GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף טייב: דבר שני, אני חושב שלכל מגזר יש צרכים מיוחדים, אם אנחנו מדברים על המגזר הערבי או המגזר החרדי, בפרט כשאנחנו מדברים על מורים שנכנסים לבתים של תלמידים שיש להם אורח חיים כזה או אחר.
יוסף טייב: מה ההתייחסות שלכם לנושא הזה?
רם שפע: לא שומעים את רחלי, תכף יסדרו את זה.
רם שפע: בינתיים נשמע את דודי מזרחי לגבי ההיבט התקציבי.
רם שפע: אנחנו רוצים לוודא את מניעת הפגיעה.
רם שפע: נשמח לשמוע את ההתייחסות שלך בקצרה.
דודי מזרחי: כפי שרחלי אמרה, אין במהלך הזה, חד משמעית, אף היבט של קיצוץ בתקציב או הפחתה כזו או אחרת במשאבים, להפך.
דודי מזרחי: צריך להגיד שבשנים האחרונות, משנה לשנה, הצורך בשירות הזה עולה.
דודי מזרחי: מדי שנה תקצבנו בהתאם לצורך את מה שהיה נדרש, תוך שיתוף פעולה מאוד טוב עם משרד האוצר, וכך גם ימשיך להיות.
דודי מזרחי: אני חייב להתייחס לנקודה שעלתה פה שמאוד תמוהה בעיניי.
דודי מזרחי: יש פה מהלך שאני חושב שהרוב המכריע של המשתתפים בדיון יברכו עליו.
דודי מזרחי: המדינה לוקחת אחריות וקולטת לשורותיה כוח אדם שהופעל במיקור חוץ.
דודי מזרחי: יש לזה יתרונות וחסרונות.
מאיר כהן: דודי, אנחנו מברכים על זה.
רם שפע: אנחנו מברכים ובודקים מה החסרונות.
עופר כסיף: כולנו מברכים על זה, רק אנחנו אומרים שזה צריך להיעשות בצורה מודרגת שלא יפגע אף אחד, זה הכול.
עופר כסיף: כולנו בעד.
דודי מזרחי: ברור.
דודי מזרחי: אבל כשדיברתם על כך שלא יפגע אף אחד אמרתם משהו שאותי מאוד הפתיע.
דודי מזרחי: התייחסתם לכך שהתעריפים שמשולמים היום לחלק מכוח האדם שונים מהתעריפים שמשולמים לעובדי הוראה בדירוגים השונים.
דודי מזרחי: ברגע שאתה נקלט לעבוד כעובד הוראה יש יתרונות ויש חסרונות.
דודי מזרחי: אגב, כל נושא המטפלים הפרא-רפואיים, גם דרך משרד החינוך וגם דרך משרד הבריאות, הוא נושא מורכב.
דודי מזרחי: היו מספר דיונים בוועדה בנושא הזה ויש בהחלט צורך לעשות בחינה מחודשת של כל המערך.
דודי מזרחי: תזכרו שאנחנו מעסיקים עובדים פרא-רפואיים בשווי תקציבי של מיליארד שקלים.
דודי מזרחי: גם מערכת הבריאות בהיקפים דומים.
דודי מזרחי: מדובר פה בהיקפים נמוכים יותר באופן יחסי.
דודי מזרחי: לכן, כאשר מסתכלים על כל ההתנהלות הנוגעת להעסקת כוח אדם פרא-רפואי, תנאי העסקה שלו וכל מה שרלוונטי, צריך להתייחס לזה באופן מסודר.
דודי מזרחי: הרי לא הגיוני שעכשיו על קבוצה מסוימת שאותה נקלוט נחיל תנאים שונים ממה שחל על כל המדינה.
דודי מזרחי: אם יש בעיה, צריך לבחון אותה ולפתור אותה אבל אי אפשר להחריג קבוצה מסוימת של עובדים שיקלטו.
רם שפע: לא נראה לי שזאת הייתה הכוונה.
יוסף ג'בארין: דודי, תוכל להתייחס להיקף התקציבי.
יוסף ג'בארין: מה עלות ההפעלה שהייתה עד עכשיו?
דודי מזרחי: אנחנו מדברים על סדר גודל של בין 60-64 מיליון שקלים בשנה.
דודי מזרחי: זו ההתייצבות פחות או יותר בשנה שנתיים האחרונות.
דודי מזרחי: כאשר אנחנו מתקצבים בהתאם לצורך ובהתאם לתכנית העבודה המאושרת.
רם שפע: אוקיי.
רם שפע: רחלי, נשמח שתתייחסי לשאלות של חבר הכנסת טייב.
רחל אברמזון: גם דודי יכול היה לענות על עניין ההעסקה במוכש"ר ותנאי הסף.
רחל אברמזון: אמרתי את זה גם בדיון הקודם, מורים מתקבלים לעבודה במערכת החינוך בחברה הערבית או באוכלוסייה החרדית עם אותם תנאי סף של עובדי הוראה מאותם מוסדות חינוך שמהם מקבלים הסמכות.
רחל אברמזון: הם יאושרו על ידי המשרד, זה קורה גם היום, אין שום הבדל.
רחל אברמזון: עובדי המוכש"ר יהיו בדיוק באותה מידה, אותו דבר, כפי שהם מתקבלים היום.
רחל אברמזון: התקציב יועבר לבעלויות באותה מידה.
