GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חגי לוין: שר הבריאות ליצמן ומנכ"ל משרד הבריאות בר סימן טוב היו כאן והבטיחו ברחל בתך הקטנה שהם יוסיפו עוד תקנים, וזה לא קרה.
חגי לוין: בתוך האירוע משקיעים מאות מיליונים על מפקדת אלון, וטוב שעושים את זה כי צריך, אבל לא זורקים קמצוץ לבסיס של בריאות הציבור במדינת ישראל, לא במשאבים, לא בכוח אדם, לא בתשתיות טכנולוגיות.
חגי לוין: פתאום מביאים סטודנטים וסטודנטיות צעירים, סלקטורים, ללשכות הבריאות והם עושים עבודה נהדרת ועוזרים בחקירה, אבל גם אותם מביאים באופן זמני.
חגי לוין: למה לא לתת כבר תקני קבע?
חגי לוין: הצורך קיים, הוא יהיה קיים גם אחרי הקורונה, והקורונה כאן איתנו לזמן ארוך.
חגי לוין: לכן, אי-אפשר לטמון את הראש בחול.
חגי לוין: יש כאן בעיה מערכתית וחייבים עכשיו תוכנית סדורה ומהירה, אבל גם צופה פני עתיד, לשיקום מערך בריאות הציבור במדינת ישראל.
חגי לוין: אני חושש שהצוותים בקריסה והם בסוף יפסיקו לעבוד כי השחיקה היא מטורפת והמחירים כבדים ביותר לכולנו.
חגי לוין: לכן, זה הזמן להשקיע בבריאות הציבור, זה הזמן להשקיע בטיפות החלב.
יוסף ג'בארין: חגי, הרחבת את היריעה לכלל בריאות הציבור.
יוסף ג'בארין: אתה שותף להערכה הזו של מאות תקנים לתחנות טיפות החלב?
חגי לוין: בוודאי, אני חושב שיותר ממאות תקנים.
חגי לוין: אנחנו גם ניסינו לעשות בדיקה בהסתדרות הרפואית של התקציב.
חגי לוין: קודם כול, זה כל כך לא מעוגן.
חגי לוין: קשה מאוד למצוא את הסעיף התקציבי הרלוונטי.
חגי לוין: אבל בסעיף שכתוב עליו טיפות חלב, חלה בעשור האחרון, לפני הקורונה, שחיקה ריאלית של 25%.
חגי לוין: יש מפתח של אבי ישראלי.
חגי לוין: אין היום בכלל תקינה ותוכנית רלוונטית.
יוסף ג'בארין: זו השאלה שלי.
יוסף ג'בארין: ההנחיות מופיעות בעיקר בחוזר המנכ"ל, האם יש תקינה ברורה בחוזר המנכ"ל או בהנחיות?
מוריה אשכנזי: קוראים לזה סטנדרט, לא תקינה.
יוסף ג'בארין: בהשוואה שאת עושה בין הסטנדרט כאן לבין המציאות, האם זו התוצאה שמביאה אותך ל-800?
מוריה אשכנזי: הסברתי לך שהתוצאה שבמקום שאחות תקבל 100 תינוקות, היא מקבלת 300 – 350 תינוקות.
חגי לוין: יש פער אדיר במצב בפועל.
חגי לוין: אין תקינה לנושא רופאי בריאות הציבור.
יוסף ג'בארין: איפה מופיע הסטנדרט הזה של עובדת אחת מול מאה?
מוריה אשכנזי: בחוזר מנכ"ל.
אבישג שחם חדד: אבל הוא גם ישן יחסית.
יוסף ג'בארין: הוא ישן אבל לא מתקיים.
חגי לוין: לפני שנה יצא דוח כוח אדם במערכת הבריאות, כדאי להסתכל שם בפרטים.
חגי לוין: לגבי אחיות בריאות הציבור, כחצי מהן מעל גיל 67.
חגי לוין: למה שאיש צעיר או אישה צעירה בעלי יכולת במדינת ישראל ילכו למקצוע כשבמערכת הבריאות השכר נמוך, וכששכר האחיות הוא נמוך, וכששכרן של אחיות בריאות הציבור עוד יותר נמוך לעומת אחיות בקופות החולים ובבתי החולים.
חגי לוין: זה בלתי נתפס, אנחנו פשוט החלטנו שהנושא הזה לא חשוב ולא משקיעים בו.
חגי לוין: לפי דוח מבקר המדינה האחרון במחלות המתפרצות, כל השקעה של דולר בבריאות הציבור חוסכת 16 דולר בהמשך.
חגי לוין: אני לא מבין איך אפילו עכשיו לא מוכנים להשקיע בדבר הזה.
מוריה אשכנזי: וגם מסיטים את כוח האדם.
מוריה אשכנזי: בריאות התלמיד בבתי הספר עבר בשלושה מחוזות עבר למדינה.
מוריה אשכנזי: למשל, באר-שבע, אשקלון ואשדוד, קיבלנו את התלמידים ואת השירות, אבל לא קיבלנו אחיות.
מוריה אשכנזי: גם שם לוקחים מטיפות החלב, גם אם ישנה רגרסיה מהפעילות כולה.
מוריה אשכנזי: ביקשו מהאחיות שלנו בבתי הספר להודיע מתי הן יסיימו לתת את חיסון הפפילומה.
