קוראת לאמץ את הדרישה של השטח לראות בתקציב כתקציב קבוע בכל שנה שלא יהיה צורך עוד פעם כמו בשנה הזו למקד מאמצים כדי שהתכנית תימשך, פשוט זה עיכוב רב, זה גם פוגע בהתנהלות התקינה של התכניות.
יוסף ג'בארין: לכן אנחנו מקווים שאחרי השנה הזו יהיה אפשר למצוא מנגנון שיבטיח חידוש התכנית באופן אוטומטי בלי המאמצים שמושקעים כל שנה לקראת השנה החדשה.
יוסף ג'בארין: הוועדה קוראת לשלב את ראשי הרשויות המקומיות הערביות, את מנהלי מחלקות הנוער בצורת ניצול התקצוב ובסדר העדיפויות כדי להבטיח ניצול מיטבי של התקציבים.
יוסף ג'בארין: הוועדה רושמת את הצהרת אנשי משרד החינוך והאוצר שתקציבים שמקוזזים או תקציבים שיוותרו, ינוצלו במסגרת אותן תכניות ויחזרו בעצם לרשויות המקומיות הערביות כדי לקדם את מטרת התכנית.
יוסף ג'בארין: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך וממשרד האוצר לקבל את פירוט הסעיפים התקציביים של תכנית אתגרים, אותם 70 מיליון וגם אותם 60 מיליון שהבנו שבעצם עדיין התמונה לא ברורה מבחינת ההשקעה בסכומים הללו והניצול שלהם.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות לכל המשתתפים, נציגי מחלקות הנוער, נציגי הרשויות המקומיות הערביות וכל משרדי הממשלה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להודות לחבריי חברי הכנסת.
יוסף ג'בארין: אנחנו נמשיך לעקוב, ואני באופן אישי אלווה את סוגיית הפרסום של הקול הקורא כדי להבטיח שבאמת זה יקרה הכי מוקדם שאפשר, בהתחשב גם באיחור הרב שקיים.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לכולכם ובהצלחה והמשך עבודה פורייה לכולם.
יוסף ג'בארין: אני פותח את ישיבת הוועדה לזכויות הילד, היום יום רביעי, 16 בספטמבר, ישיבה שעוסקת בנושא ספרות ילדים בחברה הערבית בישראל.
יוסף ג'בארין: הישיבה הזו מוקדשת לזכרה של ד"ר חנאן ג'ראייסי-כרכבי.
יוסף ג'בארין: אנחנו נפתח את הישיבה הזו בהתייחסות למורשת של ד"ר ג'ראייסי-כרכבי, לעשייה שלה, לתרומתה בתחום של ספרות ילדים בערבית ונרחיב את הדיון לאחר מכן לנושאים ולהיבטים כלליים של ספרות ילדים בחברה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לברך את מר ראמז ג'ראייסי, ראש עיריית נצרת להרבה שנים, מהנהגת הציבור הערבי בישראל והוא גם בן זוגה ושותפה של ד"ר ג'ראייסי-כרכבי.
יוסף ג'בארין: אני מברך גם את זוהיר כרכבי, אחיה של ד"ר ג'ראייסי-כרכבי, גם מהנהגת הציבור הערבי וחבר בעיריית שפרעם.
יוסף ג'בארין: תודה רבה שהגעתם לדיון כאן.
יוסף ג'בארין: אני גם מברך ומודה לכל המשתתפים בזום.
יוסף ג'בארין: כפי שאתם יודעים, נסיבות הקורונה לא מאפשרות נוכחות פיזית בכנסת, אבל אני רואה גם שיש לנו הרבה שותפים בדיון הזה גם בזום.
יוסף ג'בארין: (אומר דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) יישר כוח לכולם, ובאמת תודה רבה על הסיוע בהכנות לדיון הזה ולישיבה הזו.
יוסף ג'בארין: הייתי רוצה שהישיבה תתנהל בערבית, אבל כפי שאתם יודעים, הפרוטוקול פה צריך להירשם גם בגלל חשיבותו לישיבות של הכנסת, על כן הישיבה תתנהל בשפה העברית, אבל זה לא מונע התייחסות, ע"י משפטים ובחלק מהזמן הנתון לדובר, לדבר בשפה הערבית.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לפתוח בכמה ציוני דרך בקורות החיים לזכרה של ד"ר חנאן כרכבי-ג'ראייסי.