רחל אברמזון: השירות יהיה שירות שוויוני לכל הילדים.
יוסף ג'בארין: רחלי, אנחנו קצת מודאגים משיעור הלא מתאימים שדיברת עליו של 35%.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שצריך לבחון כאן באופן ייחודי את תמונת המצב ולראות אולי לעשות תקופת ביניים.
יוסף ג'בארין: אם חסר משהו שאפשר אולי להשלים אותו.
יוסף ג'בארין: לא לפגוע בכל העובדים האלה בצורה שלא תאפשר להם קליטה.
יוסף ג'בארין: הקריאה שלנו שתשקלו את המצב של אותם עובדים ויכול להיות שאפשר לתת להם תקופת ביניים כדי שיענו על כל הדרישות האחרות.
מאיר כהן: אפשר לשאול את דודי שאלה?
מאיר כהן: במכרז מול קדימה מדע, האם בסעיפי המכרז אתם מציינים את השכר השעתי לכל מקצוע או שזה סכום גלובאלי וקדימה מדע הם אלה שקובעים את השכר השעתי.
מאיר כהן: למשל, אם קלינאית תקשורת עובדת בשלבים, האם קדימה מדע קובע את התעריף השעתי או משרד החינוך?
דליה גורי: אני יכולה להשיב?
דליה גורי: השכר נקבע על פי תנאי המכרז, שכר קבוע שנקבע על פי משרד החינוך.
דליה גורי: הם קבעו את השכר וזה השכר הקבוע.
מאיר כהן: זה חשוב מאוד לדעת.
דליה גורי: אני רוצה לציין עוד דבר חשוב אחד.
דליה גורי: אנחנו מקבלים על פי ביצוע.
דליה גורי: אנחנו לא מקבלים את כל התקציב שהמדינה מקציבה לנושא הזה.
דליה גורי: יש ביצוע, אנחנו מקבלים, אין ביצוע, אנחנו לא מקבלים.
מאיר כהן: את אומרת בוודאות שקלינאית תקשורת או מעריכה של תכנית או כל דבר פרא-רפואי לא מקבל אצלך יותר מהשכר השעתי של משרד החינוך?
דליה גורי: לפעמים כן.
דליה גורי: כשיש צורך וזה באזור מסוים שאנחנו צריכים אנחנו מוסיפים לה.
מאיר כהן: אני שואל סוג מסוים של שאלות שאני יודע עליהן את התשובה.
מאיר כהן: זה חשוב לוועדה וזה שורש העניין.
מאיר כהן: לכן חלק מההורים מאוד מבוהלים מהמעבר, אגב שלא בצדק.
מאיר כהן: יכול להיות שאני משוחד כי אני מכיר את רחלי ובכל מקום היא עושה עבודה נהדרת.
מאיר כהן: גם בחוק החינוך המיוחד, עם כל הבעיות שיש, כוונותיה הכי טובות שבעולם.
מאיר כהן: בכל זאת אני אומר שצריכים להעביר אינפורמציה מאוד מדויקת.
מאיר כהן: אני יודע שיש מקרים אצלכם שאנשי מקצוע מקבלים יותר וחשוב שאנחנו נדע.
דליה גורי: נכון.
יוסף ג'בארין: שאלה נוספת וחשובה היא האם ייתכן ש- 35% מהעובדים שהעסקתם, לפי מה שאנחנו שומעים ממשרד החינוך, לא עומדים בתנאי הסף של משרד החינוך?
דליה גורי: כן, חלק מהעובדים אינם עומדים בתנאי הסף.
דליה גורי: תנאי סף שאנחנו מדברים עליהם הם תואר ותעודת הוראה.
דליה גורי: יש כאלה שיש להם תואר ואין להם תעודת הוראה ויש קבוצה נכבדה של מורים שהיינו מחויבים לקבל מהתוכנית הקודמת As is כלומר, כמו שהם, כך קיבלנו אותם.
רם שפע: ומה יקרה איתם?
דליה גורי: במעבר למשרד החינוך, משרד החינוך יחליט.
רם שפע: אנחנו מתקרבים לסיום, תכף אתן לנציגי המורים לדבר ואחרי זה לרחלי לענות אבל אני חייב להבין משהו שמטריד אותי.
רם שפע: אנחנו היום באמצע אוקטובר.
רם שפע: כרגע יש לכל אותם אנשים ‏מכתב פיטורים לעוד חודש וחצי.
רם שפע: אם אני מורה בתכנית ואני מבין שיש סכנה, אני שואל את עצמי למה שאני לא אתחיל לחפש עבודה.
רם שפע: בהקשר הזה אני חושב שצריך כמה שיותר מהר, דחוף, להזיז את האיום הזה ולהבין שלא משנה מה, עושים הכול כדי לקלוט את כולם.
רם שפע: מי שלא ייקלט, ניתן לו מענה מספיק זמן מראש.
רם שפע: לא יכול להיות שעכשיו כל המורים בסכנה כי אז אותם ילדים מהאחד בדצמבר, ‏ואולי אפילו לפני, יפסיקו לקבל מענה כי אנשים יינטשו את התכנית.
יוסף טייב: הייתי מוסיף שצריך לקחת בחשבון שאותם מורים שנמצאים בסכנת פיטורים, יש לכך השלכה ישירה על אותם תלמידים שלשם כך התכנית נבנתה והם הולכים להיפגע.
