GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: זה להציג מצב.
נועה בן אריה: אני לא מחפשת להצטדק אדוני היושב ראש.
נועה בן אריה: אני מחפשת לשים את העובדות על השולחן.
נועה בן אריה: היקף הידע שקיים בשלטון המקומי הוא לא כפי שהוועדה סבורה שקיים.
נועה בן אריה: לשלטון המקומי היום אין שום אינטרס להסתיר את הדאטה שלו ביחס למעונות היום הפרטיים והלא פרטיים שמתקיימים בשטחו.
נועה בן אריה: אין לו שום עניין.
נועה בן אריה: השלטון המקומי יכול להוציא מזה גם היבטים של ארנונה, גם שירות נהדר לציבור, גם פריסה הרבה יותר רחבה בשכונות, גם לבצע מיפוי נכון ומתאים של היקף מעונות היום ביחס לשטחי מגורים וביחס לפריסה של מספר ילדים במסגרות שמתאימות לגיל הזה.
נועה בן אריה: יש לנו אינטרס לדעת את המידע הזה אבל הוא לא נמצא אצלנו.
יוסף ג'בארין: בהתחשב בתשלומי הארנונה - ויש רשויות מקומיות שאני מבין שיש אצלן ארנונה מיוחדת לגנים – מה ההערכה שלכם?
נועה בן אריה: לא, אלה לא רישומים שיש לנו אדוני היושב ראש.
נועה בן אריה: מה שאני כן יכולה לומר לוועדה זה שאני יכולה לבדוק האם יש יכולת להעביר איזשהו מסד נתונים, מדגם של רשויות מקומיות.
נועה בן אריה: אני לא יכולה להתחייב על כך בפני הוועדה.
נועה בן אריה: אני יכולה לנסות להעביר את המידע הזה.
יוסף ג'בארין: עכשיו אני אשאל אותך מהניסיון שלך.
יוסף ג'בארין: ההערכה שלך.
יוסף ג'בארין: מה היקף הידע שבממוצע קיים ברשות מקומית לגבי מסגרות.
יוסף ג'בארין: יותר מ-50 אחוזים?
נועה בן אריה: אני לא יודעת לומר, אדוני.
נועה בן אריה: אני לא יודעת.
נועה בן אריה: כל מספר יפגע.
נועה בן אריה: אני לא יודעת לענות על השאלה.
יוסף ג'בארין: שיר סגל ממשרד ראש הממשלה ביקשה להתייחס לעניין אישור השימוש החורג.
יוסף ג'בארין: שיר אתנו?
יוסף ג'בארין: עד שהיא תעלה, נשמע את סגנית ראש העיר תל אביב, ציפי ברנד.
יוסף ג'בארין: אחר כך נשמע את דוקטור נעמי מורנו מ-ויצ"ו.
שיר סגל: בוקר טוב.
שיר סגל: אני ממשרד ראש הממשלה.
שיר סגל: אני אשמח להתייחס לסיפור של השימוש החורג שעלה כאן מכמה כיוונים שונים.
שיר סגל: נכון אמרה חברת הכנסת שאשא ביטון וגם אחרים שבאמת החוק לא התייחס במקור לסיפור של השימוש החורג.
שיר סגל: חוק מעונות היום לא מתייחס אבל למעשה – כמו שחברת הכנסת אמרה, ובצדק – הבנו שזה יכול לייצר השלכה כזאת.
שיר סגל: האינטרס מהמקום המשותף שלנו הוא שבראש ובראשונה המעונות ירשמו, שנדע עליהם ושנוכל לפקח עליהם.
שיר סגל: כדי שהם יירשמו, אנחנו צריכים להבין מה התמריץ שלהם להירשם ומה מונע מהם מלהירשם.
שיר סגל: בפועל, כרגע, הם לא נרשמים בגלל הסיפור של השימוש החורג אבל זה דבר שאנחנו מנסים לתת לו פתרון.
שיר סגל: אני רוצה להדגיש שיש כאן גם דרישות סותרות בין הרשויות.