יוסף ג'בארין: אני אעשה את זה בהתחלה בערבית ואחר כך בעברית.
יוסף ג'בארין: (אומר דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) ד"ר חנאן כרכבי-ג'ראייסי היא סופרת וחוקרת ומרצה חלוצה בתחום הייעוץ, החינוך וספרות הילדים, בעיקר הספרות הפלסטינית המקומית.
יוסף ג'בארין: היא התמחתה בחקר סיפור המעשייה העממי הפלסטיני, חקרה ולימדה אותו, סיפרה אותו וקיימה דיאלוג סביבו, כתבה עליו ועסקה רבות בשימורו וחידושו.
יוסף ג'בארין: חנאן נולדה בעיר שפרעם שבגליל, בשנת 1960, היא חיה וגדלה שם עד סיום לימודיה לתיכון.
יוסף ג'בארין: היא קיבלה תואר ראשון בייעוץ חינוכי ושפה וספרות אנגלית באוניברסיטת חיפה בשנת 1982, ותואר שני, בהצטיינות, בייעוץ חינוכי מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1986.
יוסף ג'בארין: בשנת 2007 קיבלה חנאן תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים על עבודת מחקר בנושא הזיקה בין עולם המעשייה הפלסטינית לבין עולמם של ילדים בנצרת, עיר ערבית פלסטינית בישראל.
יוסף ג'בארין: בשנת 1987, נישאה חנאן למהנדס ראמז ג'ראיסי, ראש העיר נצרת לשעבר, ועברה לגור בעיר נצרת שהושפעה ממנה והשפיעה עליה, עד יום פטירתה.
יוסף ג'בארין: ראמז וחנאן הביאו לעולם שלוש בנות: רע'ד, רולא ושאדן.
יוסף ג'בארין: בין השנים 94' ל-2019 עבדה ד"ר כרכבי-ג'ראייסי כמרצה וחוקרת אקדמית ומנחה סטודנטים לתואר שני בתחום ספרות הילדים והספרות העממית במכללה האקדמית הערבית לחינוך בחיפה.
יוסף ג'בארין: שם היא ייסדה בשנת 1995 את המרכז לספרות ילדים אותו ניהלה במשך מספר שנים.
יוסף ג'בארין: ד"ר כרכבי-ג'ראייסי כיהנה כראש החוג לגיל הרך במכללה למשך שלוש שנים גורליות וחשובות בתהליך ההתפתחות המקצועית והאקדמית של המכללה לקראת הזכאות להענקת תואר שני בחינוך.
יוסף ג'בארין: ד"ר כרכבי-ג'ראייסי הייתה גם פעילה פמיניסטית, חברתית ופוליטית שהשפיעה על הזירה התרבותית והאזרחית והפוליטית הפלסטינית המקומית באופן כללי, ובנצרת בייחוד.
יוסף ג'בארין: והייתה שותפה בהקמה של מוסדות אזרחיים המתמחים בשימור וחקר ספרות הילדים והפולקלור הפלסטיני ובראשם מרכז לילדים ועמותת "שאמא" לאומניות עממיות ומשלוחי יד מורשתיים.
יוסף ג'בארין: לד"ר חנאן כרכבי-ג'ראייסי פרסומים רבים בתחומי הייעוץ, ספרות ילדים וחקר הסיפור העממי הפלסטיני, ובתוך זאת מאמרים אקדמיים בערבית, עברית ואנגלית, והן ספרים.
יוסף ג'בארין: ד"ר ג'ראייסי-כרכבי הלכה לעולמה ביום 23 במאי 2020, אך השאירה לנו מורשת תרבותית ואנושית ועשייה אקדמית גדולה וחשובה ופורצת דרך בתחומי ספרות ילדים והסיפור העממי הפלסטיני, בהם עבודות שנמצאות עדיין בשלב ההוצאה לאור.
יוסף ג'בארין: יהי זכרה ברוך.
יוסף ג'בארין: בנוסח יותר מקוצר בשפה העברית, אנחנו נעלה את המסמך של קורות החיים גם לאתר שלנו, אז אפשר לקבל את כל הנוסח יחד עם כל הפרסומים באתר של הוועדה.
יוסף ג'בארין: ד"ר חנאן כרכבי-ג'ראייסי היא סופרת וחוקרת ומרצה חלוצה בתחום הייעוץ, החינוך וספרות הילדים, בעיקר הספרות הפלסטינית המקומית.
