GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: הייתה הודעה חגיגית, אנחנו תיכף נשמע מנציגי המשרד את תשובתם והתייחסותם לעניין הבאת התקנות לדיון.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר לכם שהמטרה המאוד ברורה, המוצהרת, הכתובה בחוק של שני החוקים הללו זה להגן על שלומם ועל זכויותיהם של ילדינו, של הפעוטות במסגרות מעונות היום ואני חושב שהמצב כיום אינו סובל שום דיחוי נוסף.
יוסף ג'בארין: אני שומע גם את ראש הממשלה, גם שרי ממשלה, מדברים על כך ששני החוקים הללו נכנסים לתוקף ב-1 בספטמבר, שזה עוד כמה ימים, אבל בלי תקנות שהוועדה הזו מאשרת ובלי התקנת מצלמות מוסדרת לפי החוק אז אין כאן יישום.
יוסף ג'בארין: לכן כל העבודה הקשה שהייתה בוועדה הזו במשך שנים, שהסתיימה בחקיקה הזו, בלי התקנות הללו, העבודה הקשה הזו נשארת בעצם בלי שהיא קוטפת את הפירות החשובים לכולנו.
קארין אלהרר: אדוני, אפשר?
יוסף ג'בארין: אני רוצה להדגיש שפעילות החקיקה של הוועדה לפני כשנתיים אז הייתה בהובלת חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון וחברת הכנסת קארין אלהרר שהיום גם הגיעו לדיון הזה, אני חושב שגם הן מתוך ציפייה לראות את התקנות האלה ובעצם להתחיל את הדיון הציבורי סביבם כדי שנוכל גם לאשר אותן.
יוסף ג'בארין: אנחנו תיכף נשמע אותן.
יוסף ג'בארין: הצטרפו בינתיים גם חברי הכנסת יוסי טייב ויבגני סובה וחברת הכנסת הילה שי וזאן.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לתת לכם, אבל אני כבר אומר לכם שכנראה שההבטחה של השר משלשום להביא את התקנות לדיון כאן בוועדה, כנראה שההבטחה הזו לא מקוימת, אנחנו תיכף נשמע מאמיר, אבל כדי לחדד את הדברים אז אולי אני אשאל אותך, אמיר, בתור נציג המשרד - - -
קארין אלהרר: אדוני, סליחה שאני קוטעת.
קארין אלהרר: אני ממש מבקשת, נציגי המשרד נשלחו לכאן כבשר תותחים.
קארין אלהרר: השר ישב כאן לפני יומיים.
קארין אלהרר: אני הייתי ממליצה להם פשוט לקום וללכת - -
יוסף ג'בארין: בואו נשמע קודם.
קארין אלהרר: - - כי זו לא האחריות שלהם, זו האחריות של השר.
יוסף ג'בארין: אני לא רציתי שאני אכריז על מה שקורה.
יוסף ג'בארין: אמיר, השר היה כאן, אתה גם היית שלשום, הייתה הצהרה חגיגית שצריך לקדם את חקיקת התקנות ולכן ההבטחה הייתה שזה יובא היום בפעם הראשונה לדיון ובהמשך גם לאישור הוועדה.
יוסף ג'בארין: זו גם הציפייה שהייתה לנו בכנסת, הציפייה של ההורים, של המפעילים ושל כלל הציבור בישראל.
יוסף ג'בארין: האם אתם עומדים בהבטחה?
אמיר מדינה: לצערי לא, ואני אגיד, לבקשת השותפים, גם משרד רוה"מ וגם משרד האוצר, אנחנו ניקח לעצמנו עוד מספר ימים ללבן כמה סוגיות שלא הגענו לגביהן להסכמה.
קארין אלהרר: שערורייה.
אמיר מדינה: אני כולי תקווה שבימים הקרובים אנחנו כן נוכל להציג את טיוטת התקנות לוועדה ולציבור.
יפעת שאשא ביטון: אמיר, אפשר להגיד איזה סוגיות עוד לא בליבון?
יוסף ג'בארין: מאכזב מאוד.
יבגני סובה: אין טעם בדיון.
יבגני סובה: אפשר לסגור את הדיון.
קארין אלהרר: לא, אבל הם לא אשמים.
יוסף ג'בארין: כפי שאתם יודעים, זה הדיון אולי הרביעי שאנחנו מקיימים בוועדה הזו תוך אולי שבועיים או שלושה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לשמוע התייחסות קצרה, כי יכול להיות שנצטרך לנעול את הדיון בהיעדר תקנות, גם בתור מחאה על הסחבת הזו.
קארין אלהרר: אדוני יושב הראש, אני רוצה לומר, ישב כאן השר לפני יומיים, אמר בקולו, לא באמצעות שליחים, לא עם מכתב בדואר, בקולו, התקנות יבואו.
קארין אלהרר: אמר, בנאום מלא בפאתוס, שהילדים בראש מעייניו.
קארין אלהרר: אני רוצה שתדע כל אמא ויידע כל אבא שהשר מפקיר את הילדים האלה, השר וממשלת ישראל.
קארין אלהרר: כי כמה עוד אפשר לחכות?
קארין אלהרר: אני אגיד לך מה יקרה.
קארין אלהרר: יבוא המקרה הבא, כולם יצקצקו, יזילו דמעות ויגידו אוי אוי אוי, אבל מה עד אז?