שיר סגל: זה לא שבכל מקום כל רשות מבקשת, במקרה שהיא מגיעה למקום, את אותו הדבר, מה גם שבניגוד לזה שעמדת המחוקק עוד בזמנו בחוק אמרה צאו לתהליך בדיקה, תבינו את ההשפעות, אנחנו לא רוצים שייסגרו מקומות טובים.
שיר סגל: אנחנו נמצאים בתהליך בדיקה, בעיקר משרד העבודה ומשרד האוצר, של הנתונים אבל בפועל מה שקורה זה שהרשויות המקומיות שמתחילות את התהליך הזה כבר מטילות רגולציה שהיא רגולציה כבדה ודרקונית.
שיר סגל: אמרנו קודם, 100,000 שקלים לתהליך.
שיר סגל: מדובר על עליית מחירים של 1,000 שקלים, 1,500 שקלים במינימום, לילד והפחד שלי הוא שמה שיקרה במצב כזה, שדווקא המקומות החלשים ייסגרו ואלה מקומות טובים מה שישלח אנשים למקומות שאנחנו לא רוצים שיגיעו אליהם, לגנים מהסוג שבטח לא היינו רוצים שיגיעו אליהם וזו לא כוונת המחוקק.
שיר סגל: אני אשמח אם הוועדה תיתן את דעתה על זה.
קארין אלהרר: תנו אתם דעתכם.
קארין אלהרר: בחוק ההסדרים הקרוב אתם תודיעו על הקפאה של היטל השימוש החורג לפעוטונים עד ליישומן של התקנות.
שיר סגל: אני מסכימה אתך.
שיר סגל: אני רק אומר שהסיפור של הנוסח בהסדרים בא מתוך אותו רצון והרצון לקדם אבל לצערי כרגע זה לא מתקדם כפי שידוע לכם.
שיר סגל: אני אשמח אם יש אפשרות שאתם תקדמו ותובילו דבר כזה וכמובן שאם לא, אנחנו בהחלט נדאג לזה.
קארין אלהרר: אנחנו נגבש את ההצעה ומשרד ראש הממשלה יעביר את זה?
שיר סגל: אנחנו הכנו טיוטה בחוק ההסדרים שיש הסכמות עליה בממשלה.
קארין אלהרר: תראי, בואי נסתכל גם על הריאל פוליטיק.
קארין אלהרר: אני לא יודעת אם כן יעבור תקציב או לא יעבור תקציב.
קארין אלהרר: כרגע הילדים בראש מעיננו.
קארין אלהרר: אין בעיה, הוועדה תנסח הצעה שאומרת שעד ליישומן של התקנות אנחנו מבקשים את הקפאת היתר שימוש חורג לפעוטונים.
קארין אלהרר: האם את מתחייבת שמשרד ראש הממשלה יעביר את הדבר הזה?
שיר סגל: כן.
קארין אלהרר: אדוני, הבנו את הרעיון.
יוסף ג'בארין: אני מבין שזה מה שמוצע.
יוסף ג'בארין: גברת סגל, תזכרי שהדרישות של התקנות כיום הן דרישות מינימליות של מקום בטוח לילדים שיהיו בו.
שיר סגל: בהחלט.
שיר סגל: הבעיה היא שהדרישות שמגיעות מהעיריות, ואצל כל עירייה זה אחרת, הן דרישות לא מינימליות.
יוסף ג'בארין: לעניין השימוש החורג.
שיר סגל: בדיוק.
שיר סגל: כדי לתאר את המצב, לצורך העניין מגיעים לאיזשהו בית ועכשיו אומרים שצריך לשנות מבנה, צריך לפתוח דלתות ולהוריד קירות.
שיר סגל: הוועדה לא התכוונה לזה במקור, עת היא העבירה את החוק.
יוסף ג'בארין: בינתיים בחוק אין דרישה כזו ולכן את החוק אפשר ליישם ללא קשר לעניין השימוש החורג.
ענת דייגי: אני אתן זווית אחרת.