יוסף ג'בארין: שם היא ייסדה את המרכז לספרות ילדים אותו ניהלה במשך מספר שנים.
יוסף ג'בארין: ד"ר כרכבי-ג'ראייסי הייתה גם פעילה פמיניסטית ופוליטית שהשפיעה על הזירה התרבותית והאזרחית והפוליטית המקומית ובאופן כללי והייתה שותפה בהקמה של מוסדות אזרחיים המתמחים בשימור וחקר ספרות הילדים והפולקלור הפלסטיני.
יוסף ג'בארין: לד"ר חנאן כרכבי-ג'ראייסי פרסומים רבים בתחומי עיסוקה, הן מאמרים אקדמיים בשלוש השפות והן ספרים.
יוסף ג'בארין: ד"ר ג'ראייסי-כרכבי הלכה לעולמה ביום 23 במאי 2020, אך השאירה לנו מורשת תרבותית ואנושית ואקדמית גדולה וחשובה, כתיבה ומחקר רבים בתחום ספרות הילדים והסיפור העממי הפלסטיני.
יוסף ג'בארין: מורשתה ופועלה ילוו אותנו עוד שנים רבות, יהי זכרה ברוך.
יוסף ג'בארין: כפי שאמרתי, אנחנו מעלים בערבית ובעברית את קורות החיים והפרסומים למי שירצה גם להעמיק בעשייה האקדמית שלה.
יוסף ג'בארין: לגבי ספרות הילדים בערבית, אני מניח שהשותפים לדיון יסכימו איתי שספרות הילדים בחברה הערבית מתמודדת עם קשיים משמעותיים מאוד והמצב מוליד מחסור קשה בספרות ילדים בערבית, הקשיים האלה פוגעים בראש ובראשונה בילדים ובילדות ערביים, בעולמם התרבותי והרגשי וכן ברווחתם.
יוסף ג'בארין: אני שומע מהשטח, מאנשים שאני מדבר אליהם, מחוקרי הספרות, מהסופרים עצמם וכמובן גם מהורים לילדים על היעדר תקציבים ועל היעדר משאבים ממשרדי החינוך והתרבות שמונע את היצירה ואת הכתיבה באופן הראוי.
יוסף ג'בארין: אני שומע על קשיים של הוצאות הספרים בערבית, הוצאות שלפעמים רואות אולי בספרי הילדים כדבר שאינו מכניס מספיק כסף ולכן לא ממהרות להשקיע בתחום הזה.
יוסף ג'בארין: אני גם שומע על קשיים גדולים ביבוא ספרי ילדים מהעולם הערבי, העולם התרבותי והזהותי הרחב של הילדים והילדות.
יוסף ג'בארין: כל זה גם מוביל למצב שלפי נתונים שקיבלתי, נתונים עדכניים, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, שבעצם מראים באופן ברור ששיעורם של הילדים ובני הנוער הערבים שאינם קוראים בכלל גבוה באופן משמעותי מהשיעור המקביל בחברה היהודית.
יוסף ג'בארין: לכן אנחנו נרצה גם לבחון את מעמדה של ספרות הילדים בחברה הערבית ואת האתגרים שהספרות הזאת מתמודדת איתם.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שדווקא בימים האלה, שיש זמן יותר להיות בבית גם לקראת הסגר שמתקרב, ההורים ואנחנו נרצה לחפש ספרות לקרוא לילדים שלנו ואז גם נתקרב יותר ונבין יותר את עומק הקשיים הללו.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לפתוח במילות פתיחה של מר ראמז ג'ראייסי, ראש עיריית נצרת לשעבר ובן זוגה ושותפה לדרך של המנוחה ד"ר ג'ראייסי-כרכבי.
יוסף ג'בארין: תפדאל, ראמז.
ראמז ג'ראייסי: (אומר דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) בוקר טוב לכולם, אלה המשתתפים בישיבה ואלה שישתתפו באמצעות הזום.
ראמז ג'ראייסי: ראשית כל ברצוני להביע את תודתי והערכתי על היוזמה של יו"ר הוועדה ח"כ ד"ר יוסף ג'בארין, אשר דאג להכנות ולהסדיר את ענייני הישיבה הזו, המשתתפים בישיבה הזו, עמיתיי וחבריי.