מוריה אשכנזי: תגידו, האם הם יושבים שם בללנד?
מוריה אשכנזי: כשמדברים בכלל את מערכת עד סוף החגים?
מוריה אשכנזי: יש לי היום גם בתי ספר שעובדים בקפסולות ובשתי משמרות.
מוריה אשכנזי: זו שמנהלת את זה צריכה לחשוב האם בכלל יש פוטנציאל לדבר הזה.
מוריה אשכנזי: הכול נעשה בצורה אוטומטית, שרירותית, חסרת התחשבות וחסרת ידע לעומת מה שקורה בשטח.
יוסף ג'בארין: רחל פיש, מנהלת טיפות חלב, שירותי מכבי, בבקשה.
רחל פיש: צוהרים טובים, תודה רבה על מתן זכות הדיבור.
רחל פיש: אני דווקא רוצה לדבר על טיפת חלב בצל הקורונה.
רחל פיש: אני רוצה לספר לכם קצת על טיפות החלב של מכבי ומה קורה במכבי.
רחל פיש: כידוע לך, וזו לא החלטה שלנו, עיקר טיפות החלב נמצאות אצל המדינה.
רחל פיש: עם זאת, עדיין 25% מהילדים שמבוטחים במכבי נמצאים בטיפות חלב של מכבי.
רחל פיש: זה עושה את זה מאוד לא פשוט כי חלק מהילדים שלנו מקבלים טיפול אצלנו וחלק לא.
רחל פיש: אנחנו יכולים להטיב עם הילדים שמקבלים אצלנו טיפול, אבל אנחנו לא יכולים להטיב עם כל הילדים ששייכים למכבי.
רחל פיש: מכבי נותנת שירות בערים שהמדינה לא נותנת בהן שירות, וזה מימים ימימה.
רחל פיש: זה היה יחד עם חוק ביטוח בריאות ממלכתי כשהכללית נתנה שירות ואז הצטרפו גם הקופות האחרות.
רחל פיש: זה מייצר בעייתיות סביב המבוטחים, שחלקם מקבלים טיפול אצלנו בתיק הרפואי שלנו, עם הרופאים והאחיות שלנו, ובחלק מהמקומות הם מקבלים על ידי המדינה.
רחל פיש: זה מייצר שירות קצת שונה האחד מהשני.
רחל פיש: אני מדגישה את זה כי אני מרגישה את התסכול של המדינה.
רחל פיש: אני הייתי שם, הייתי אחות בריאות הציבור במדינת ישראל.
רחל פיש: אני יודעת שהמדינה רוצה לעשות הכול הכי טוב שאפשר, אבל הידיים שלה קצת כבולות.
רחל פיש: אני רוצה לספר מה קורה בתוך מכבי.
רחל פיש: בתוך מכבי אנחנו נותנים שירות ל-25% מהילדים שלנו ב-60 תחנות שנמצאות בתוך מכבי.
רחל פיש: במסגרת הקורונה ראינו שהגיעו הרבה פחות לקופות, האנשים החולים נשארו בבית, אבל דווקא בטיפות החלב שהן המקום הבריא, ואנחנו התקשרנו ואמרנו שמגיעה לשם רק אוכלוסייה בריאה וכמובן בצורה בטוחה, אדם אחד עם הילד שלו, לא ראינו שינוי מאוד גדול בסך הכול.
רחל פיש: בהתחלה הייתה לנו ירידה בין 25% ל-30%, כפי שדינה ציינה.
רחל פיש: אנחנו ראינו ירידה של 20% בכמות הילדים שמגיעים לחיסונים, ואחר כך זה הלך והתאזן.
רחל פיש: אנחנו רואים שהיום פחות או יותר האוכלוסייה מגיעה כפי שהיא הגיעה קודם.
רחל פיש: אנחנו הטבנו עם המבוטחים.
רחל פיש: אמרנו, למשל, שהילדים היוצאים מוקדם יותר מבתי החולים, יכולים להגיע אלינו מספר ימים אחרי לידה כאשר עוד לא עשו להם או שעשו להם בדיקת בילירובין וצריכים לעשות להם שוב.
רחל פיש: קנינו לכל טיפות החלב שלנו מכשיר בילירובין הורי כדי שנוכל לתת להם את הטיפול בתוך טיפת החלב כשהמקום הוא בריא, ולא במוקדים לרפואה דחופה שאליהם כולם חששו להגיע בגלל שיש שם בעיה של אוכלוסייה חולה, ולא ידעו מי חולה ומי לא.
רחל פיש: באמת ניסינו לנתב את האוכלוסייה הזו להגיע אלינו, אל המקומות שהם נקיים מחולים ולתת להם שירות.
רחל פיש: אני רוצה להדגיש גם את נושא דיכאון אחר לידה.
רחל פיש: לא נראה שיש הבדל מהותי בדיכאון, ואני רוצה להסביר למה.
רחל פיש: כי אם קודם האימא הייתה חוזרת הביתה והיא הייתה לבד עם התינוק, אז היום המשפחה נמצאת קצת יותר בתוך הבית, האבא עובד מהבית.
רחל פיש: יש לזה אומנם יתרונות וחסרונות, אבל בהחלט בהתחלה האימהות הרגישו יותר עטופות.
רחל פיש: נכון להיום יותר קשה להן כי הן פחות יכולות לצאת, הן פוחדות לצאת עם התינוק.