ענת דייגי: כרגע היתר השימוש החורג הוא כמעט – חוץ מהאישור הראשוני – הדבר היחידי שמסדיר את גני הילדים.
ענת דייגי: אני באופן אישי מכירה גן בהרצליה שהרצפה שלו קרסה ובנס אף אחד מהילדים לא נפגע.
יוסף ג'בארין: החוק דורש משהו מינימלי בעניין הזה.
קארין אלהרר: ענת, זה ייכנס בתקנות.
אופיר כץ: היא ממשרד ראש הממשלה ואולי אפשר לשאול אותה גם על המצלמות.
יוסף ג'בארין: יש לך התייחסות לגבי המצלמות בעקבות הדיון שהיה כאן?
אופיר כץ: לגבי הדחייה בשנתיים.
שיר סגל: לגבי המצלמות אני אומר שאני מבינה את הרציונל, וזה בהחלט נכון שלמצלמות יש ערך ויכולת להגיע לכתבי אישום במקומות כאלה.
שיר סגל: לצערי כמובן זה לא בהכרח מאפשר לזהות או למנוע מצבים כמו שראינו עכשיו.
שיר סגל: אני רואה שזה גם עלה בדיונים בצ'ט.
קארין אלהרר: זה יכול להוות כלי הרתעה.
שיר סגל: אני אומר שבוועדה עלו דברים שגם מטרידים אותנו, לגבי התקצוב.
שיר סגל: הגיעו אלינו לא מעט פניות בנושא הזה כאשר בפועל מקומות מסוימים לא יכלו, בעיקר באזורים שעניין התקציב הוא חשוב, לבצע את ההתקנה.
שיר סגל: אני לא יודעת לומר נתונים לגבי כמה התקינו או לא.
שיר סגל: הפחד שלנו הוא לא להפוך את כולם לעבריינים ובפרט כאשר המצב הכלכלי – שוב, נמצאים כאן נציגי מעונות היום שיוכלו להרחיב על המצב הכלכלי – החמיר בעת הקורונה.
שיר סגל: לכן הרציונל היה לנסות לייצר איזושהי דחייה שתאפשר את זמן ההתארגנות לתקופה שגם בעקבות הקורונה החמירה וגם בגלל שהמנגנון התקצובי עוד לא ברור, לא הופעל ויוצר את הסתירות האלה.
שיר סגל: אין הכוונה לייצר כאן ביטול של החוק או דחייה ארוכת טווח אלא איזשהו פרק זמן.
שיר סגל: חברת הכנסת שאשא ביטון אמרה בתחילה במצב כזה אולי נכון לדחות בחצי שנה וזה מקובל עלינו אם יהיה דבר כזה.
שיר סגל: המטרה היא לא לבטל את החוק אלא פשוט לתת תקופת התארגנות ואפשרות תקצוב בעיקר למעונות שיש להם חשש שזה לא מגיע אליהם ולא יכולים להתקין.
יוסף ג'בארין: חצי שנה זאת אולי תקופה ארוכה מדי.
יוסף ג'בארין: אפשר לעשות את זה תוך חודשיים-שלושה, תוך כדי ההתקדמות.
אופיר כץ: לא יותר פשוט לעשות איזשהו תיקון, לא להפוך אותם לעבריינים ולהמשיך להתקדם עם החוק?
יוסף ג'בארין: אולי הודעה שבחודשיים הראשונים, בשלושת החודשים הראשונים, לא תהיה הגשת כתבי אישום בנושא האכיפה אבל לא לדחות את זה באופן פורמלי כי אז זה יכול לפתוח פתח לעוד סחבת בנושא.
אופיר כץ: אפשר לקבל את התיחסות משרד ראש הממשלה?
יוסף ג'בארין: חובת התקנת המצלמות נכנסת לתוקף ב-1 בספטמבר.
יוסף ג'בארין: אנחנו מבינים שיש התקדמות בנושא הזה למרות שזה היה אמור להיעשות לפני כן.