ראמז ג'ראייסי: תודה לכם, תודה לכל אלה, במיוחד לד"ר יוסף ג'בארין, לכל אלה שטרחו והכינו לישיבה הזו.
ראמז ג'ראייסי: אני רואה בישיבה המיוחדת הזאת, שמוקדשת לזכרה של חנאן, מסר חשוב גם לחברה בכלל, לחברה שלנו בפרט, שאנשים שתורמים ויש להם השפעה זוכים ויזכו להערכה.
ראמז ג'ראייסי: זה מסר חברתי חשוב.
ראמז ג'ראייסי: גם המסר השני שאני רואה בחשיבות של ההתייחסות לגיל הרך במיוחד ולילדים, גם בספרות וגם בהתייחסות ממסדית מתוך הבנה עמוקה שההשקעה בגיל הצעיר, בגיל הרך, בילדי הגן, בילדים בבתי הספר, היא השקעה חשובה לטווח ארוך והיא חשובה במיוחד לאור השחיקה בערכים שמתרחשת לא רק בחברה שלנו, אלא בכלל, והחשיבות להקנות ערכים ולשמר ערכים חיוביים ולהעניק לילדים קטנים גם הזדמנות להיחשף לאותם ערכים חיוביים.
ראמז ג'ראייסי: זה כמובן חשוב להתפתחותם של אותם ילדים.
ראמז ג'ראייסי: קצת משהו אישי.
ראמז ג'ראייסי: חנאן היא אישה מיוחדת, הייתה לי הזכות לחיות ביחד איתה ולגדל משפחה יחד איתה במשך כ-30 שנה, אבל עוד לפני, היא באה ממשפחה בשפרעם, רוחי ועבלא כרכבי, משפחה שטיפחה חינוך ותרבות וגם גילתה מנהיגות מצעירותה כשהייתה בבית ספר תיכון, בפעילות של תלמידי תיכון, סטודנטים מאוחר יותר, מעורבות קהילתית ופעילות חברתית ופוליטית שיש בה חזון לשנות ולשפר בחברה הערבית.
ראמז ג'ראייסי: חנאן אישה מיוחדת, היא עשתה את הדוקטורט שהתבסס על מחקר שדה כשהייתה אם לשלוש בנות.
ראמז ג'ראייסי: זה לא דבר פשוט להגיע לירושלים, לאוניברסיטה העברית, ללמוד ולקיים ישיבות ופגישות ובסוף להגיש את התזה, את הדוקטורט למעשה שהוא בנושא אוונגרדי של חקר ההשפעה של המעשיות הפלסטיניות על ילדים, השפעה גם ערכית וגם מנטלית וגם סוציאלית, סוציולוגית ופסיכולוגית.
ראמז ג'ראייסי: כמובן זאת הייתה עבודה מיוחדת שמאוחר יותר גם כתבה עליה ופרסמה מאמרים רבים בשלוש שפות.
ראמז ג'ראייסי: אני אומר בגאווה שהיא גידלה שלוש בנות מצליחות, כל אחת בתחום שלה, בתקופה שהייתי מאוד עסוק בענייני עיריית נצרת ובפעילות ציבורית ובזכותה הן בנות מצליחות, מצליחות בכל המדדים וגם שהן בנות שמטפחות ערכים, בנות ערכיות מאוד.
ראמז ג'ראייסי: לא בכדי היא בחרה גם בעבודת המאסטר וגם בדוקטורט שלה להתייחס לנושא של הערכים ושל ההתפתחות הערכית והחשיבות להשפיע כדי להקנות ערכים חיוביים לצעירים ולנוער.
ראמז ג'ראייסי: הדבר מקבל משנה חשיבות כאשר אנחנו רואים שבחברה שלנו, וגם בחברה בכלל, העניין של שחיקה בערכים והאלימות הדוהרת היא משפיעה באופן מאוד מאוד קשה ושלילי על החברה.
ראמז ג'ראייסי: היא כתבה גם בתחום הזה של ההתמודדות עם האלימות בחברה.
ראמז ג'ראייסי: היא תרמה מאוד בתקופה שהייתי גם ראש עיריית נצרת במיוחד לחברה בעיר נצרת.