קארין אלהרר: התקנות האלה, אני בטוחה במיליון אחוז שיש נוסח שמוכן וטעון אישור, מה הבעיה לאשר את זה?
קארין אלהרר: במה הם עסוקים?
קארין אלהרר: מה יותר חשוב?
קארין אלהרר: ולמה, אדוני יושב ראש, ממשיכים לזלזל בכנסת?
קארין אלהרר: הכנסת חוקקה חוק עם הוראות מאוד ברורות, היה להם את עניין הבחירות, גמרנו.
קארין אלהרר: הם דחו את הבחירות.
קארין אלהרר: אני באמת אומרת לך שהעובדה שהוא שלח את הפקידים מעידה על פחדנות.
קארין אלהרר: אין לך תקנות?
קארין אלהרר: תבוא לכאן, תתמודד עם ההורים.
קארין אלהרר: אנשים הגיעו מכל קצוות הארץ, הם יושבים גם בזום, נמצאים חלקם איתנו.
קארין אלהרר: מה, הם עובדים אצלו?
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת שאשא ביטון.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב ראש.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אני מצטרפת לכל מילה.
יוסף ג'בארין: לא דמיינת לעצמך לפני שנתיים שיעברו שנתיים והחוק עדיין לא בתוקף.
יפעת שאשא ביטון: לא, וגם לא לפני שנה, וככל שעובר הזמן זה עוד יותר בלתי נתפס.
יפעת שאשא ביטון: אגב, אני מצטרפת לכל מילה שאמרה חברת הכנסת קארין אלהרר.
יפעת שאשא ביטון: תראו, במקרה גם מדובר בשר שגם בכנסת ה-20 זעק את זעקתם של הילדים, דיבר על הנושא של המצלמות, אמר כמה חשוב שהם אפילו יהיו במערכת החינוך.
יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר כאן במאמר מוסגר, אני שלחתי מכתב ופנייה רשמית לשר הרווחה שהנה יש לו את האפשרות והזכות להעביר את מעונות היום לחינוך כפי שהוא מאמין בזה ולצערי הרב עדיין לא קיבלתי תשובה, אני כבר לא מדברת על הצד הפרקטי.
יפעת שאשא ביטון: הדבר השני זה הנושא של התקנות שלצערי הרב לא מובאות בפעם המי יודע כמה, ואני אומרת לכם, לא רואה את זה קורה בקרוב.
יפעת שאשא ביטון: סליחה, אמיר, זה לא אישית אליך, אני פשוט מכירה קצת את המאבקים שם מאחורי הקלעים ואני אשמח אם אתה תוכל לשתף אותנו או לשתף את השולחן כדי שנוכל לעזור לכם לפחות בחלק מהדילמות כשאני יודעת שזה לא אתם אלה שבולמים את זה.
יפעת שאשא ביטון: דבר נוסף זה הנושא של חוק המצלמות.
יפעת שאשא ביטון: חברים, ה-1 בספטמבר עוד רגע.
יפעת שאשא ביטון: זה לא כי הם החליטו שזה ייושם ב-1 בספטמבר, זה כי החוק קובע שזה ייושם ב-1 בספטמבר ואני שמחה שהם פשוט החליטו לא להפריע לזה לקרות, אבל הנושא של הסבסוד עוד לא בא לשולחן.
יפעת שאשא ביטון: ההנחיות של איך ומה ומי וכמה עוד לא הגיעו.
יפעת שאשא ביטון: אני מקבלת אין סוף פניות של בעלי מעונות במצוקה אמיתית, הם רוצים לעשות, אומרים: רק תגידו לי איך.
יפעת שאשא ביטון: הם לא יודעים.
יפעת שאשא ביטון: הם לא יודעים אם זה נכנס לתוקף, עם מי הם מדברים, למי הם פונים, שום דבר לא ברור.
יפעת שאשא ביטון: הדברים האלה חייבים לצאת בצורה מאוד מאוד ברורה לבעלי המעונות ולציבור כולו.
יפעת שאשא ביטון: עכשיו, אני אומַר גם למה לציבור כולו, כי אנחנו צריכים את ההורים שותפים בסיפור הזה.
יפעת שאשא ביטון: ההורים גם כן צריכים לדעת מה כן ואיפה וכמה כדי שהדברים האלה יהיו ברורים, כדי שהם יוכלו לתווך לנו את העניין הזה בשטח.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של הרישוי.
יפעת שאשא ביטון: חברים, הרישוי נכנס לתוקף ב-1 בספטמבר, יש פה איזה שהיא אחיזת עיניים.
יפעת שאשא ביטון: יש כאלה שמנסים להגיד לא, אין תקנות, אז אנחנו לא צריכים להגיש.
יפעת שאשא ביטון: גם כאן אפשר לגייס את ההורים.
יפעת שאשא ביטון: שלחו לנו רשימה של 450 גנים שעדיין אין להם רישוי.
יפעת שאשא ביטון: הורים שלחו, לא מפקחים.
יפעת שאשא ביטון: הורים.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שהדבר הזה יכול לקרות באמת בקלות בשטח.
יפעת שאשא ביטון: בואו נשים את כל המשאבים והכוח שיש לנו כדי לראות איך אנחנו מתחילים להסדיר את המערכת הזו.