רחל פיש: אבל כשאנחנו בדקנו דיכאון לאחר לידה בשנת 2019 לעומת 2020, אנחנו לא רואים הבדל מהותי.
רחל פיש: זה אומנם לא מחקר רציני, אבל בהחלט לא נראה שיש הבדל מהותי.
רחל פיש: אני רוצה להדגיש את נושא הנשים בהיריון.
רחל פיש: לא ראינו ירידה בכמות הנשים בהיריון.
רחל פיש: אני לא מדברת עכשיו על טיפת החלב.
רחל פיש: אני מרכזת את תחום בריאות הציבור שכולל בתוכו את בריאות האישה.
רחל פיש: לא ראינו שיש ירידה בכמות הנשים שמגיעות לרופא הנשים בצורה משמעותית.
רחל פיש: אנחנו נותנים את השירות או טלפוני או היברידי בצורה מקוונת.
רחל פיש: אנחנו יכולים לשלוט.
רחל פיש: אנחנו נותנים להם לעשות בדיקות בבית, ואני חושבת שאנחנו לא הקופה היחידה, גם קופות אחרות עושות זאת.
רחל פיש: אנחנו עושים להם ביקור מקוון טלפוני, אנחנו נותנים להם מקלון לבדיקת שתן, אנחנו נותנים להם למדוד לחץ דם לבד, ואנחנו באמת מנסים לתת להם את השירות המקסימלי.
רחל פיש: רואים שיש לאנשים האלה יותר חרדה.
רחל פיש: אני יכולה להגיד לכם שמתוך 40,000 לידות, בזמן נתון יש לנו בערך 150 מאומתות קורונה.
רחל פיש: זאת אומרת, פחות מחצי אחוז מהנשים שלנו הן כן מאומתות קורונה, ואז אנחנו מטפלים בהן גם בקורונה וגם בקשר עם רופא הנשים והאחות על מנת לתת להם את השירות.
רחל פיש: השירות יהיה מרחוק, אנחנו לא מגיעים הביתה או לא נותנים להן את השירות אצלנו במרפאה אלא בצורה ממוגנת.
יוסף ג'בארין: מה בפועל עשיתם בעניין הזה?
יוסף ג'בארין: האם יש מחלקת יולדות בצל הקורונה?
יוסף ג'בארין: האם התארגנתם בהתאם?
רחל פיש: בכל בית חולים יש יחידה שמטפלת בנשים שהן מאומתות או מבודדות.
רחל פיש: הן מגיעות למקום מסוים שבו הצוותים מטפלים בהן בצורה בטוחה.
רחל פיש: אנחנו מיידעים את בתי החולים כאשר ישנה מישהי שהיא מאומתת קורונה, וגם בית החולים עושה בדיקות.
רחל פיש: הוא לא יילד אישה במקום שמיילדים את כולן אלא הוא שומר, אבל זה באמת יותר המקום של בתי החולים ולא שלנו.
יוסף ג'בארין: דיברנו על הסטנדרט ועל היחס שבין אחות לבין מספר תינוקות שבהם היא אמורה לטפל, ואמרנו שזה 1:100.
רחל פיש: הסטנדרט שלנו במכבי הוא 1:150.
רחל פיש: אנחנו עומדים בסטנדרט הזה בכלל התחנות.
רחל פיש: אנחנו לא מכניסים נשים הרות לתוך טיפות החלב, זה נעשה מבחוץ.
רחל פיש: אנחנו נותנים מענה ומעטפת, וזה אחות אחת ל-150 תינוקות.
רחל פיש: אנחנו בהחלט יכולים לתת מענה הולם ומתאים עבור הילדים שלנו.
רחל פיש: אנחנו לא חוסכים שום דבר מדרישות משרד הבריאות.
יוסף ג'בארין: רוני פרבר, מנהל מערך בריאות הציבור, קופת חולים מאוחדת, בבקשה.
רוני פרבר: שלום וצוהריים טובים.
רוני פרבר: תודה רבה על ההזמנה ועל רשות הדיבור.
רוני פרבר: אני מצטרף לדבריה של רחלי.
רוני פרבר: כמו שאנחנו מציינים תמיד, גם כשהרגולטור נותן את השירות למבוטחים, זה ניגודיות וזה יוצר בעייתיות בהרבה אספקטים.
רוני פרבר: גם אנחנו נותנים את השירות ל-30% מהילדים, אפילו קצת פחות, בטיפות החלב שלנו.
רוני פרבר: לצערי, אנחנו הרבה פעמים רואים את ההבדל בין השירות שאנחנו יכולים לתת למטופלים שלנו לבין השירות שניתן על ידי המדינה במקומות שבהם אנחנו לא יכולים לפתוח טיפת חלב.
רוני פרבר: מבחינתי, בריאות הציבור היא גם חלק מהקהילה.
רוני פרבר: לא פעם שוכחים את הקהילה ושמים את כל הדגש מבחינה תקציבית ותקשורתית על בתי החולים.
רוני פרבר: אני מבקש גם פה להתעורר ולהבין שרוב הדברים לא קורים בבתי החולים אלא בקהילה, בטיפות החלב, בבריאות הציבור, ושם צריך לתת דגש.
רוני פרבר: בנוסף, צריך לא לשכוח גם את קופות החולים.