ראמז ג'ראייסי: אחד הדברים המאוד חשובים, היא יזמה באותה תקופה הכנת מעורבות, הכנת מתווה למעורבות של ילדים בבתי ספר במסגרת פרויקט נצרת 2000 שבסופו של דבר המתווה הזה הוכתר בהוצאת ספר, 'אלנאצר אלבלדי', 'נצרת עירי', שהוכנס לתוכנית הלימודים בבתי הספר לנצרת כיחידת לימודים בכיתה ד'.
ראמז ג'ראייסי: אני מקווה שהוא עדיין משמש, אני כמובן לא יודע, אבל בכל אופן העיסוקים שלה בחינוך, גם בבתי ספר תיכוניים, נצרת, מכללת מר אליאס אעבלין, המכללה האקדמית לחינוך ערבי בחיפה, מכללת אורני הפעילות האקדמית שלה ענפה והיא לא הפסיקה ללמוד, היא לא הפסיקה להשתתף בסמינריונים, בתוכניות לרכישת ידע והרחבת הידע שלה.
ראמז ג'ראייסי: היא לא הסתפקה במה שהיא השיגה, כל הזמן היא הייתה דינמית והמשיכה לנסות ולהתפתח ולפתח.
ראמז ג'ראייסי: יש לה מפעל חיים מאוד מפואר שאנחנו נעשה להנצחתו, המשפחה, חברים ובכלל זה הקמת ספרייה מיוחדת, ציבורית, לספרות ילדים ומרכז שיתמוך גם בסטודנטים שמכינים עבודות באוניברסיטאות בתחום של ספרות ילדים ובתחום של חינוך בכלל וגם תהיה לעידוד הספרות לילדים בשפה הערבית וגם להענקת פרסים לסופרים ומעצבי ספרות ילדים בחברה הערבית.
ראמז ג'ראייסי: שוב, אני מודה לכל אלה שטרחו להגיע או להשתתף איתנו בזום.
ראמז ג'ראייסי: תודה רבה ל כולם.
יוסף ג'בארין: שוקראן, ראמז.
יוסף ג'בארין: גם השלמת הרבה מקורות החיים שהיה חשוב לשמוע, אני בהחלט גם מברך על היוזמה של המשפחה לתרום לקידום הנושא הזה של ספרות ילדים בחברה הערבית על ידי הפרויקטים שציינת והספרייה הייחודית לזכרה של ד"ר כרכבי-ג'ראייסי.
יוסף ג'בארין: אין ספק שאלה יוזמות חשובות ומבורכות לתחום.
יוסף ג'בארין: אני רוצה שנשמע בהתחלה את דבריה של פרופ' גלית חזן רוקם.
יוסף ג'בארין: פרופ' חזן רוקם הייתה מנחה של חנאן והיא הקליטה את דבריה במיוחד לדיון הזה.
גלית חזן רוקם: כבוד חבר הכנסת יוסף ג'בארין, כבוד ראש עיריית נצרת לשעבר, ראמז ג'ראייסי, מכובדותיי ומכובדיי, תודה שזומנתי לומר דברים לזכרה המאיר של חברתי ותלמידתי ד"ר ג'ראייסי לבית כרכבי.
גלית חזן רוקם: ד"ר חנאן ג'ראייסי היא אחת האנשים האציליים, העדינים, יישרי המחשבה שהכרתי מימיי.
גלית חזן רוקם: כל דמותה שלחה לסביבתה מסרים של טוב ושל חן, כולה סבלנות וסובלנות, כבוד לזולת וקבלת העולם על האור והצל שבו יחד עם רצון אמיתי להרבות את הטוב ולהמעיט את הרע.
גלית חזן רוקם: לאחר סיום בהצטיינות של תואר שני בחינוך באוניברסיטה העברית היא ביקשה לכתוב עבודת דוקטור שתשלב את התמחותה בחינוך הגיל הרך עם תחום הסיפורת שבעל פה והמסורת העממית מתוך הכרה בחשיבות התחום לחברה, להורים ולילדים.
גלית חזן רוקם: חנאן בחרה לעסוק בשינויים הנכנסים בסיפורי העם בערבית באזור נצרת המסופרים במסגרת החינוך הפורמלי של ילדים בגיל הגן על ידי גננות וצוות חינוכי אחר, או בחינוך הלא פורמלי, במיוחד המשפחתי, מפי הורים וקרובי משפחה מבוגרים אחרים.
גלית חזן רוקם: היא יצאה לדרך במרץ וערכה עבודת שדה של ריאיונות ושיחות עם גננות, הורים, ילדות וילדים.