יפעת שאשא ביטון: והדבר האחרון, אני חוזרת חזרה לעניין התקנות.
יפעת שאשא ביטון: אמיר, אני אומרת לך, באמת, קחו, אני יודעת שאתם עשיתם את זה, יש לכם את זה כתוב, תביאו את המשרדים לכאן.
יפעת שאשא ביטון: בואו, תבואו אתם לכאן עם התקנות כמו שהן, גם על מה שאתם לא מסכימים, בואו נתווכח בוועדה, כי אחרת, אני אומרת לך מניסיון קודם, אני מזכירה לכולם, גם אלה שנמצאים בזום והיו שותפים, כשאני הבאתי את חוק המצלמות, אגב גם השר איציק שמולי צעק עליי: את מפקירה את הילדים, את עושה את זה וולונטרי.
יפעת שאשא ביטון: אמרתי לו: בוא נביא את זה לוועדה, נריב בוועדה.
יפעת שאשא ביטון: היום זה חובה.
יפעת שאשא ביטון: היום זה חובה, אז תביאו את התקנות לוועדה, אנחנו נעזור לכם להילחם.
קארין אלהרר: אולי טיפה פחות סיסמאות ויותר מעשים.
יוסף טייב: אני מצטרף לכל מילה ותודה על היוזמה לקדם את החוק הזה, אני חושב שהוא חוק חשוב, אבל יחד עם זאת, באמת, אמיר, אני מצטרף לדברים, תביאו לנו, תסבירו לנו איפה הדברים, איפה זה תקוע ואנחנו פה כדי לעזור לכם.
יוסף טייב: אנחנו רוצים שהדבר הזה ייצא לפועל.
יוסף טייב: זה אחת.
יוסף טייב: שתיים, מעבר לחוק המצלמות יש לנו תחושה שאנחנו שמים מצלמות כדי לראות, בואו, שלא יהיו לנו מקרים, שלא יהיה מישהי שתבוא, תרביץ, תפגע וכו'.
יוסף טייב: מעבר לזה אני חושב שמחובתנו לדאוג שבתוך מעון יהיה גם איזה שהוא מהלך פדגוגי, הכשרה אמיתית לאותם הדברים.
יפעת שאשא ביטון: זה התקנות.
יוסף טייב: לכן אני חושב שהתקנות האלה הן חשובות.
יוסף טייב: בעניין חוק המצלמות, אני מקבל אין ספור פניות של בעלי מעונות שלא חיכו לחוק המצלמות, מותקנות אצלם מצלמות כבר ארבע וחמש שנים והם אומרים שהכלי של המצלמות הוא כלי שנותן להם את האפשרות לפקח על העובדות שלהם, גם ברמה הפדגוגית, לראות שלא יושבת איזה מישהי שסך הכול מה שמבקשים ממנה זה לראות שיש לה דופק: אני רוצה מישהי שתהיה עם הילדים, שתפעל איתם ולא שיישבו מול קיר לבן.
יוסף טייב: לצערנו כיום, אם אנחנו הולכים לכיוון הזה, הם לא יכולים, הם גם לא יכולים להקים מערכת במקביל למערכת הקיימת.
יוסף טייב: אני חושב שהדבר הזה הוא שערורייה.
יוסף טייב: אמיר, באמת, בואו, תביאו לפה את השר, תביאו לפה את המשרדים הרלוונטיים, בוא נטפל בזה ונוציא את התקנות האלה לאור.
יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב ראש, אני רוצה להתייחס לסוגיה הזו, ברשותך, לענות על זה, כי זה חשוב, זה כבר מופיע בחוק.
יפעת שאשא ביטון: אלא אם כן אתה רוצה לענות.
יוסף ג'בארין: אני אשמח לתת גם לחבריי חברי הכנסת כי, שוב, יכול להיות שאנחנו לא נקיים את הישיבה הזו.
יפעת שאשא ביטון: לא, אבל חשוב לענות על העניין הזה של המצלמה.
יבגני סובה: קודם כל בינינו פה יפעת הייתה בממשלה, אז בממשלה יש כלל, אם ראש הממשלה לא יודע שהממשלה תצביע בעד ויש לו רוב הוא פשוט לא מביא את זה לישיבת הממשלה.
יבגני סובה: אם אתה ידעת שאין תקנות אז פשוט לא צריך לקיים ישיבה.
יבגני סובה: אני קטונתי מלתת לך עצות, אבל בוועדות אחרות אם זו ההתנהגות של הפקידים וזו ההתנהגות של המשרדים פשוט נועלים את הישיבה ואומרים עד מחר, עד מחרתיים, עד שאתה לא מביא לא מקיימים את זה.
יבגני סובה: תפקידה של הכנסת זה לפקח ואין כזה דבר שאין זמן וכל מיני בעיות.
יבגני סובה: זה התפקיד של המשרדים להכין את הדבר הזה, אני לא מצליח להבין.
יבגני סובה: אני חדש בכנסת, שנה וחצי, בשנה וחצי למדתי כלל, אם אתם לא מצליחים להביא ולא מוכנים לדיון אל תבואו לדיון.
יבגני סובה: זה חד וחלק.
יבגני סובה: אני שומע את זה בתדהמה שאתה פעם רביעית מנסה לקיים דיון על התקנות.