רוני פרבר: כשניתנים תקציבים ותמריצים כאלו ואחרים, שוכחים שיותר מ-30% מאותם תינוקות נמצאים בקופות.
רוני פרבר: כידוע לך, מאוחדת היא קופה מאוד חזקה במגזר הדתי.
רוני פרבר: רוב טיפות החלב של מאוחדת נמצאות מחוץ לקו הירוק ובמגזר החרדי: במודיעין עילית, למשל.
רוני פרבר: יש לנו בעיה מאוד חריפה של איוש של כוח אדם.
רוני פרבר: כשאני רואה פרסום של משרד הבריאות לתוספת תקנים ומענקים שהם נותנים באותם מקומות גיאוגרפים, כקופה מאוד קשה לי להתחרות לעומת מה שמציע הרגולטור ונותן השירות לגיוס, ולכן נוצרת מידה של אי שוויון.
רוני פרבר: קופת חולים מאוחדת יוצאת עם קמפיין של ביקור היברידי שהוא ייחודי לקופה.
רוני פרבר: אנחנו נותנים לכל לקוחותינו אחות לליווי היריון.
רוני פרבר: דובר פה על מדדים ואני חושב שיש מדד מאוד חשוב של ביקור עד גיל שבועיים.
רוני פרבר: אפשר לתת אותו ולהפוך אותו גם לביקור היברידי.
רוני פרבר: אנחנו בתקופה לא פשוטה, וכמו שבמלחמה מתנהלים כמו במלחמה אז גם פה עדיף שהמטופלת תראה את האחות ההיברידית לעומת מצב שבו היא לא תראה בכלל אף איש צוות.
רוני פרבר: אני רוצה להדגיש את עניין בתי החולים.
רוני פרבר: יש בעייתיות מאוד גדולה.
רוני פרבר: לצערי, בתי חולים מנפנפים הרבה פעמים את הנשים שילדו וזורקים את העול על קופות החולים.
רוני פרבר: גם במקומות שבהם ניתן מענה של משרד הבריאות, העול עובר אל הקופות, ואז אנחנו צריכים לתת מענה ליילודים שיצאו טרם זמנם.
רוני פרבר: אבל לא בכל מקום יש לי אחיות שערוכות לתת את כל המענה מבחינת טיפת חלב.
רוני פרבר: גם זה יוצר נדבך נוסף שאנחנו צריכים להידרש אליו לתת עליו את הדעת.
רוני פרבר: לכן, אנחנו מאוד מאוד זקוקים לכוח אדם ולתקציבים.
רוני פרבר: צריך להבין שזה לא רק עניין של כמות התינוקות שיש לך אלא זה גם עניין של אופי האוכלוסייה בה אתה מטפל וגם בו צריך להתחשב.
רוני פרבר: רחלי דיברה על 1:150, וזה גם 1:160 בערים החילוניות.
קריאה: קיבלו עכשיו 100 תקנים.
רוני פרבר: שם ההתנהלות היא באמת אחרת, אבל זה לא בא בהלימה למה שקורה אצלי במקומות אחרים שבהם התקן הזה הוא פשוט לא ריאלי.
רוני פרבר: בסופו של דבר, אני צריך גם להביא וגם לתקצב וגם לשמר את אותן אחיות.
רוני פרבר: מערך האפידמיולוגי הוא לא רק של המדינה, הוא גם של הקופות.
רוני פרבר: גם אנחנו צריכים לבצע את כל המערך.
רוני פרבר: חשוב להבין שגם אצלנו אחיות בריאות הציבור מתעסקות במערך הזה ונלקחות לתוך המערך, ואנחנו צריכים לתת על זה את הדעת.
קריאה: לא בחקירות, זה לא נכון.
יוסף ג'בארין: תודה רבה על הדיווח.
יוסף ג'בארין: פרופ' אילנה בלמקר, בבקשה.
אילנה בלמקר: אני רוצה לדבר על הפערים בבריאות ופערים חברתיים.
אילנה בלמקר: כל הדיון הזה הוא משום מה באופן כללי, חוץ מכמה מילים של מוריה אשכנזי שדיברה על הבעיות המיוחדות של מחוז הדרום.
אילנה בלמקר: השירות בתחנות טיפות החלב נקרא שירות אוניברסלי לכל הרבדים בחברה.
אילנה בלמקר: לכן, זה אחד הכלים הכי הכי חשובים כדי לנסות לצמצם פערים חברתיים שמשפיעים על פערים בבריאות.
אילנה בלמקר: לדוגמא, מחוז הדרום.
אילנה בלמקר: במחוז הדרום הוא שירות אוניברסלי, ואפילו יש תחנת טיפות חלב בפזורה הבדווית, יש ניידות חיסון, יש דברים שלא קיימים בכלל בשום מקום אחר בארץ, והאחיות עובדות יום ולילה על מנת לנסות את הטיפול הטוב ביותר.
אילנה בלמקר: לגבי פערי בריאות – אתם יודעים ששיעור תמותת תינוקות בקרב תינוקות בדווים בנגב הוא פי 2.5 ופי 3 יותר גבוה משיעור תמותת התינוקות בכל מקום אחר בארץ.
אילנה בלמקר: יש גם כן פערי בריאות בהרבה הרבה מקומות בנגב, לא רק אצל הבדווים.