יוסף ג'בארין: ההצעה שלנו היא שזה יהפוך לעניין של אכיפה, שבחודשיים או בשלושת החודשים הראשונים לא תהיה אכיפה כדי לאפשר לאנשים להשלים את ההתקנות ולא לדחות את זה באופן פורמלי כי אנחנו חוששים שהדחייה הפורמלית יכולה לגרום לעוד סחבת בנושא.
שיר סגל: זה משהו שנוכל לחיות אתו.
שיר סגל: אני לא עורכת דין וזו שאלה משפטית ואני לא יודעת האם יש אפשרות משפטית לא לאכוף דרישה שנכנסת לתוקף.
יוסף ג'בארין: בכל מקרה, לא ברור מתי חוק ההסדרים יובא ויחוקק.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שזה יקרה אחרי ה-1 בספטמבר.
אופיר כץ: הפתרון הזה הוא חשוב.
אופיר כץ: אפשר לשמוע התייחסות משפטית להצעה הזאת ואיך אנחנו מיישמים את זה?
שיר סגל: דבי ספיר ממשרד העבודה או אורי שלומאי ממשרד המשפטים, אני מניחה שאחד מהם יכול להתייחס.
יוסף ג'בארין: שיר, תודה.
יוסף ג'בארין: נמצא אתנו אורי שלומאי?
ענת דייגי: עד שהם יעלו, אני אשמח להציע הצעה.
ענת דייגי: נוצר מצב שבעצם אנחנו אומרים שלאף אחד אין אישור ראשוני אבל אנחנו דורשים מהם את המצלמות.
יוסף ג'בארין: אני מבין שברמה המשפטית, אם לא יהיו מצלמות, לא יהיה אישור ראשוני כי המצלמות הן חלק מהתנאים של האישור הראשוני.
יוסף ג'בארין: בעצם כל האישורים הראשונים אמורים לפקוע.
אמיר מדינה: חד משמעית.
ענת דייגי: למה לא לתת לגנים את האפשרות לומר שהם לא מצליחים לעמוד בעול הכלכלי, להגיש בקשה ורק כך זה יהיה חוקי שהם לא יתקינו מצלמה?
יוסף ג'בארין: זה מצריך תיקון בחוק.
יוסף ג'בארין: אנחנו רוצים לשמוע התייחסות משפטית.
יוסף ג'בארין: בעקבות ההבהרה שלי שלפי החוק אם לא יהיו מצלמות עד ה-1 בספטמבר, גם האישור הראשוני לא תקף.
יוסף ג'בארין: אז בעצם כולם יהיו עבריינים ולפי החוק זו עבירה פלילית.
יוסף ג'בארין: אנחנו לא מצליחים לשמוע את אורי.
יוסף ג'בארין: נעבור לדבי ספיר אליעזר.
יוסף ג'בארין: אנא התייחסותך לנושא המשפטי לנושא המצלמות והאישור הראשוני.
דבורה ספיר אליעזר: אני אומר שאנחנו נרצה לבחון אותו כי בשונה ממדיניות האכיפה, כאן מדובר בתנאי לצורך מתן האישור הראשוני.
דבורה ספיר אליעזר: כאשר יש שאלה של סמכות, מה ניתן לעשות עד להצבת המצלמה.
יוסף ג'בארין: זה תנאי שמופיע בחוק.
דבורה ספיר אליעזר: אי אפשר לתת את האישור.
דבורה ספיר אליעזר: כשאנחנו מדברים על אכיפה או על הסדרה, יש לנו את ההסדרה שהיא האישורים מראש ויש לנו אכיפה בדיעבד.
דבורה ספיר אליעזר: יכול להיות באכיפה בדיעבד – צריך לחשוב איך עושים זאת ואני ממש לא רוצה להתחייב כאן ואני מדברת ממש בזהירות – יכול להיות שיש מקום לחשוב ולבחון, נגיד עד דצמבר, לא יוצאו צווי הפסקה מינהלית מאחר שעוד לא הותקנה מצלמה במעון היום לפי החוק.