יבגני סובה: לא הבנתי את זה.
יוסף ג'בארין: היה דיון מעקב ושלשום הובטח לנו על ידי השר שהתקנות יובאו היום.
יבגני סובה: אם הובטח לך ולא קוים, אז מה הטעם בישיבה?
יוסף ג'בארין: אלה תקנות שאמורות לדאוג לעניין התקינה, לעניין הבטיחות של המקום, של הכשרת הגננות.
קארין אלהרר: יבגני, זה לא כמו ועדת כספים.
יוסף ג'בארין: גם כל מה שקשור להתקנת המצלמות.
יבגני סובה: דרך אגב, אני שומע גם הרבה ביקורת כלפי החוק כי החוק לא מושלם.
יבגני סובה: מה לעשות, צריך להגיד, בגלל זה התקנות האלה שצריכות להשלים את הדבר הזה, כי יש הרבה אנשים שהם מבולבלים, הם לא יודעים איך להתחיל את שנת הלימודים, הם לא יודעים אם המשטרה תיתן אישור או לא תיתן אישור.
יבגני סובה: הם לא יודעים, מבולבלים.
יבגני סובה: אגב, גם הגישה למצלמות.
יפעת שאשא ביטון: למה המשטרה צריכה – אתם מערבבים פה את הכול.
יבגני סובה: לא, אני מדבר על האישורים להעסקה של האנשים, כי זה גם מתייחס לחוק, ההעסקה של עובדי המעונות והרבה אנשים שואלים האם מספיק שאתה מביא ואז אפשר להעסיק, או שזה לא מספיק?
יבגני סובה: אני, מה שאני מבקש ממך, אדוני היושב ראש, שאתה פשוט תבהיר פה וכולנו נבהיר את הנקודה הזאת, אם משרד הרווחה לא מצליח לעשות אז אל תבואו לדיון, זה הכול.
יבגני סובה: לא אישי, אמיר, באמת.
אמיר מדינה: אני לא לוקח את זה אישית.
יבגני סובה: לא, שום דבר לא אישי פה.
אוריאל בוסו: אדוני היושב ראש, אני הגעתי לכאן כשראיתי את הדיון החשוב בנושא שלמעשה בימים האחרונים אנחנו מוצפים, ולצערי כל פעם זה קורה בגל מסוים של מקרים נוראיים.
אוריאל בוסו: שוחחתי בסוף שבוע שעבר עם ערן, אבא של אריאל והראל, תאומים מהגן בחולון, בן אדם רציני, איש הייטק, שאתה מבין שהוא הספיק משהו בחיים שלו ואז אתה מדבר איתו והוא מתרסק לך בתוך שתי דקות כי הסרטונים, הוא שולח לי כל פעם עוד סרטון, ואני לא מצליח, אני לא יכול להסתכל בסרטונים הללו, כשהוא רואה את ההתעללות, הוא אומר לי: 300 מטר אווירי מהעבודה שלי הילדים שלי היו ואני רק חושב על זה שהילדים קיבלו מכות והתעללו בהם.
אוריאל בוסו: אנחנו צריכים לזכור שהמקרים האחרונים היו דווקא במקומות שהיו מצלמות והייתה אפילו גישה להורים למצלמות.
אוריאל בוסו: בחלק היו מריבות, לא משנה.
אוריאל בוסו: אני מדבר בכובע אחר.
אוריאל בוסו: עד שנכנסתי לתפקידי כחבר כנסת אני הייתי חבר מועצה לגיל הרך ואני חושב שדווקא בתפקיד שלך, בוועדה החשובה הזאת, צריך לקרוא לשר החינוך ביחד עם כל הגורמים להביא את החוק של הגיל הרך.
אוריאל בוסו: עד היום זה מתברבר בפיקוח מאפס עד שש.
אוריאל בוסו: המצלמות זה חלק חשוב, אבל הוא צריך לבוא עם חבילה נוספת, בדיוק כמו שאמר חברי, חבר הכנסת יוסי טייב, שלא נחשוב שגמרנו, שמנו את המצלמות ופתרנו את הבעיה, כי בכל המקרים האחרונים יש לנו תיעודים שלהם, זאת אומרת שיש מצלמות במקום והגננות יודעות שיש מצלמות במקום ובכל זאת הם עושים משהו.
יפעת שאשא ביטון: אבל לא היית יודע מה קרה שם אם לא הייתה מצלמה.
יפעת שאשא ביטון: חברים, אתם כל הזמן מפספסים את הנקודה הזו.
אוריאל בוסו: אבל מה זה - - -
יוסף ג'בארין: אני אתן לך להתייחס, אני רק נותן לחבר הכנסת בוסו.
אוריאל בוסו: לא, אז בהתחלה כשקרה המקרה בראש העין אמרתי שכנראה שמדובר במשהו נפשי, לא יכול להיות משהו אחר.
אוריאל בוסו: אנחנו אומרים את זה כאבא לילדים, אבל לא יכול להיות משהו אחר, שגננת או מטפלת תתנהג ככה, ופתאום אתה רואה שזה מגמה, בגן אחד שש-שבע מטפלות, ואז אתה מבין שיש לנו בעיה מערכתית.