יוסף טייב: זה לא אולי יפגעו, חד משמעית אותם תלמידים הולכים להיפגע.
עופר כסיף: זה מה שאמרנו, חפיפה בין האינטרס של המורה לאינטרס של הילד.
יוסף טייב: משרד החינוך צריך לקחת את זה לתשומת ליבו לפני שהוא קובע את תנאי הסף.
יוסף טייב: לקחת את זה כדגל, כדבר ראשון במעלה, כדי להחליט האם תנאי הסף יהיו א' או ב'.
יוסף טייב: האם בקריטריון שאני בונה התלמיד הולך להיפגע או לא הולך להיפגע.
יוסף טייב: אנחנו מדברים פה על מאות תלמידים.
רם שפע: רחלי זה מופנה אליך וגם תתייחס לשאלה שלי.
רחל אברמזון: אני אחזור ואומר זאת פעם נוספת.
רחל אברמזון: נכון להיום, יש לנו בערך 1,200 תלמידים.
רחל אברמזון: אני מניחה שתוך חודש-חודשיים נגיע להתייצבות של מספר תלמידים.
רחל אברמזון: 1,500 תלמידים זה פחות או יותר במהלך שנתי.
רחל אברמזון: אל תשכחו שזה פיזור ארצי, זה תלמיד בבית ספר, לפעמים שני תלמידים במוסד חינוכי.
רחל אברמזון: לכן, אני שוב חוזרת ואומרת, זאת הייתה הסיבה לצעידה במתווה מדורג.
רחל אברמזון: מתווה מדורג אומר שלכל ילד יש תכנית אישית משלו.
רחל אברמזון: ‏לכן גם לקחנו לעצמנו את פרק הזמן לאפשר התקשרות תוך כדי תנועה עד לשנת הלימודים.
רחל אברמזון: אגב, אני רוצה לומר שלילד חולה בביתו אין קשר לאחד בספטמבר.
רחל אברמזון: הוא גם יכול להיות פתאום חולה בביתו ולהצטרף לתכנית בדצמבר.
רחל אברמזון: אז מה המשמעות?
רחל אברמזון: כן תהיה לזה משמעות כשהוא נמצא בתוך בית הספר שלו, כשזה בתוך הקהילה הטבעית שלו.
רחל אברמזון: תהיה לזה משמעות כי אותו צוות שהוא פגש באחד בדצמבר, מלווה אותו לאורך הדרך.
רחל אברמזון: לכן אנחנו כן רוצים לישר קו עד שנת תשפ"ב שהיא שנת הלימודים הבאה.
רחל אברמזון: עד תשפ"ב כל התלמידים נמצאים כבר עם מורים, עם תכנית יציבה, עם מטפלים שהם זקוקים להם והם באמת יוכלו להתחיל עם חבריהם את שנת הלימודים כמו כל תלמיד אחר.
מאיר כהן: רחלי, האם המורים האלה יקלטו לתוך בתי ספר או לתוך איזו מחלקה?
רחל אברמזון: אני לא רוצה שישתמע כאן שאמרנו: כל מי שעומד בתנאי הסף.
רחל אברמזון: אנחנו ננסה לתווך ולסייע בקליטתם של כל מי שעומד בתנאי הסף.
רחל אברמזון: אם הם נקלטים, הם נקלטים לתוך בתי ספר.
רחל אברמזון: כשאני מדברת על לנסות לתווך ולסייע הכוונה לראות את אותם בתי ספר בהם זה נדרש, שיש בהם תלמיד שהוא חולה בביתו ולראות אם זה נכון בתוך בית הספר הזה.
רם שפע: אנחנו רוצים לשמוע את נציגות העובדים ואז נסיים.
רם שפע: אוהד או יעל, אם יש לכם עוד שאלה או משהו שמדאיג אתכם, תציפו אותו.
רם שפע: אוהד, בבקשה.
אוהד לימור: אני רוצה להגיד שנפגשנו עם רחלי פעם אחת.
אוהד לימור: לא אמרנו שנלמד רק ילדים חולים, זה לעולם לא נאמר.
אוהד לימור: אנחנו בסך הכול ביקשנו שניפגש, ורחלי דרך אגב הבטיחה לנו את זה.
אוהד לימור: היא דיברה על שולחנות עגולים, ניפגש יחד ונדבר, נרד לרזולוציות ונראה כיצד ניתן לעשות את זה.
אוהד לימור: זה לא קרה.
מאיר כהן: אתה אומר שברגע שתקלט במשרד החינוך, אתה יכול להחליט שמעכשיו אתה לא רוצה לעבוד עם ילדים חולים?
מאיר כהן: במה הועלנו?
יעל וולפנזון: חברים, אף אחד לא מבטיח קליטה.
יעל וולפנזון: יש להם מכתבי פיטורים לאחד בדצמבר, כל דבר אחר הוא רק מילים יפות.
יעל וולפנזון: מה אתם עושים עם מכתבי הפיטורים?
יעל וולפנזון: סליחה, יש פה 700 עובדים שהמדינה זורקת אותם לאבטלה באמצע שנת קורונה, איזה מין דבר זה.
מאיר כהן: אנחנו אתכם לגמרי.