דבורה ספיר אליעזר: זה כיוון שאפשר לחשוב עליו, שזו הסמכות המינהלית שקיימת היום מבחינת האכיפה בדיעבד.
דבורה ספיר אליעזר: לגבי האישור, צריך עוד יותר לחשוב כי לתת אישור ראשוני כשאין מצלמה כביכול, אי אפשר.
דבורה ספיר אליעזר: השאלה מה אפשר לתת ויכול להיות שצריך לחשוב – אני לא יודעת – ככל שלא יהיה תיקון חוק.
קארין אלהרר: אישור מינוס מצלמה.
דבורה ספיר אליעזר: איזשהו אישור מה כן אומר המעון, שלא יהיה אישור ראשוני כי אישור ראשוני אי אפשר לתת.
קארין אלהרר: אפשר לתקן את הסעיף.
יוסף ג'בארין: אז זה מצריך חקיקה.
קארין אלהרר: בסדר, אבלך אפשר להעביר את זה בשלוש קריאות באותו יום.
יוסף ג'בארין: אם המניעה היא רק עניין המצלמה, שהמסגרות הללו לא ייפגעו.
דבורה ספיר אליעזר: אני אומרת שיכול להיות אם היה תיקון.
דבורה ספיר אליעזר: לא יודעת.
דבורה ספיר אליעזר: אפשרות למתן תקופה של שלושה חודשים עד להצבת המצלמה.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שזה משהו שהוא בשיקול דעתכם וזה אפשרי.
דבורה ספיר אליעזר: אני אמרתי את שני הכיוונים.
דבורה ספיר אליעזר: כמובן זה דבר שאנחנו צריכים לבחון אותו.
יוסף ג'בארין: נשמע התייחסות מנציגי המסגרות.
יוסף ג'בארין: נמצאת אתנו סגנית ראש העיר תל אביב-יפו.
ציפי ברנד: שלום.
ציפי ברנד: תודה.
ציפי ברנד: הייתי כל הזמן כאן.
ציפי ברנד: אני רוצה להתייחס לכמה דברים.
ציפי ברנד: קודם כל, טוב מאוד שהדיון הזה מתקיים כאן עם הנציגות הרלוונטית של משרד העבודה והרווחה.
ציפי ברנד: תודה לחברי הכנסת שאתם מרימים את זה וגם הפעילים החברתיים.
ציפי ברנד: אתם צריכים להבין מפרספקטיבה גם של השלטון המקומי וגם שלנו, של עיריית תל אביב-יפו - אני מתחברת טוב לדברים שאמרה כאן קודם היועצת המשפטית של השלטון המקומי - שהמצב הוא קטסטרופלי ואנחנו לא יודעים כמה מסגרות יש בשטח.
ציפי ברנד: לא יעזור שום דבר.
ציפי ברנד: יש לנו הערכה מאוד כללית.
ציפי ברנד: בתל אביב יש כ-1,000 מסגרות והן לא מדווחות.
ציפי ברנד: השימוש החורג לצערי - אמנם הדיון כאן הוא על חוק הפיקוח - הוא קשור ברמה מסוימת כי זו הסיבה שהן לא מדווחות וצריך לראות איך פותרים את זה.
ציפי ברנד: אני חושבת ששווה לבחון את ההצעה של חברת הכנסת אלהרר ואולי לבחון הקפאה של ההיתר הזה בינתיים כדי שנוכל לדרוש לדווח לפי חוק הפיקוח כי הדבר החשוב ביותר הוא הדיווח על פי חוק הפיקוח כדי שנדע לשים את האצבע היכן יש לנו מסגרות כאלה.
ציפי ברנד: אני חושבת שזו הצעה ששווה לבחון אותה ולראות איך אתם לוקחים אותה מכאן הלאה.
ציפי ברנד: אני כן חושבת שיש כאן איזשהו תהליך מאוד איטי של חקיקה.
ציפי ברנד: אני מבינה שהחקיקה הזו היא מורכבת, התקנות הן מורכבות אבל אני חושבת שצריך להוציא אותן לדרך.