אוריאל בוסו: כמו שאמר חבר הכנסת יבגני, יש כאן עניין של ההכשרה הבסיסית שאנחנו צריכים לטפל בזה, לעשות מעטפת כוללת עם המצלמות בשביל שזה לא יהיה רק, איך אומרים?
אוריאל בוסו: לבנות גשר מתחת לבית חולים, אלא לבנות את כל המעטפת החינוכית למפוקחים וללא מפוקחים, שיהיה חוק אמיתי, בשביל שיבואו מהמועצה לגיל הרך, בשביל שנדע שאנחנו, גם אם לא מיסדנו ומימנו את אפס עד שש, אנחנו נפקח עליהם.
אוריאל בוסו: כך אנחנו נמנע את המקרים הבאים.
יוסף ג'בארין: תודה, חבר הכנסת בוסו.
יוסף ג'בארין: רציתְּ להבהיר.
יפעת שאשא ביטון: ברשותך, אדוני היושב ראש, רק להסביר את זה, כי גם פה סביב השולחן יש הרבה מאוד בלבול.
יפעת שאשא ביטון: אז קודם כל ניקח את חוק המצלמות.
יפעת שאשא ביטון: חוק המצלמות, אני רק מזכירה לכולם שאם לא הייתה מצלמה במקרים האלה לא היית יודע מה קרה שם.
יפעת שאשא ביטון: אלה ילדים שלא יודעים לדבר.
אוריאל בוסו: אין ספק.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו אמנם את המקרה הראשון לא פתרנו, אבל הבאים אחריו אנחנו כן יכולים לפתור.
יפעת שאשא ביטון: ואני גם אזכיר לכל מי שלא היה כאן, במקרה של יסמין וינטה רצו לסגור את התיק ולכתוב מוות בעריסה.
יפעת שאשא ביטון: אם לא היו מגלים שיש שם מצלמה ולא היו פותחים אותה היא הייתה נשארת שם היום ומתעללת אולי גם בילדים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: אז חשוב לסגור את הפינה הזו.
יפעת שאשא ביטון: לגבי החוק עצמו.
יפעת שאשא ביטון: החוק עצמו היום מתיר פתיחה של המצלמה למפקחות, שזה גם אגב השגנו בהרבה מאוד מאמץ.
יפעת שאשא ביטון: זה לא היה בהתחלה, מפקחות שיכולות כחלק משגרה לבוא ולצפות במצלמות, וכמובן משטרה אם יש תלונה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לדעת שהשיקול לתת להורים לראות את המצלמות ולתת לגננות לראות את המצלמות זאת דילמה אמיתית כי מצד אחד אנחנו אומרים כן, אנחנו רוצים שתהיה השגחה כל הזמן, ומצד שני רק במקרה האחרון ראינו שהגננות ניסו לשים יד על הצילומים ולמחוק אותם.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת יש פה באמת חשש אמיתי משיבוש הליכי חקירה במקרים שנצטרך את זה.
יוסף טייב: אז תיתנו אפשרות למי שרוצה להרכיב מערכת מקבילה, שתהיה לו אפשרות.
יפעת שאשא ביטון: לכן מה שאני אומרת זה שיכול להיות שנצטרך להביא את זה שוב חזרה לדיון, אדוני היושב ראש, להביא את זה לשולחן הוועדה, אבל כרגע, החוק כפי שהוא זה רק המפקחות יכולות לצפות וכמובן משטרה.
יבגני סובה: ביחד עם המשטרה או לבד?
יוסף ג'בארין: לא, הן יכולות לבד.
יוסף ג'בארין: המפקחים.
יבגני סובה: מפקחת יכולה לבד, אבל בנוכחות של מנהלת הגן.
יפעת שאשא ביטון: מפקחת מגיעה, כחלק מעבודת הפיקוח היא יכולה לפתוח את המצלמות ולראות את הדברים.
יבגני סובה: מפקחת יכולה לקחת לבד את החומרים ולצפות בהם?
יפעת שאשא ביטון: היא יכולה.
יפעת שאשא ביטון: היא מגיעה לגן, היא עושה הליך של פיקוח.
יפעת שאשא ביטון: כן, לפי החוק היא יכולה לפתוח ולראות.
יפעת שאשא ביטון: לצד זה, חברים, יש את חוק הפיקוח, חבר הכנסת בוסו.
יפעת שאשא ביטון: יש את חוק הפיקוח ששם נכנס כל העניין של ההכשרה.
יפעת שאשא ביטון: התקנות שאנחנו מדברים עליהן ומתעקשים שיבואו לשולחן בדיוק מדברות על הנושא של ההכשרה של הצוות, על נושא של בטיחות, מדברים על הנושא של תקינה, כל מה שאנחנו רוצים כדי לתת מעטפת של ביטחון ובטיחות הילדים.
יפעת שאשא ביטון: הנושא של הרישוי, ושאף אחד לא ינסה לשחק בעניין של התקנות, הנושא של הרישוי נכנס לתוקף כבר בשנה שעברה, כולם צריכים להיות היום עם רישוי.
יוסף ג'בארין: כן, ללא קשר לתקנות.
יפעת שאשא ביטון: אמר חבר הכנסת סובה שיש הרבה מאוד גנים שלא יודעים מה הם צריכים לעשות, אם הם כן צריכים לפנות למשטרה, לא צריכים לפנות למשטרה, אז הם צריכים לפנות למשרד העבודה והרווחה.