מאיר כהן: אני שואל אותך אדוני, האם מה שהבנתי מדבריך זה כשאתה נקלט במשרד החינוך – ואני תומך גדול בזה שמשרד החינוך ייקח אחריות על כל הילדים, לרבות על הילדים החולים – האם חלק מתהליך הקליטה שלך זה גם לתת לך אפשרות לבוא ולהגיד: אני לא רוצה יותר לעבוד עם ילדים חולים, אני רוצה להיות מורה רגיל, לעבוד רק עם ילדים רגילים.
אוהד לימור: רחלי אמרה שאנחנו אמרנו שלא נעבוד עם ילדים חולים.
אוהד לימור: מאיר, אני במקרה הייתי מורה בבית ספר זינמן בדימונה שאתה ניהלת.
אוהד לימור: לימדתי הרבה שנים בבית ספר רגיל, במערכות רגילות ובכיתות רגילות.
מאיר כהן: אין לי בעיה, חלילה.
מאיר כהן: אני רק שואל על תהליך הקליטה.
מאיר כהן: כי אני מבין עכשיו שזו הבעיה הגדולה של משרד החינוך.
אוהד לימור: אבל הם לא פנו אלינו בשום צורה.
אוהד לימור: רחלי אומרת קליטה, קליטה, קליטה.
אוהד לימור: אף אחד לא פנה אלינו, אף אחד לא דיבר אתנו, הכול באוויר.
רם שפע: הם לא מדברים איתם בקיצור.
עופר כסיף: זה שורש הבעיה.
מאיר כהן: לא קיבלת מכתב ממשרד החינוך שמזמן אותך: בוא אלינו להיקלט?
אוהד לימור: שום דבר, שום מכתב, שום פניה.
יעל וולפנזון: מכתב פיטורים.
רם שפע: יעל, את מדברת על מכתבי הפיטורים, אבל זה קשור לקדימה מדע.
רם שפע: הוא אומר, בצדק, שאם משרד החינוך אמור לקלוט את העובדים והם לא עושים את זה, זאת עוד בעיה.
רם שפע: אלו שתי בעיות שונות.
יעל וולפנזון: אף אחד לא מציע לקלוט את העובדים.
יעל וולפנזון: אף עובד לא קיבל הצעה ממשרד החינוך להיקלט.
יעל וולפנזון: הדבר היחיד שיש לעובדים כרגע אלה מכתבי פיטורים לאחד בדצמבר.
יוסף ג'בארין: רחלי הצהירה וחזרה על כך שהם רוצים לקלוט את העובדים.
מאיר כהן: אבל לא פנו אליהם.
יוסף ג'בארין: נכון, לכן אמרתי הצהרה.
יוסף ג'בארין: אנחנו רוצים שזה יתקדם, זה התפקיד שלנו כרגע.
עופר כסיף: שימשכו את מכתבי הפיטורים.
רם שפע: רחלי, אנחנו רוצים תשובה חד משמעית, למה לא פונים למורים?
רחל אברמזון: אני רוצה רגע להסביר את הכוונה.
יוסף ג'בארין: כי את אומרת שהם מוזמנים.
יוסף ג'בארין: את יודעת שהם רוצים להתקבל.
רחל אברמזון: קודם כל, בואו לא נשכח שאנחנו רוצים לתת שירות לילדים ואנחנו בוודאי לא רוצים לפגוע במורים.
רחל אברמזון: בואו נשים את זה על השולחן.
רחל אברמזון: מי שאנחנו נותנים לו עכשיו את השירות ואנחנו מכוונים אליו אלה הילדים, עם כל הכבוד לכל הדיונים.
רחל אברמזון: הדבר השני שאני רוצה לומר הוא שגם בתוך הפורום הזה של כל המורים יש דיפרנציאציה.
רם שפע: רחלי סליחה, למה עד עכשיו לא פניתם אליהם ומתי תעשו זאת.
רם שפע: השאלה פשוטה, מתי אתם הולכים לפנות אליהם?
רחל אברמזון: אני רוצה לענות.
רם שפע: אני מבין, אבל ענית על השאלה הזאת הרבה פעמים ולא קיבלנו תשובה.
רחל אברמזון: בפגישה שלי עם אותו צוות מצומצם נשמעו כל מיני קולות.
רחל אברמזון: היו קולות שאמרו: מה פתאום, יש לנו פרופסיה, רק ילדים חולים, אנחנו לא מוכנים לעבוד במערכת החינוך ככל המורים.
רחל אברמזון: אז יש שם גם קולות אחרים.
רחל אברמזון: מי שמעוניין להצטרף לעבוד מוזמן להעביר אלינו קורות חיים.
עופר כסיף: יש ארגון יציג, למה לא מדברים אתו?
מאיר כהן: אבל זה אינטרס שלכם.
עופר כסיף: זו לא תשובה.
רחל אברמזון: מחר בבוקר, מי שרוצה לעבוד שישלח לנו קורות חיים.
רחל אברמזון: אני מזמינה את אוהד לרכז את זה.
רם שפע: רחלי, אני מנחש שפנו אליכם הרבה פעמים, יעל גם אמרה את זה.
רם שפע: אף אחד מאתנו לא תמים.
רחל אברמזון: לא, יש לי פניה מחמישה מורים והם מטופלים.
רחל אברמזון: חמישה מורים העבירו אליי קורות חיים.
עופר כסיף: יש ארגון יציג, מה זה חמישה מורים?
רם שפע: יעל, אני לא מבין, אתם מייצגים את המורים?
יעל וולפנזון: רחל, זה פשוט לא נכון.