אילנה בלמקר: יש בעיות של חסרים תזונתיים, יש בעיות של מחסור בפעילויות מקדמות בריאות, וזה גם כן משתקף במצב הבריאותי.
אילנה בלמקר: במחוז הזה המחסור באחיות בריאות הציבור הוא הכי הכי גדול בארץ.
אילנה בלמקר: עניין הקורונה מעמיס על זה, האחיות שם עובדות 24/7, ואני צופה שכל הפערים החברתיים והבריאותיים יגדלו ויעמיקו במחוז הדרום, ואני מניחה שגם במקומות אחרים בארץ, אם לא יעשו משהו באופן דחוף בחירום להצלת מערך טיפות החלב.
יוסף ג'בארין: אני מבין בהחלט שיש סוגיה מאוד קשה של הנגשת שירותי בריאות בכלל, ובמיוחד שירותים של טיפות החלב.
יוסף ג'בארין: האם יש לך נתונים שאפשר להסתמך עליהם לקראת דיון מיוחד שהוועדה תקיים לעניין נגישות השירותים האלה בנגב, במיוחד לאור המצב הקשה שם?
יוסף ג'בארין: האם תוכלי נתונים להעביר לוועדה?
אילנה בלמקר: יש לי הרבה נתונים.
אילנה בלמקר: במשך 25 שנים, עד 2012, הייתי רופאת המחוז שם.
אילנה בלמקר: פרופ' גדלביץ הוא הרופא המחוזי עכשיו שם, והאחות המפקחת המחוזית היא ליאורה שחר, ואני בטוחה שיש להם את כל הנתונים הדרושים.
אילנה בלמקר: חשוב לקיים דיון חיוני ודחוף.
אילנה בלמקר: בנוסף, מחוז הדרום סובל גם מהטילים מעזה, ולמרות זאת הם נכנסים לרכבים שלהם ומגיעים לתחנות טיפות החלב.
אילנה בלמקר: מדובר בצוות נפלא.
אילנה בלמקר: הם צריכים גיבוי, עזרה, תוספת תקנים ותקציב.
יוסף ג'בארין: את אומרת ששיעור התמותה בקרב האוכלוסייה הערבית הבדווית בנגב הוא פי 3?
אילנה בלמקר: למיטב ידיעתי, עדיין בין 10 ל-12 תינוקות בדווים נפטרים עד גיל שנה, לכל אלף תינוקות שנולדו חיים, ובשאר הארץ זה משהו כמו 4 -5.
יוסף ג'בארין: אין ספק שזה גם מראה גם על הצורך לתגבר את שירותי הבריאות, במיוחד בגילאים האלה.
מוריה אשכנזי: מה שמיוחד במחוז הדרום הוא שיש להם תחנה יבילה.
מוריה אשכנזי: זאת אומרת, יוצא קרוון עם אוטו ומבצע בדיקות של רופא נשים, וגם טיפת חלב שנעמדת באמצע בין שתי ג'בלאות, כמו באו"ם, בגלל הסכסוכים שם שבין העדות.
מוריה אשכנזי: מידי שבוע מגיעה לשם טיפת חלב.
יוסף ג'בארין: התיאור שלך של הסכסוכים לא נכון.
מוריה אשכנזי: עומדת שם באמצע טיפת חלב יבילה כדי שכולם יגיעו.
מוריה אשכנזי: מכל המקומות מגיעים המטופלים ברגע שהם רואים את האוטו הזה.
מוריה אשכנזי: זה ייחודי למחוז דרום, זה לא קיים בשום מקום אחר.
יוסף ג'בארין: השאלה היא האם זה עונה על כל הצרכים.
מוריה אשכנזי: זה לפחות מענה מאוד מיוחד ובלעדי של משרד הבריאות.
יוסף ג'בארין: אני עדיין חושב שסוגיית טיפות החלב בנגב מחייבת התייחסות מיוחדת.
יוסף ג'בארין: אני מבין שהייתה עתירה לבג"ץ בנושא.
יוסף ג'בארין: עם זאת, הקושי עדיין קיים.
יוסף ג'בארין: ורד וינדמן, המועצה לשלום הילד, בבקשה.
ורד וינדמן: תודה, אדוני.
ורד וינדמן: אנסה להגיד את דבריי בקצרה כדי גם לא לחזור על הדברים המשמעותיים שאמרו קודמיי.
ורד וינדמן: מערכת טיפת החלב היא מערכת אוניברסלית והיא אחת החשובות שיש במדינת ישראל.
ורד וינדמן: זה נכון שאין דוגמאות בעולם להצלחה הרעיונית הזו של מדינת ישראל בייסוד טיפות החלב שלמעשה קיימות כבר הרבה מאוד שנים.
ורד וינדמן: זה לא תחנת חיסונים, זה כלי מאוד משמעותי לצמצום פערים חברתיים.
ורד וינדמן: זו אולי התחנה הראשונה, ואחת החשובות ביותר, למימוש הזכות של פעוטות להתפתחות, לבריאות, אבל גם לשוויון.
ורד וינדמן: יש לה תפקיד חשוב בזיהוי בעיות התפתחות, אבל זהו גם כלי לאיתור וזיהוי מצבי סיכון שקשורים, למשל, לאלימות.
ורד וינדמן: לדוגמא, ב-2018 זוהו כ-500 מקרים של מצבי סיכון משמעותיים.