יפעת שאשא ביטון: יש הליך מסודר, שייכנסו לאתר, הם חייבים ברישוי.
יפעת שאשא ביטון: שאף אחד לא יבוא ויגיד - - -
אוריאל בוסו: אבל זה בגנים שאת מכירה, זה בגנים מפוקחים.
יפעת שאשא ביטון: לא, בכולם.
יבגני סובה: לא, יפעת, הטענה הייתה – אני אסביר את עצמי במשפט אחד.
יפעת שאשא ביטון: חברים, כולם מפוקחים היום.
אוריאל בוסו: למעונות ולגני ילדים.
אוריאל בוסו: גם המעונות האחרים, הפרטיים, גם מעון פרטי שחוץ מרישוי - - -
יפעת שאשא ביטון: כולם, כולם.
יוסף ג'בארין: שוב, לגבי הרישוי, כולם חייבים ברישוי החל כמובן עוד מלפני שנה.
יוסף ג'בארין: יש תהליך של רישוי ראשוני וזמני וזה מחייב את כולם, יש את הדרישות.
יבגני סובה: יש תקופת זמן לפני שאתה מגיש ולא תמיד יודעים מי יעבוד בגן מראשון בספטמבר ולכן זו הייתה ה - - -
יפעת שאשא ביטון: שיגישו כל פעם את השמות החדשים.
יבגני סובה: כן, אבל לא תמיד יודעים מי יעבוד.
יוסף ג'בארין: חברים, אני רוצה להגיד לכם.
יוסף ג'בארין: אני כמובן מכבד רבות, קודם כל כמובן את חבריי חברי הכנסת שהגיעו לדיון החשוב, שהיה צריך להיות חשוב יותר עם הצגת התקנות.
יוסף ג'בארין: אני גם מודה לכל הנציגים, גם נציגי משרדי הממשלה, גם נציגי הארגונים והפעילים שהגיעו לכאן.
יוסף ג'בארין: אני כמובן מודה לכל אלה שמשתתפים, גם בזום, אבל אין ספק שבלי הצגת התקנות, מה שהיה אמור להיות הדבר העיקרי בדיון של היום, אי אפשר להתקדם.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהמצב הזה הוא מצב בלתי מתקבל על הדעת, זה לא רק עניין התקנות שצריכים לאשר, זה גם התקציבים שלא מועברים, זה גם עשרות תקנים של פיקוח, של מפקחים ומפקחות על מעונות היום, שלא קיימים.
יוסף ג'בארין: לכן גם אם יתקבלו התקנות עדיין צריך את התקציבים שיבטיחו את יישום החוק על ידי המפקחים והמפקחות.
יוסף ג'בארין: וזה גם עניין המצלמות שההסדרים של הסיוע למסגרות היו אמורים להיות מפורסמים לפני שנה.
יוסף ג'בארין: עד היום יש סחבת כאן.
יוסף ג'בארין: אני אומר לכם, הסחבת הזו בכל האישורים הללו היא סחבת חמורה, היא לא מתקבלת על הדעת.
יוסף ג'בארין: אני אומר את זה באמת בכאב, אני שומע פטפטת של שרי הממשלה, של ראש הממשלה, של שר המשפטים, של שר העבודה והרווחה, של שר האוצר, על הנושאים הללו, בעקבות המקרים החמורים של השבועות האחרונים, אבל בפועל החקיקה לא מתקדמת.
יוסף ג'בארין: לכן אני אומר לכם, ככה הוועדה לא תוכל להמשיך את דיוניה ואני אומר שכל עיכוב נוסף הוא ביזוי של החוק, הוא ביזוי של עבודת הכנסת, היינו אמורים לאשר את התקנות הללו, לרבות את הסיוע בהתקנת המצלמות, עוד לפני שנה, ויותר חמור מכך, זה פשוט זלזול בשלומם של אלפי ילדים והורים.
יוסף ג'בארין: אני בצער רב ובכאב נועל את הישיבה.
קארין אלהרר: היום ה-25 באוגוסט 2020, ה' באלול תש"ף.
קארין אלהרר: אנחנו בדיון מהיר, פדופיליה, הסדרי טיעון היעדר חקיקה וענישה, חינוך למודעות ומניעה, הסברה והכשרות ייעודיות של ח"כ סונדוס סאלח.
קארין אלהרר: בוקר טוב לכל המוזמנים והמוזמנות.
קארין אלהרר: תראו, הרקע הוא באמת הסדרי הטיעון המאוד מאוד בעייתיים שהיו לאחרונה, אני לא רוצה להזכיר שמות כי מדובר באנשים שלא נמצאים בחדר, לא הוזמנו כדי להביע את טיעוניהם בעניין, אבל מקרים שבהם אנשים שהורשעו בפדופיליה ועדיין בית המשפט קבע שאין מניעה שהם ימשיכו להיות חלק מהחברה, היה גם מקרה אפילו של רופא שגם החזירו אותו לעבודה כרופא, דבר שהוא באמת לא יעלה על הדעת.
קארין אלהרר: הענישה, עושה רושם, מאוד מאוד נרפית בנושא הזה.
קארין אלהרר: כל התחום של עבריינות מין נגד קטינות וקטינים, הסדרי טיעון באמת, הייתי מגזימה ואומרת שערורייתיים, - - - זו לא הגזמה בכלל.