יעל וולפנזון: העובדים בטוב ליבם ובמסירות למקצוע הסכימו לפתוח את השנה הזו כסדרה, מתוך הבנה שהולך להיות תהליך מסודר שבמסגרתו אנחנו נקבל מתווה ברור.
יעל וולפנזון: נכון שהיו דיונים והיו כל מיני דעות, אבל בסוף משרד החינוך צריך להראות מתווה ולאפשר לעובדים ולארגון היציג להתייחס.
יעל וולפנזון: העובדים, בטוב ליבם, פתחו את השנה.
יעל וולפנזון: מישהו יעלה על הדעת לפטר עובדים באמצע השנה.
יעל וולפנזון: זה נראה לכם הגיוני?
יעל וולפנזון: גם התהליך המדורג הזה, כל שלושה חודשים אנחנו אמורים להתכנס פה ולשאול את עצמנו האם העובדים ימשיכו או לא ימשיכו?
יעל וולפנזון: מה זו ההדרגתיות הזו, מי יכול לעבוד כך.
רם שפע: רחלי, אתם יכולים להיפגש דחוף בימים הקרובים?
רחל אברמזון: אנחנו נפגש בדיון בבית משפט.
מאיר כהן: אבל אמרנו שטובת הילדים קודמת לכל אז זה הולך לבית משפט, מה יש לכם.
רחל אברמזון: המתווה הכולל אומר שמורה שמעונין לעבוד במשרד החינוך - -
עופר כסיף: רחלי שמענו את זה.
עופר כסיף: זה לא יכול להיות כך.
עופר כסיף: כמו שאמר ידידי מאיר לפני רגע ואמרנו כולנו יותר מעשר פעמים, טובת התלמידים היא הדבר החשוב ביותר והיא משתלבת עם טובת המורים.
עופר כסיף: יש חפיפה מלאה ביניהן.
עופר כסיף: אני לא מבין מה זו האמירה הזו שיש 5 מורים או 10 מורים או 20 מורים שאמרו אחרת.
עופר כסיף: יש ארגון יציג, חובת
עופר כסיף: כם לשבת אתו כדי להגיע למתווה מוסכם שיועיל לכל הצדדים, בראש ובראשונה לתלמידים.
עופר כסיף: מה פתאום בית משפט אם אפשר למנוע את זה.
עופר כסיף: למה צריך להגיע לבית משפט אם אפשר לקדם את זה בלעדיו ומהר יותר.
עופר כסיף: יש ארגון יציג, תשבו אתו.
עופר כסיף: כדי להוכיח שאתם באים בתום לב ומתוך רצון טוב, תמשכו את מכתבי הפיטורים, תבטלו אותם.
עופר כסיף: תשבו איתם למען התלמידים והמורים כאחד.
עופר כסיף: אני לא מבין את ההתנהלות הזאת.
אוהד לימור: רחלי, ביקשת מאתנו בפגישה את רשימת המורים שיש להם ושאין להם תעודת הוראה והעברנו לך את הרשימה הזאת.
רחל אברמזון: נכון.
אוהד לימור: מה עשית עם הרשימה הזאת?
יוסף ג'בארין: וכולם בעקרון מעוניינים להיקלט?
אוהד לימור: כן.
רחל אברמזון: אני שוב חוזרת ואומרת, מתוך הרשימה הזו עדיין לא ברור מי מעוניין לבוא לעבוד במשרד החינוך ומי לא.
יעל וולפנזון: לעבוד במה?
יעל וולפנזון: איפה?
יעל וולפנזון: על מה אנחנו אמורים להשיב?
יעל וולפנזון: הכול באוויר.
יעל וולפנזון: איך אפשר להתייחס?
אוהד לימור: אנחנו רוצים לעבוד במשרד החינוך.
אוהד לימור: אולי תדברי אתנו ותאמרי לנו איך לעבוד, איפה לעבוד, עם מי לעבוד, מתיי לעבוד, באיזה שעות לעבוד, באיזה שכר לעבוד.
אוהד לימור: מה, סתם לבוא למשרד החינוך.
אוהד לימור: באמת, אני לא מבין את העניין הזה רחלי.
יוסף ג'בארין: רחלי, בעקרון הם אומרים שהם כן רוצים.
יוסף ג'בארין: << יור >> רם שפע (יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט): << יור > > רחלי, אני חושב שאף אחד מאתנו לא מצליח להבין וזה אומר דרשני לגבי ההתנהלות של משרד החינוך פה.
מאיר כהן: השאלות של אוהד היו נכונות.
רם שפע: טובות, מצוינות.
עופר כסיף: בסיסיות.
מאיר כהן: עם מי?
יוסף ג'בארין: רוצים לעבוד אבל כל אחד רוצה מתווה.
רם שפע: רחלי, את אמרת כמה פעמים שהצגת מתווה, אבל מה שהצגת היא העובדה שאתם רוצים לקלוט את מי שמורה.
רם שפע: זהו.
עופר כסיף: ולהגיע לבית משפט.
רחל אברמזון: את הדיון בבית משפט לא יזם משרד החינוך ואנחנו נכבד את האמירה שאנחנו צריכים להגיע לדיון בבית משפט.
רם שפע: זה נכון.
רחל אברמזון: דבר שני, אני חוזרת ואומרת, כשאנחנו דיברנו על ניסיון לתפור לכל תלמיד את התכנית האישית שלו, זה כולל גם את מי שעובד אתו היום.