ורד וינדמן: במשך שנים מערכת טיפות החלב יובשה, גם מבחינת תקינה, גם מבחינת כוח אדם, וגם מבחינת תשתיות פיזיות של תחנות שלא היינו רוצים שכך הן ייראו.
ורד וינדמן: המקומות שיובשו או שהיו חלשים נראים חלשים עוד יותר ומתגלים אולי במערומיהם בתקופה המשברית הזו של הקורונה, ואדוני אולי רואה את זה גם במקומות אחרים.
ורד וינדמן: הייתה טיוטת תוכנית ממשלתית שהביאה לידי ביטוי את ההבנה שצריך לחזק את טיפות החלב, ודיברו גם על שיפור בתשתיות, על ביקורי בית לילד ראשון, והייתה התחייבות של משרד הבריאות בהקשר הזה.
ורד וינדמן: אבל בתקופת הקורונה הייתה הסטה של כוח אדם, והקושי הלך וגדל, גם בגלל שחלק מכוח האדם לא עבד בתוך טיפות החלב וגם באמת בגלל חשש של משפחות מלהגיע.
ורד וינדמן: היה צורך להתגבר על הפער הזה.
ורד וינדמן: התוכניות האלה של החזרת עטרה ליושנה לא מומשו עדיין.
ורד וינדמן: יש תקנים שנפתחו אבל לא אוישו, ויש תקנים שעדיין לא נפתחו.
ורד וינדמן: אני חושבת שאולי התפקיד החשוב של הוועדה בהקשר זה הוא לעקוב האם מתבצעות טיוטות התוכניות הממשלתיות שהיו עוד בכנסת הקודמת, ואיך מחזירים או משפרים את התפקיד הכל כך חשוב של אחיות בריאות הציבור, ודאי טיפות החלב.
ורד וינדמן: אחד הדברים שהוזכרו כאן, ואנחנו, במועצה לשלום הילד, מוכנים לקחת את זה על עצמנו ולעשות ניסיון והוא ליזום תיקון חקיקה שייתן מענה לאתגר התקינה המתחדשת.
ורד וינדמן: אין היום תקינה מתחדשת שקשורה לקשר בין כוח אדם למספר הילדים שגדל, כפי שנאמר, ובצדק.
ורד וינדמן: אין תקינה שמתעדכנת באופן אוטומטי, יכול להיות שהדבר הזה צריך להיות מוסדר בחקיקה כפי שקיים בחלק מהמקומות בעולם.
ורד וינדמן: אנחנו מוכנים לקחת על עצמנו לנסות ליזום דבר כזה בחקיקה.
ורד וינדמן: לצד זה, צריך לראות איך התקנים מאוישים.
ורד וינדמן: הזכרת בצדק שמחוז הדרום דורש דיון מיוחד.
ורד וינדמן: לדעתי, זה הוזכר גם בדוח מבקר המדינה – לאיזה תוצאות מובילה תוכנית התמריצים ואיך מזרימים כסף למערכת.
ורד וינדמן: אבל גם איך משפרים תשתיות, את ההכשרות לטיפות החלב, האם מתבצעים ביקורי הבית, לכל הפחות לילדים ראשונים במשפחה.
ורד וינדמן: את כל הדברים האלה היה צריך לעשות עוד לפני הקורונה, אבל כעת כשיש הסטה של כוח אדם ויש עדיין פערים, צריך לראות איך עושים את זה בתקופה הקרובה.
ורד וינדמן: כאמור, לא מדובר רק בחיסונים, זה רק חלק מהעניין, אלא ישנן גם בדיקות התפתחות, יש תפקיד גם לאחיות וגם לרופאים שנמצאים בטיפות חלב.
ורד וינדמן: צריך לעשות reaching out כדי להגיע לכל אותן משפחות שלא מגיעות לתחנות.
ורד וינדמן: הדבר הזה הוא חשוב.
ורד וינדמן: אם בעבר היה שיח סביב הנושא של הוצאת המענה של טיפות החלב מחוץ לתחנות עצמן ולקופות החולים, אחד הדברים הכי חשובים שאנחנו לומדים היום בתקופת הקורונה הוא כמה חשוב שהמערכת הזו תהיה מופרדת ממקום שבו יש חולים.
ורד וינדמן: צריך לזכור את זה גם לעתיד ועד כמה זה חשוב, במיוחד בתקופות כאלה.
ורד וינדמן: אנחנו בתקופה שבה הפערים ילכו ויעמיקו, אין בכלל ספק בכך, ותפקיד טיפות החלב בולט ביתר שאת.
ורד וינדמן: חשוב מאוד לראות עכשיו מול הממשלה, מול משרד האוצר, משרד הבריאות, נציבות שירות המדינה, איך כל התוכניות האלה שקיימות, לפחות בטיוטה, באות לידי ביטוי בעולם המעשה.
יוסף ג'בארין: דובר כאן על הצעת חוק שאמורה לעגן בהסדר חקיקתי את כל הנושאים שאנחנו מדברים עליהם.
יוסף ג'בארין: האם יצא לכם לבחון אותה?
יוסף ג'בארין: האם אותם שותפים לה?
ורד וינדמן: אני מבינה שזו הצעה של ויצו, קראתי את נייר העמדה.