קארין אלהרר: הדבר הזה פשוט מוביל לאיזה מעגל קסמים כזה שאנחנו לא מצליחים לצאת ממנו.
קארין אלהרר: אנחנו רואים גם השלכות.
קארין אלהרר: יש אדוות בעניין הזה.
קארין אלהרר: זה לא מקרי בכלל בעיני, שאנחנו רואים אלימות מינית גוברת והולכת, זה בחמורים ובחמורים פחות והגיע הזמן אולי לשים סוף או לשבור את המעגל הזה.
קארין אלהרר: ח"כ סאלח ביקשה לקיים את הדיון המהיר הזה בעקבות המקרים המתוארים, ובעיקר לא כדי לשוב ולדבר, כולנו אני מניחה סביב השולחן, סביב הזום, מסכימים שזה לא יכול להמשך ככה.
קארין אלהרר: השאלה מה עושים.
קארין אלהרר: זה הדבר המשמעותי.
קארין אלהרר: איך אנחנו פועלים ובידינו הכוח, כנסת ישראל, לשנות את פני הדברים.
קארין אלהרר: אני אפתח ואומר שבשנת 2017 היה דיון בוועדה והוצעו פתרונות שלא התקבלו.
קארין אלהרר: אז אם הם לא מתקבלים, הנוהג הוא שמציעים פתרונות חלופיים.
קארין אלהרר: לא זה, כן זה.
קארין אלהרר: ואני רוצה לשמוע מה הפתרונות החלופיים.
קארין אלהרר: או שמא אנחנו צריכים להמשיך ולהתגלגל בבתי המשפט, בהסדרי טיעון, בהמשך הדבר הזה.
קארין אלהרר: אני סבורה שלא, ואני מאוד מקווה שגם משרדי הממשלה שאמונים על התחום סבורים גם הם שלא.
קארין אלהרר: אני אשמח לתת לחברת הכנסת המציעה להציג את הדברים שלה.
קארין אלהרר: בבקשה.
סונדוס סאלח: תודה רבה כבוד היו"ר, תודה רבה לכל הנציגות והנציגים שהגיעו לוועדה.
סונדוס סאלח: בתקופה האחרונה הנושא מוצף בשיח הציבורי מכיוון שיש יותר ויותר פגיעות ותקיפות מיניות בילדות במיוחד וקטינות, סיפורים מזעזעים, תופעה מאוד מדאיגה.
סונדוס סאלח: במקביל, עכשיו מתקיימת בוועדת קידום מעמד האישה עוד דיון על סיוע לנפגעות תקיפות מיניות.
סונדוס סאלח: היינו שם ושמענו, עדיין יש שם סיפורים, ויש חוסר יעילות ואדישות מהמשרדים השונים לטפל באופן יסודי מקצועי בתופעה המדאיגה מאוד.
סונדוס סאלח: אני אמרתי שם שאני לא יודעת כמה אסונות עוד צריכים לקרות וכמה מקרי אונס צריך שיקרו בכדי לטפל בתופעה הזו, בכדי לפתוח עוד חדרים אקוטיים, בכדי להכשיר את האנשים שבאים במגע עם הילדות והילדים, לזהות, לאפיין, לעזור לילדים וילדים נפגעות ונפגעי מין.
סונדוס סאלח: אני רוצה לפתוח במכתב שכתבה מורה, עדות לוועדה.
סונדוס סאלח: אני מודה לה ואני מקריאה את המכתב שלה: "התחלתי לעבוד כמורה מקצועית למקצוע ...
סונדוס סאלח: לחטיבה ותיכון.
סונדוס סאלח: לימדתי שש כיתות.
סונדוס סאלח: נוצר ביני ובין חלק מהכיתות חיבור טוב, יחסים קרובים.
סונדוס סאלח: הם הרגישו שאני מישהו שאפשר לדבר איתה, תשובה, שרואה אותם ולא רק את המערכת.
סונדוס סאלח: כמה חודשים לתוך שנת הלימודים התאבד אחד התלמידים בבית הספר.
סונדוס סאלח: הסיפור תפס את כולם בהפתעה.
סונדוס סאלח: כולם.
סונדוס סאלח: תלמידים, מורים, הוכו תדהמה וכאב.
סונדוס סאלח: יועץ פסיכולוגי שליווה את בית הספר, השבוע שאחרי ההתאבדות הוקדש למעין שבעה.
סונדוס סאלח: לא היינו חייבות ללמד אלא לאפשר ורצוי היה לתת לתלמידים לאוורר רגשות ומקום לשיח יותר רגשי ומכיל.
סונדוס סאלח: באחד השיעורים שלי ניהלנו שיחה מאוד פתוחה ומאפשרת, התלמידים והתלמידות שיתפו ברגשות מאוד קשים, בתחושות מאוד מבלבלות ומבולבלות לגבי ההתאבדות.
סונדוס סאלח: היא הציפה אצל הרבה תלמידים קשיים נפשיים והם טענו שבמקום להקשיב להם ולקשיים שלהם, מקריאים להם דף מסרים.
סונדוס סאלח: תוך כדי השיחה אני שומעת התבדחויות מהצד של איזה מורה, מורה שכבר מתחילת השנה הרגשתי לא בנוח במחיצתו.