רחל אברמזון: אנחנו לא בהתעלמות מוחלטת.
רחל אברמזון: אמרתי וחשפתי את זה בפני ההורים וגם בפני המורים.
רחל אברמזון: בפגישה שהייתה לנו אמרתי: רבותיי, כשנגיע לרזולוציה של ילד, ילד, עם 1,200, 1,500 שמות של ילדים, נתחיל לבדוק תלמיד תלמיד אל מול המשפחה, מול ההורים, מול המורים שעובדים איתם.
רחל אברמזון: נרד לזה אחד אחד.
רחל אברמזון: לכן גם אמרתי, התלמידים יעברו באופן מדורג.
רחל אברמזון: לא כל התלמידים ייעלמו ביום אחד ונגמר הסיפור.
רחל אברמזון: אמרנו כאן בתחילת הדיון שככל שנצטרך, אפשרנו לעצמנו את הארכת ההתקשרות עד שנה.
רחל אברמזון: אמרה כאן דליה, מנהלת התכנית, שבשלב הנוכחי הם מתארגנים לקראת הארכה של שלושה חודשים.
רחל אברמזון: זה לא משרד החינוך שהוציא מכתבי פיטורים.
רם שפע: דליה, את יכולה להאריך את מכתבי הפיטורים האלה ולדחות אותם בינתיים.
רם שפע: להוריד את האיום הזה מהפרק?
רחל אברמזון: דליה אמרה את זה.
דליה גורי: אני אסביר דבר אחד, אנחנו פועלים על פי ההנחיות של המשרד.
רם שפע: הנה, המשרד מנחה אתכם.
דליה גורי: אני לא יכולה להאריך התקשרות, לפני שהאריכו לי את ההתקשרות.
דליה גורי: אני תלויה בהארכה של המשרד.
דליה גורי: ברגע שאני מקבלת מסמך פורמלי מרחלי או מהמשרד שיש לנו הארכה עד ינואר, מיד, באותו רגע, אני מושכת את מכתבי הפיטורים.
דליה גורי: זה אינטרס שלי קודם כל, אחרת עם מי אני אעבוד.
רם שפע: כל הדרכים מובילות חזרה למשרד החינוך.
רם שפע: רחלי, האם את אומרת עכשיו אמירה רשמית לפרוטוקול של ועדת החינוך שקדימה מדע יכולה למשוך את מכתבי הפיטורים?
רחל אברמזון: הייתה לי פגישה עם קדימה מדע ואנחנו עכשיו מתארגנים לקראת הארכת ההתקשרות לעוד שלושה חודשים.
עופר כסיף: שיביאו לנו לוח זמנים.
רם שפע: אנחנו מצפים תוך כמה ימים לקבל וודאות שאתם הנחיתם את קדימה מדע להאריך בשלושה חודשים את ההתקשרות כדי להסיר את איום הפיטורים מעל ראשי המורים.
רם שפע: זה לא אמור להיות ככה, אבל לפחות זה.
רם שפע: אנחנו נבדוק את זה.
רם שפע: האם זו הבשורה שאנחנו יוצאים איתה פה?
רם שפע: רחלי, אני צודק?
רחל אברמזון: כן, אמרתי שאנחנו נערכים.
רם שפע: לפי מה שאמרו אוהד ויעל, אני חושב שלא צריך להסתפק רק בדחייה, צריך לשבת איתם ולהציג להם מתווה ברור של תנאי העסקה.
רם שפע: כדי שאותם אנשים יוכלו לפנות אליכם אם הם צריכים להבין מה התנאים שלהם.
רם שפע: שלא נפגש בעוד שלושה חודשים ושוב נהיה חודש לפני האפשרות לפיטורים והם יגידו שאין להם מתווה והם לא יודעים מה קורה.
רם שפע: אפשר להסכים גם על זה?
רחל אברמזון: יש כאן את עדי מהלשכה המשפטית שתענה על העניין.
רם שפע: לא אמרנו פה שום דבר משפטי אבל בכל זאת, עדי, אפשר לסכם על זה?
יוסף ג'בארין: אני מניח שהיא מתכוונת לכך שיש כבר עתירה.
יוסף ג'בארין: אבל עתירה לא מונעת אפשרות לשבת ולהסכים על דברים ואם זה יהיה מוסכם על העותרים, הם יכולים תמיד למשוך את העתירה.
רם שפע: העתירה לא מפריעה.
רם שפע: עדי, יש לך התנגדות למה שסיכמנו?
עדי נועם סביר: כמו שאמרנו, צריכה להיות פניה וולונטארית של עובד הוראה שמעוניין.
עדי נועם סביר: יבדקו באופן ספציפי את הנתונים שלו, את ההשכלה, את התעודות ואז לפי זה יראו מה קורה.
עדי נועם סביר: אנחנו לא יכולים לצאת באיזושהי הצהרה או התחייבות.
רם שפע: אני לא מכיר מציאות שבה עובד פונה ומבקש לקבל עבודה במקום שבו הוא לא יודע מה הם תנאי העבודה.
עדי נועם סביר: כמו שרחלי אמרה, המתווה בשלבי גיבוש, כשהוא יהיה ברור וידוע אנחנו נפרסם את הדברים.
עדי נועם סביר: כרגע זה עוד בהתייעצויות פנימיות, גורמי המקצוע שלנו צריכים לשכלל את זה.