ורד וינדמן: אני לא מכירה את תוכן ההצעה הזו, נשמח לראות אותה.
ורד וינדמן: אני מדברת על היבט מעט שונה שרלוונטי לא רק לנושא בריאות הציבור.
ורד וינדמן: אני מדברת על תקינה מתחדשת קונקרטית, בעוד שאני מבינה שההצעה הזו מדברת על השאלה מה תכלול טיפת החלב.
ורד וינדמן: התקינה המתחדשת נותנת מענה לא רק לצרכים המשתנים אלא גם בהתאם למספר הילדים.
ורד וינדמן: אנחנו נשמח לראות האם ואיך הדברים מתחברים.
יוסף ג'בארין: ורד, תודה רבה.
יוסף ג'בארין: האמת היא שבדיון הזה חסרים לנו הנתונים.
יוסף ג'בארין: קיוויתי לקבל אולי נתונים יותר מפורטים ושיציגו לנו גם את התקינה, את הסטנדרט, ושנראה את המספרים.
יוסף ג'בארין: דינה, האם נוכל לקבל את הנתונים?
דינה צימרמן: נעשה סיכום של חלק מהדברים ונשלח את זה בכתב.
דינה צימרמן: אם תפנו אלינו בשאלות ספציפיות, נוכל גם לתת תשובות.
יוסף ג'בארין: כן, בשמחה.
יוסף ג'בארין: מוריה, דיברת על נתונים שיש לכם.
יוסף ג'בארין: לא קיבלנו את המצגת שלכם.
מוריה אשכנזי: אם תיזום עוד דיון אחד, אני מוכנה להביא ולהציג את זה.
מוריה אשכנזי: נבוא אפילו עם נתונים לגבי מספר חיסוני החצבת שעשינו.
מוריה אשכנזי: ישנם הרבה דברים שאפשר מהם להשליך על המצב היום.
יוסף ג'בארין: כן, אבל עוד לפני הדיון וללא קשר, את מוזמנת.
יוסף ג'בארין: נבקש לקבל את זה.
יוסף ג'בארין: דינה, האם את רוצה להתייחס למספר נקודות שעלו בדיון, בין היתר, לגבי הפער שקיים בסטנדרט וגם לעניין הנגב וסוגיית שיעורי התמותה הגבוהים יותר יחסית לממוצע בארץ.
יוסף ג'בארין: אני כבר אומר לך שיש מקום לקיים כאן דיון מיוחד על השירותים בנגב.
מוריה אשכנזי: בדוח של הסתדרות האחיות שהכנו קיימת התייחסות גם למחוז הדרום.
מוריה אשכנזי: הלכנו פעילות פעילות לפי הנוהל שמתייחס לנדרש מאחות טיפת חלב לבצע עד גיל 5.
יוסף ג'בארין: האם העברת את הדוח הזה אלינו?
מוריה אשכנזי: לא.
מוריה אשכנזי: אנחנו יכולים לעבד את הדוח ולשלוח לכם או להגיע לפה ולהציג את המצגת.
יוסף ג'בארין: לפני שאנחנו קובעים דיון נשמח לקבל העתק מהדוח, את המצגת, ומשם נמשיך.
מוריה אשכנזי: אין בעיה, בסדר גמור.
דינה צימרמן: הכותרת של הדיון היום הייתה טיפת חלב בקורונה.
דינה צימרמן: אני חושבת שבהחלט יש מקום לדיונים ממשיכים על דברים אחרים שהעלו מבחינת התקינה בטיפות החלב והצרכים ולחזק את השירות המאוד מאוד חשוב הזה.
דינה צימרמן: אני חושבת שיש צורך באיזושהי הפרדה.
דינה צימרמן: אשמח לבוא עוד הפעם עם נתונים על טיפות החלב.
דינה צימרמן: בגדול, יש בהחלט צורך לחזק את זה, ודווקא לחזק את הממשלתיים בגלל האוניברסליות והראייה הקהילתית.
דינה צימרמן: בתחנות הממשלתיות לא משנה לאן המטופל שייך מבחינת הקופה אלא מבחינת השתייכותו למקום המגורים.
דינה צימרמן: לכן, לרופאים ולאחיות בריאות הציבור יש ממש ראייה קהילתית שהיא קריטית.
דינה צימרמן: אני חושבת שזה באמת נושא לדיון המשך אחר.
מוריה אשכנזי: חברי הוועדה, אני מציעה לכם לערוך סיורים.
מוריה אשכנזי: למשל, להגיע לגליל העליון ולראות איך יושבת שם אחות או שתיים במקום בודד.
מוריה אשכנזי: לא מכבי, לא מאוחדת, לא אף אחד – אנחנו שם.
מוריה אשכנזי: תעשו סיור בנגב, תבואו לבני ברק, לבית שמש, כדי להתרשם פנים אל פנים מה קורה במציאות.
יוסף ג'בארין: הוועדה תשקול.
יוסף ג'בארין: הוועדה הזו לא פעלה כמעט שנה וחצי ועכשיו אנחנו חוזרים כמובן.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שתהיה קצת יציבות כדי שנוכל להמשיך בנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: בדרך כלל הדיון הראשוני בנושא מסוים, כמו הדיון עכשיו בטיפות החלב, נותן לי כיושב-ראש חדש של הוועדה לראות מקרוב את הנושאים ולהכיר את הפרטים, את האנשים בארגונים השונים שפועלים בתחום, ומשם להתקדם, בין אם זה לקבוע סיור לפי הצורך, וגם במיקודי דיוני ההמשך בנושאים ספציפיים.