גלית חזן רוקם: עבודתה חשפה דינמיקה מרתקת בין שינויים של פרטי מציאות כמו כלי רכב וכלי בית לעומת המציאות המסורתית, שינויים לשוניים בעקבות השפעת אמצעי תקשורת המונים והשפעות הגומלין בין הערבית והעברית ושינויים באורך הסיפור ומורכבותו בגלל שינויים בקצב החיים.
גלית חזן רוקם: בעיקר היא הצביעה על עמידותו של אוצר הסיפורים הפלסטיני הגלילי מבחינת הנושאים, הסמלים ודמויות מן הפולקלור המקומי או הערבי הכללי.
גלית חזן רוקם: חנאן השקיעה במחקרה את ידיעותיה הרבות בחינוך הגיל הרך ואת רגישותה הספרותית והאנושית.
גלית חזן רוקם: העבודה עמדה בכל הדרישות וזיכתה את חנאן בתואר דוקטור לפילוסופיה של האוניברסיטה העברית, לגאוות המשפחה, ידידיה ומורתה, אני.
גלית חזן רוקם: לצד השקעתה הרבה בעבודת המחקר חנאן ראתה במשפחה שדה פעולה ויצירה מרכזי.
גלית חזן רוקם: היא דיברה באהבה ובגאווה על משפחתה, תמכה בבנותיה בלימודים ובבחירות מקצועיות ואחרות והביעה תמיכה רבה וגאווה על שליחותו הציבורית, הרעיונית והפוליטית החשובה של בן זוגה ראמז ג'ראייסי ועל פעילותה הציבורית והמקצועית של בתה רגד ג'ראייסי.
גלית חזן רוקם: את ידיעותיה גייסה ד"ר ג'ראייסי לטובת עבודתה האקדמית כמרצה במכללה האקדמית הערבית לחינוך בחיפה, שם ובמסגרות חינוך גבוה אחרות הפיצה את תורתה וחלקה את ידיעותיה עם מחנכות ומחנכים להרבות הבנה לחשיבות ההתייחסות למורשת התרבותית ובמיוחד הסיפורים המסופרים לילדים בגיל הרך, בעיצוב אישיותם וזהותם בחברתנו הרב תרבותית כדרך לחזק את ערכי השוויון והצדק, שרק הם בסיס לחברה שתוכל להתמודד עם האתגרים שהמאה ה-21 מציבה בפנינו ותמשיך להציב בפנינו, חשיבות מיוחדת להעניק ערכים אלה לילדים ולילדות שבהן טמון העתיד ושאין להם הכוח לשמור על עצמם והם ניזונים מפי המבוגרים.
גלית חזן רוקם: זו הייתה אמונתה של חנאן.
גלית חזן רוקם: לכן חשובה כל כך עבודת הוועדה שיש לי הכבוד לדבר בפניה.
גלית חזן רוקם: יהיה זכרה של ד"ר חנאן ג'ראייסי, אצילת הנפש והחכמה, תמרור מאיר בדרכנו לחברה מתוקנת וצודקת.
גלית חזן רוקם: תודה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לפרופ' חזן רוקם.
יוסף ג'בארין: מילים מאוד חשובות על תרומתה האקדמית והמחקרית של ד"ר כרכבי-ג'ראייסי.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לפנות לד"ר אימאן נחאס, סגנית מנהלת המכללה הערבית האקדמית בחיפה.
אימאן נחאס: תודה.
אימאן נחאס: בוקר טוב לכולם.
אימאן נחאס: (אומרת דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) תודה.
אימאן נחאס: בוקר טוב ויישר כוח לכולם, תודה ד"ר על שהזמנתם אותי הים בכדי שאייצג את המכללה ולדבר על העמיתה המצוינת, אשר כולנו הפסדנו אותה, ד"ר חנאן.
אימאן נחאס: אני הכרתי את חנאן באופן אישי בשנות ה-90, בדיוק ב-1990, כשהיא הסכימה לראשונה להתראיין ואז היום היה סביב המקצוע שלה כיועצת חינוכית.
אימאן נחאס: אני אז הייתי בתחילת דרכי, הכרתי דמות מאוד רגועה, עמוקה, חיובית, אמפתית, מאוד שמחתי להכיר אותה אז.