רם שפע: אנחנו מחכים לכם עם המתווה.
יוסף טייב: אפשר לקבל לוח זמנים לדבר הזה?
עופר כסיף: בדיוק, אנחנו רוצים לוח זמנים.
רם שפע: עדי, ניהלנו עכשיו דיון של חצי דקה.
רם שפע: התחלת בלהגיד שהם יפנו אלינו, ואז אנחנו אמרנו שהם לא יכולים לפנות כי אין מתווה ואז את אמרת: נכון, עובדים על מתווה.
רם שפע: זה אומר שההליך הנכון הוא שאתם צריכים בדחיפות לעבוד על מתווה כדי שאותם מורים ומורות יוכלו לפנות אליכם.
עדי נועם סביר: זה בעבודה.
רם שפע: התחלת בלהגיד שהם צריכים לפנות אבל הם לא יכולים לפנות עד שאין מתווה.
עדי נועם סביר: יש כאן טענה שהמשרד לא פנה.
עדי נועם סביר: המשרד לא פונה.
עדי נועם סביר: ההליך הוא שאדם שרוצה, בא ואומר: מבקש אני.
רם שפע: על בסיס מתווה.
עופר כסיף: אנחנו הולכים בלופ.
רם שפע: זה מטורף, אבל נראה לי שהם הבינו.
יוסף ג'בארין: סליחה, יש כאן ארגון יציג שמביע רצון שכל העובדים ייקלטו אבל הם מחכים לראות את המתווה.
יוסף טייב: העובדים האלה כבר עובדים היום, מחכים רק להוראות שלכם בשביל לדעת אם לגשת או לא לגשת.
עדי נועם סביר: אוקיי, אבל המתווה בתהליך עבודה.
יוסף טייב: אפשר לקבל לוח זמנים?
עופר כסיף: צריך לוח זמנים.
רם שפע: בואו נסכם על לוח זמנים, אנחנו חייבים לסיים.
עדי נועם סביר: אנחנו בהערכות מאוד מאומצת, יש כאן הרבה היבטים שצריך לקחת בחשבון ולשכלל, יש כאן משהו שהוא חדש.
עדי נועם סביר: אנחנו לא רוצים להתחיל משהו ולראות שהוא לא טוב אלא לצאת לדרך אחרי שעשינו את כל הבדיקות, חשבנו על כל ההיבטים, על כל ההשלכות, גורמי המקצוע, תקציבים.
רם שפע: אני רוצה לסכם.
רם שפע: לקח לנו הרבה זמן אבל נראה לי שבסוף אתם מבינים שהאמירה "שיפנו אלינו" היא לא רלוונטית כל עוד אין מתווה.
רם שפע: בהתחלה רחלי אמרה שיש מתווה, עכשיו אנחנו מסכימים יחד שאתם עובדים על המתווה.
רם שפע: אנחנו מסכמים על שני דברים מאוד משמעותיים שצריכים לקרות.
רם שפע: דבר ראשון, משרד החינוך יסגור עם קדימה מדע, כמה שיותר מהר, שאפשר לדחות את איום הפיטורים בשלושה חודשים לפחות, שלא נאמר עד סוף השנה ואז האיום הזה בכלל ירד מהפרק.
רם שפע: דבר שני, באותה דחיפות, כמה שיותר מהר, לסגור מתווה עם תנאים שיוכל לתת למורים ולמורות הבנה האם הם רוצים לבוא להיות מועסקים במשרד החינוך, ואז הם יוכלו לפנות אליכם.
רם שפע: אני צודק?
רם שפע: אנחנו צודקים, כי כולנו הבנו את זה יחד.
יוסף ג'בארין: כן, רק שצריך לבקש ממשרד החינוך שיהיה מתווה שבאמת מאפשר קליטה של העובדים.
יוסף ג'בארין: הרצון צריך להיות כן לקלוט אותם.
רם שפע: עדי ורחלי, הסתדרנו על זה?
רם שפע: אשמח שתגידו כן כי הפרוטוקול מחכה לשמוע את מוצא פיכם.
רחל אברמזון: אני רוצה רגע לדייק ולומר, שלא ישתמע שעכשיו אנחנו ממציאים.
רחל אברמזון: התפיסה הפדגוגית של המתווה והתהליכים שלו כבר מגובשים.
רחל אברמזון: ישנם עוד כמה דברים קטנים שאנחנו צריכים לסיים בדיונים פנימיים שלנו במשרד.
רחל אברמזון: הרעיון, הדרך וגם לוח הזמנים נמצא שם.
רחל אברמזון: לכן, ברגע שהכול יתגבש וייסגר באופן סופי, נתחיל להיפגש עם המשפחות, עם המורים, עם האנשים ולתפור את כל הדברים.
רם שפע: זה צריך לקרות בדחיפות.
רם שפע: כמה זמן זה ייקח?
רם שפע: אפשר לקבל לוחות זמנים, 10 ימים, שבוע?
רחל אברמזון: אני לא רוצה להתחייב על 10 ימים, שבוע.
עופר כסיף: אנחנו רוצים שתתחייבי.
יוסף טייב: תתחייבי על שבועיים, אבל תתחייבי על משהו.
עופר כסיף: עד סוף החודש.
רחל אברמזון: זה משהו שצריך להסגר מאוד בקרוב.
יוסף ג'בארין: רחלי, אנחנו לא רוצים להיות במצב שעוד חודשיים נקיים דיון ועוד פעם הדברים יהיו כך.