יוסף ג'בארין: אני מניח שזה בהחלט יבוא.
יוסף ג'בארין: דינה אמרה, ובצדק, שהדיון שקבענו הוא בנושא טיפות החלב בצל הקורונה.
יוסף ג'בארין: לצערי, אני יכול לראות איך הבעיות שהיו לפני הקורונה החריפו.
יוסף ג'בארין: גם בתחומים אחרים זיהינו שעם פרוץ המשבר, הקשיים רק הלכו והחריפו.
יוסף ג'בארין: זה גם מראה על חשיבות הדיון ועל המסקנות המתבקשות.
יוסף ג'בארין: חשוב לי לקבל גם חומרים כדי לראות יותר את התמונה הכללית.
יוסף ג'בארין: לסיכום, הוועדה רואה במערך טיפות החלב שירות חיוני בהיבט אבחון, טיפול ומניעה, הן לתינוקות והן לאימהות.
יוסף ג'בארין: זהו שירות אוניברסלי שאחת ממטרותיו היא לצמצם פערים בין האוכלוסיות השונות.
יוסף ג'בארין: אין ספק שהוא כלי חשוב במימוש הזכות של הילדים והפעוטות לבריאות.
יוסף ג'בארין: הוועדה קובעת, גם בהמשך לדיונים קודמים שהיא קיימה, שצריך לעבות ולחזק את מערך טיפות החלב, ובעיקר יש לפעול לגיוס אחיות למערך הזה.
יוסף ג'בארין: הוועדה מדגישה את החשיבות שיש בשיפור תנאי עבודתן של האחיות והשוואת התנאים שלהן לאחיות בתחומים אחרים.
יוסף ג'בארין: הוועדה רואה בדאגה את החלשת מערך טיפות החלב אל מול הצורך הגובר במתן אבחון לעניין דיכאון אחרי לידה, אלימות במשפחה, דווקא בתקופת משבר הקורונה.
יוסף ג'בארין: הוועדה קוראת גם להחזיר את האחיות המועסקות בחקירות האפידמיולוגיות של הקורונה לטיפות החלב לאור הצורך והנחיצות של העבודה היום יומית שלהן.
יוסף ג'בארין: הוועדה קובעת כי יש לחזק באופן מיידי את מערך טיפות החלב במחוז הדרום על ידי תוספת תקנים, תקציב, גיוס אחיות, וזאת לאור הבעיות והקשיים הייחודיים באזור, וגם לאור הנתון המאוד מדאיג שבחברה הערבית הבדווית בדרום שיעור תמותת התינוקות כפול, ואף יותר, משיעורו בקרב האוכלוסייה הכללית.
יוסף ג'בארין: הוועדה תרצה לקיים דיון המשך בנושאים שעלו כאן, לרבות בחינה מקרוב של תמונת המצב של הנגשת מערך טיפות החלב במחוז הדרום.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שנוכל לקיים דיון על כך בהקדם.
יוסף ג'בארין: דינה, אנחנו נרצה לקבל נתונים כלליים, וגם לפי מחוזות.
יוסף ג'בארין: נשמח גם לקבל את הדוחות של הסתדרות האחיות.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם ולכל המשתתפים, הישיבה נעולה.
יוסף ג'בארין: בוקר טוב לכולם, אני פותח את הישיבה של הוועדה לזכויות הילד.
יוסף ג'בארין: היום יום רביעי, 26 לחודש.
יוסף ג'בארין: זו ישיבת המשך בנושא אולי החשוב ביותר שמעסיק את הוועדה, לא רק בחודשיים האחרונים, אולי גם בשנים האחרונות, הפיקוח על מעונות יום ועל המסגרות לפעוטות.
יוסף ג'בארין: התקבלו לפני כשנתיים שני חוקים מרכזיים שהוועדה הזו עסקה בהם במשך תקופה באמת רבה, בצורה רצינית, אפשר לומר גם מרשימה, כדי להגיע לחקיקה שתעניק הגנה לילדים של כולנו, לפעוטות ולגיל הרך במסגרות בכל הארץ.
יוסף ג'בארין: כפי שאתם יודעים, אנחנו מדברים על אלפי מסגרות, ההערכה היא שמדובר אולי בכ-10,000 מסגרות.
יוסף ג'בארין: האירועים הקשים של השבועות האחרונים, גם בגן ברמלה וגם בגנים נוספים, חיזקו את הצורך ליישם את החקיקה הזו, ליישם את שני החוקים, חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות וחוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לכם שלפי חוק הפיקוח התקנות היו אמורות להיות מוגשות לאישור הוועדה, הוועדה שלנו, לפני כשנה.
יוסף ג'בארין: לפי החוק, שנה מאז כניסת החוק לתוקף, זה היה אמור להיות אוקטובר 2019.
יוסף ג'בארין: אנחנו כמעט שנה לאחר מכן, הספקנו לקיים שלושה דיונים בוועדה הזו, שלשום היה כאן שר העבודה והרווחה איציק שמולי שהודיע שהיום, יום רביעי, יובאו התקנות לדיון לראשונה בוועדה הזו.