אימאן נחאס: נפגשתי איתה שוב במכללה האקדמית הערבית, היא נכנסה למכללה בשנת 95', אני שוב פגשתי אותה בשנת 2002.
אימאן נחאס: נפגשתי עם אותה דמות אקדמית, היא כיהנה כראש החוג לגיל הרך במשך חמש שנים, במהלך חמש השנים האלה היא קידמה את החוג הזה, קידמה את המחקר, היא מאוד תמכה בצוות שהיה לה.
אימאן נחאס: אני זוכרת את המעבר שלה בתקופה של בקרת האיכות שהייתה בחוג, איך שהיא גייסה את כל המרצים, היא עבדה על קידום החוג והיא הצליחה לעשות זאת.
אימאן נחאס: הרבה מהעמיתים שמה התחילו לחקור בזכותה ואיתה.
אימאן נחאס: היא עודדה אותם.
אימאן נחאס: היא גם גייסה אנשים מקצועיים מבחוץ, הכניסה ובזכותה נכנסו הרבה אנשי צוות שהיא הכירה, היא קידמה והיה לה חשוב שהמכללה תקבל את כל הכוחות שנמצאים והקיימים בחברה הערבית ושיקדמו את החברה הזאת.
אימאן נחאס: במיוחד היא תרמה רבות לייסוד המרכז של ספרות הילדים במכללה, היא קידמה את זה, היא האמינה בחשיבות של ספרות ילדים ביחד עם עמיתי ד"ר ראפע יחיא, שידבר עוד מעט, הם ייסדו את המרכז הזה, קידמו את המרכז הזה והמרכז עדיין בזכותה ובזכות אחרים מתפקד ואנחנו מנסים כל כולנו שהמשאב הזה יישאר.
אימאן נחאס: היא קיבלה תמיכה רבה מנשיא המכללה, כבוד עורך הדין זכי כמאל ויחד עם המנהלת, פרופ' רנדה עבאס, הם תמכו בה, הם תמכו בקידום שלה, הם האמינו ביכולות שלה, האמינו ברוגע שהיא הפגינה ובמקצועיות שהיא נתנה וסיפקה.
אימאן נחאס: אני זכיתי להיות קולגה שלה, קולגה ברובד המקצועי האקדמי.
אימאן נחאס: זכיתי להכיר אישה מאוד חכמה, רגועה, אמפתית, אני כל הזמן אומרת, יש אנשים שעובדים רבות על מנת להיות יועצים, היא הייתה יועצת חינוכית, היא הייתה בִּילְד אִין, התכונות שלה, האופי שלה, האישיות שלה המאוד ייחודיים.
אימאן נחאס: שיהיה זיכרונה לברכה.
אימאן נחאס: תודה לכולם.
יוסף ג'בארין: שוקראן, אימאן, תודה רבה.
יוסף ג'בארין: נשמע את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.
יוסף ג'בארין: היא איתנו בזום.
יוסף ג'בארין: בוקר טוב, עאידה.
עאידה תומא סלימאן: בוקר טוב, יוסף, בוקר טוב לראמז ולבנות, בוקר טוב לכולם.
עאידה תומא סלימאן: הייתי באמת רוצה להשתתף לכבודה של חנאן בדיון הזה פיזית בכנסת, לצערי אני נמצאת בבידוד ולא יכולתי להיות חלק מהיוזמה המבורכת שכולנו מודים לחבר הכנסת, יושב ראש הוועדה, חברנו יוסף ג'בארין על היוזמה באמת, גם במישור האישי לתת את הכבוד המתאים לאישה יקרה מאוד, חנאן, ולמורשת שלה, אבל גם בממד הציבורי, שאנחנו גם נביא את ההצלחות, את האנשים שתורמים ותרמו לחברה שלנו ועוזרים לנו להתפתח ולהחזיק מעמד בצל כל האתגרים הקיימים בחברה היום, כמו שחנאן עשתה בשקט, בשקט רב.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת במיוחד שלחנאן, וזה לא במקרה, שכל מי שידבר היום ידבר על השקט שיש בחנאן.
עאידה תומא סלימאן: הלוואי עלינו רבע מהשקט הנפשי והשקט שהיא נתנה לכל אלה שסובבים אותה, להתחיל במר ראמז, שעמד מול אתגרים לא קלים בתפקיד הציבורי שלו, וגם לכל אלה שסבבו אותה, נשים וגברים.