רחל אברמזון: אני מקווה שאם בעוד חודשיים נקיים דיון הוא יהיה ממקום אחר.
רם שפע: אנחנו נקיים ככל שאנחנו נצטרך, וניכר כרגע שנצטרך.
רחל אברמזון: אין בעיה, בשמחה רבה.
רם שפע: עוד שני דברים חצי פרוצדורליים.
רם שפע: עדי, אם כבר את אתנו בזום, לגבי נושא התקנות שהועלה בתחילת הדיון.
רם שפע: יש המתנה לתקנות זמן קצר של 15 שנה, סליחה על הציניות, והובטח שוב שהם יגיעו אלינו במושב הזה.
רם שפע: איפה התקנות עומדות?
עדי נועם סביר: אני מצטערת, אני צריכה לבדוק, זה לא היה בנושאים שידענו שיעלו לדיון אז אין לי כרגע תשובה.
עדי נועם סביר: אנחנו נעשה בדיקה ונוכל להתייחס.
רם שפע: אני מבטיח שאנחנו הולכים לפנות אליכם רשמית כדי שתענו לנו רשמית.
רם שפע: דבר נוסף, מכיוון שהוזכרו פה שמות של ילדים, אני אקריא חיסוי פרטים אישיים של דוברים בוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
רם שפע: כידוע, ישיבות הוועדה מוקלטות ומשודרות והפרוטוקול ושידור הישיבה יפורסמו באתר הכנסת.
רם שפע: אני קובע כי לפי סעיף 120 לתקנון, ככל שתהיה בקשה או שיעלה הצורך, ימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברים או של קטינים שעליהם דובר בדיון או חלקים מסוימים מתוך הדברים שנאמרו לפרוטוקול, ככל שהדבר נדרש, כדי להגן על עניינם של קטינים או ככל שהדבר נדרש לבקשת מי שהשתתף בישיבה, אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשוי לגרום נזק לו או לזולתו.
רם שפע: אני מניח שאתם מבינים שמכיוון שהוזכרו‏ שמות של ילדים, אנחנו צריכים לוודא שאם תתקבל בקשה, אפשר למחוק את זה מפרוטוקול הכנסת.
רם שפע: מה שהקראתי עכשיו הוא הליך שגרתי.
רם שפע: אנחנו עושים זאת כשצוות הוועדה מבקש ממני או מג'בארין.
רם שפע: אני יכול להגיד שהשליש האחרון של הדיון הוביל אותנו למסקנות משמעותיות.
רם שפע: אני מקווה שגם אותם מורים לילדים וילדות שנמצאים אתנו מרגישים את זה, וודאי גם נציגי העובדים.
רם שפע: ‏ תודה רבה גם למשרד החינוך שהייתם פה והצלחנו יחד בסבלנות להגיע לסיכום הדברים.
דניאל גרינברג: רם, ברשותך אפשר רגע לנצל את הפורום הזה לכמה נקודות חשובות?
רם שפע: אני אישית חייב חייב לצאת.
יוסף ג'בארין: נשמח לקבל התייחסויות בכתב.
רם שפע: בדיוק, אפשר להתייחס בכתב לכול.
דניאל גרינברג: חלק מהנקודות כבר הועלו בכתב ולא ניתן להם מענה ויכול להיות שהפורום הזה באמת מתאים.
רם שפע: מי מדבר?
דניאל גרינברג: דניאל מהקליניקה למשפט ומדיניות חינוך.
רם שפע: דניאל, אני מצטער אנחנו חייבים לסיים, אנחנו אחרי הזמן של הדיון וכולם תכננו ללכת, תפנה אלינו ואני מבטיח לך תשובה.
רם שפע: חבל שאמרת את זה בסוף.
רם שפע: אורלי, רצית לומר משהו?
אורלי פרומן: אני רוצה לומר משהו שלא קשור לדיון, רק הערה כי זה נורא חשוב להמשך הדיון שהיה אתמול.
יוסף ג'בארין: דניאל, סליחה, זה רק בגלל מגבלת הזמן.
יוסף ג'בארין: תעביר לנו בכתב ונתייחס לזה ברצינות.
יוסף ג'בארין: בסדר?
רם שפע: חד משמעית.
דניאל גרינברג: בסדר גמור.
אורלי פרומן: רם, משרד הבריאות מממן גם השנה חיסון בתרסיס נגד שפעת לתלמידי כיתות א' עד ד'.
אורלי פרומן: יש כמיליון חיסונים כרגע שמאוחסנים וממתינים לתלמידים.
אורלי פרומן: בדרך כלל כשיש בית ספר, פשוט מחסנים את הילדים במסגרת בית הספר.
אורלי פרומן: חייבים למצוא לזה פתרון מידי.
אורלי פרומן: יש רעיונות, להביא את הילדים בקבוצות למרחב פתוח.
אורלי פרומן: זה תרסיס, אפשר רסס וסע.
אורלי פרומן: יש מיליון חיסונים היום שמחכים לילדי כיתות א' עד ד'.
אורלי פרומן: אני מבקשת פנייה לשר הבריאות, למצוא לזה פתרון.
אורלי פרומן: יש רעיונות ואפשר לעשות זאת.
רם שפע: תודה, טוב שאמרת את זה.
רם שפע: אנחנו נועלים את הישיבה, תודה רבה לכולם.