סונדוס סאלח: בכיתה אחרת שלי סיפרו לי שהוא מורה שלא עושה כלום, שמזלזל בהם, שלא מלמד.
סונדוס סאלח: אחרי כמה התבדחויות שאלתי אותם מה הסיפור איתו, הם סיפרו שהוא לימד אותם שנתיים קודם ושהתנהג באופן מוזר.
סונדוס סאלח: שאלתי 'מה זאת התנהגות מוזרה' וחזרתי על השאלה כמה פעמים.
סונדוס סאלח: הם סיפרו לי סיפורים מסמרי שיער, לא על התנהגות מוזרה אלא על התנהלות מטרידה, פוגענית ומפחידה.
סונדוס סאלח: המורה היה מושך לבנות בתיקים, נצמד אל הקיר עם הכיסא כדי שיצטרכו להתחכך בו, מעיר לבנות ולבנים הערות בעלות אופי מיני, הראה לאחד הבנים תמונה של ...
סונדוס סאלח: ושאל 'היא כוסית לדעתך?
סונדוס סאלח: ' הוא השתלט לתלמידים על המחשבים בכיתת המחשבים בה הוא מלמד וכתב על כולם '...
סונדוס סאלח: היפהפייה' ... היא תלמידה באותה כיתה.
סונדוס סאלח: אחת התלמידות סיפרה לי שהיה לה הסכם קבוע עם אחד הבנים שהוא תמיד מחכה לה עד שהיא מסיימת לאסוף את הדברים, כדי שלא תישאר עם אותו מורה לבד.
סונדוס סאלח: אמרתי לתלמידים שאני חייבת לעשות עם זה משהו.
סונדוס סאלח: חלק מהתלמידות שמחו ועודדו אותי, בעוד כמה בנים אמרו שהוא לא התכוון וסתם צחק איתם, ושהם לא רוצים להיות אחראיים לפיטורים שלו.
סונדוס סאלח: כעבור יום או יומיים פניתי למנהל וביקשתי לדבר איתו בדחיפות.
סונדוס סאלח: בשיחה איתנו נודע לי שהוא מודע להתנהלות הלא תקינה של אותו מורה, הוא אף העיר לו פעמים על דברים פעוטים יותר לדבריו.
סונדוס סאלח: הוגשה תלונה במשטרה ונקראתי לתת עדות.
סונדוס סאלח: כעבור כמה שבועות המורה חלה ולא הגיע יותר לבית הספר.
סונדוס סאלח: בסוף השנה התבשרנו שהוא לא ימשיך אצלנו בבית הספר.
סונדוס סאלח: אף אחד בבית הספר לא שמע על המקרה, לא יצאה הודעה מההנהלה על הטיפול במקרה, לא שאלו תלמידות אחרות אם הן נפגעו, הבנות שנפגעו לא קיבלו טיפול מבית הספר".
סונדוס סאלח: זה רק סיפור אחד וזה רק מכתב אחד לכמה פניות שמגיעות לכמה לשכות וגם לנו כאנשים באופן פרטי שיש שם אנשים שמנצלים את המעמד שלהם ופוגעים ונותנים לעצמם את הזכות לפגוע מינית בילדות וילדים, מכיוון שכאן בין הפוגע לנפגע יש אי איזון ביחסי הכוח, הפוגע הוא תמיד כוחני יותר, בעל שליטה יותר ויש לו כוח יותר וחכם יותר, והנפגע הוא חלש בדרך כלל והוא לא מודע ולא מודעת האם ההתנהגות הזאת היא פגיעה או היא טבעית.
סונדוס סאלח: אחת המתלוננות, אחת הנשים שהיום היא מבוגרת אמרה לי 'חשבתי שזו התנהגות טבעית בילדות שלי, חשבתי שהפגיעה המינית שפגע בי אבא זה דבר שקורה בכל הבתים וזה דבר נורמלי.
סונדוס סאלח: אני רוצה להגיד לכם שיותר מהתופעה המדאיגה עצמה, רק לחשוב על הפגיעה בקטינות, בילדות ובקטינים, תת הדיווח ותת הסיקור הוא שמחמיר את התופעה ומדאיג יותר.
סונדוס סאלח: אם אנחנו נחפש במחקרים, בעבודה של ארגונים שעושים עבודה מאוד מיוחדת, יחד עם זאת, יש עולם שלם של תת דיווח, מקרים שלא מדווחים ולא מגיעים לרשויות בסופו של דבר ולא מטופלים.
סונדוס סאלח: אני אתמקד בשנה אחת לדוגמה, בשנת 2018, למרכזי הגנה הגיעו כ-10,000 מקרים של פגיעה בקטינים.
סונדוס סאלח: מתוך 10,000 המקרים האלה רובם המוחלט לא מדווחים למשטרה.
סונדוס סאלח: באותה שנה, רק 2,500 תלונות במשטרה על פגיעה מינית בקטינים ובקטינות, מתוכם, 80% מהתיקים נסגרו.
סונדוס סאלח: זה לא סתם נסגרו שאדם נכנס לכלא וקיבל את העונש המתאים, רובם עבודות שירות.
סונדוס סאלח: נראה לי שכולם עבודות שירות.
סונדוס סאלח: אדם שפוגע מינית בילדה קטנה מקבל עבודת שירות.