עאידה תומא סלימאן: את האצילות שהייתה בנפש של חנאן כולנו הרגשנו, הרגשנו אותה גם בימים הכי קשים כאשר המשפחה שלה אפילו הייתה חסרת ביטחון, ביטחון אמיתי פיזי, היא החזיקה מעמד והייתה רגועה והרגיעה את כולם.
עאידה תומא סלימאן: אם יש מישהי שאפשר להגיד מים שקטים חודרים עמוק אז אפשר להגיד את זה על חנאן.
עאידה תומא סלימאן: היא חדרה לנפשות של כולנו.
עאידה תומא סלימאן: אם היינו קרובים אליה וחברים או אם היינו רק מכירים.
עאידה תומא סלימאן: אני לא יכולה להגיד שהיה לי הכבוד להיות חברה טובה שלה, אבל תמיד הרגשתי את היכולות שלה, קראתי את הספרות שלה, נדהמתי תמיד מהרוגע והעומק שהיא גם שידרה בעבודה המקצועית שלה וגם בחיים האישיים.
עאידה תומא סלימאן: ראמז, תודה.
עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לך תודה בשם תושבי נצרת, שהצלחת להביא לנו אשתו של ראש עיר שתרמה רבות לעיר הזו והפכה להיות חלק מהנוף החברתי והחינוכי בתוך העיר.
עאידה תומא סלימאן: אנחנו נמשיך לזכור את זה תמיד ובכל פעם שאני אקרא מהספרים ללמוד איך אני אגדל את הנכדים שלי חנאן תהיה שם.
עאידה תומא סלימאן: תודה, יוסף.
יוסף ג'בארין: שוקראן, עאידה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שקיבלנו הרבה בקשות מחוקרים ומכרים ושותפים לדרך של חנאן להשתתף ולומר את דברם, אז נשתדל לאפשר לכמה שיותר דוברים, אנחנו נוכל להמשיך עד 11:00 אחר כך יש מליאה.
יוסף ג'בארין: אני מציע לסכם את הדברים בשלוש-ארבע דקות לכל דובר ושכל דובר יוסיף את הפרספקטיבה שלו גם בעניין הזה ואולי גם בנושא הכללי של ספרות ילדים ערבים.
יוסף ג'בארין: נשמע כרגע את מונא סרוג'י.
יוסף ג'בארין: מונא היא גם שותפה לדרך וגם מכירה מקרוב את חנאן.
יוסף ג'בארין: תפדאלי, מונא.
מונא סרוג'י: (אומרת דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי) בוקר טוב לכולם, ותודה רבה ד"ר יוסף על ההזדמנות הזו להשתתף.
מונא סרוג'י: קשה לי להגיד על חנאן.
מונא סרוג'י: אני כל פעם מדברת על חנאן ואני מרגישה שאני מאוד מתרגשת.
מונא סרוג'י: חנאן הייתה יותר מחברה טובה, חברת נפש ורוח, היא הייתה גם אחות בשבילי, אנחנו עבדנו ביחד, התחלנו את העבודה ביחד במרכז אלטופולה בנצרת בשנות ה-90, פיתחנו ביחד, גם עם שאר הצוות, נבילה, האלה ואחרות, גם בתחום של ספרות ילדים ועברנו דרך ארוכה שהיו בה גם קשיים וגם הצלחות.
מונא סרוג'י: אני מרגישה אישית שזה אובדן אישי בשבילי, שקשה לי לעבד אותו, קשה לי לתפוס אותו.
מונא סרוג'י: חנאן תהיה בתוכי ומלווה אותי בכל הדברים היפים והיופי שיש בעולם.
מונא סרוג'י: תודה רבה על ההזדמנות הזאת.
מונא סרוג'י: אני מעוניינת ואשמח גם להשתתף בדיון סביב ספרות ילדים בהמשך הישיבה הזאת.
יוסף ג'בארין: תודה, מונא.
יוסף ג'בארין: אני מציע לשמוע שתי שותפות לדרך בעשייה, העשייה הפרקטית בתחום של העבודה הקהילתי, אבל גם בנושא הזה של ספרות ילדים, ד"ר האלה אספניולי ונבילה אספניולי, נתחיל עם האלה אספניולי.
יוסף ג'בארין: בוקר טוב, האלה.
האלה אספניולי: (אומרת דברים בשפה הערבית להלן התרגום החופשי)