יוסף ג'בארין: מה המכשול בפני רשות מקומית לדעת על כל המסגרות שקיימות אצלה?
יוסף ג'בארין: יש ייחוד מסוים בארנונה במסגרות כאלו?
ציפי ברנד: אלה שהן בארנונה, אנחנו יודעים עליהן.
ציפי ברנד: הבעיה היא שרוב המסגרות האלה ורוב הטיפול היום בגיל הרך הוא טיפול פיראטי ואני לא מדברת כאן על עשרות אלא על מאות ועל אלפים במדינה.
ציפי ברנד: זה טיפול בתוך דירות, זה טיפול לא מדווח, להורים אין ברירה אלא לקחת לשם את הילדים.
יוסף ג'בארין: יותר משבעה ילדים?
יוסף ג'בארין: החוק מדבר על שבעה ילדים ויותר.
ציפי ברנד: בוודאי.
ציפי ברנד: בואו נפסיק לעצום עיניים ונסביר שזה המצב.
ציפי ברנד: זה המצב במדינה לאורך שנים.
ציפי ברנד: זה מצב שהתקבע.
ציפי ברנד: אין לנו אפשרות לדעת על כולם, גם אם אנחנו מאוד רוצים.
ציפי ברנד: מעבר לזה, גם אין לנו סמכויות לפעול מול אותן דירות.
ציפי ברנד: אנחנו נרצה לקבל סמכויות.
ציפי ברנד: אני אומרת לכם כשלטון מקומי – ואמרה את זה היועצת המשפטית של השלטון המקומי – זה שירות שאנחנו חייבים לתת, וראיתם את זה לאור משבר הקורונה.
יוסף ג'בארין: לפי החוק כל המסגרות הללו הופכות להיות מסגרות לא חוקיות.
יוסף ג'בארין: החוק מגדיר את זה כעבירה פלילית.
ציפי ברנד: איך נדע עליהן?
ציפי ברנד: איך אני יודעת עליהן?
ציפי ברנד: רק אם מישהו ידווח לי שיש מסגרת במקום מסוים שאני בכלל לא יודעת עליה ולא יודעת היכן היא נמצאת, אז אני צריכה ללכת ולסגור אותה אבל עדיף שהמשטרה תעשה את זה.
ציפי ברנד: בדרך כלל מה שקורה, זאת המשטרה אבל זה ברמה של מסגרות ספורות לעומת כמות המסגרות הקיימות בשטח.
ציפי ברנד: אנחנו צריכים ואנחנו רוצים, אני הולכת כאן שלב קדימה, תנו לנו סמכויות, תנו לנו תקצוב, אנחנו נפעל ואנחנו נביא למימוש של החוק הזה ולמימוש התקנות.
ציפי ברנד: גם אנחנו רוצים.
ציפי ברנד: זה אינטרס שלנו.
יוסף ג'בארין: שנבין ברמה הפרקטית.
יוסף ג'בארין: יש ארנונה מיוחדת למסגרות?
ציפי ברנד: זה קצת שונה ונבדל בין רשויות.
ציפי ברנד: אצלנו זה לא מיוחס בדיוק רק לגני ילדים אבל גני הילדים הם תחת קטגוריה מסוימת שהם בתוכה, אותם אלה שמדווחים לאותה קטגוריה ספציפית בארנונה.
ציפי ברנד: יש רשויות שזה פועל אצלן אחרת לכן אמרה היועצת המשפטית שכרגע זה לא אחיד לכולן, הסיפור של הארנונה.
ציפי ברנד: זה לא מכוח הארנונה.
ציפי ברנד: אני שמעתי אתכם קודם מתייחסים לזה ואומרים שניתן לכם רשימה לפי הארנונה, אבל זה עוד יותר לדחות את החוק.
קארין אלהרר: זאת לא חזות הכול אבל זאת התחלה.
יוסף ג'בארין: חוקי העזר, זה לא מנגנון שיכול לעזור כאן?
ציפי ברנד: יותר מהר יהיה דרככם מאשר להתחיל עכשיו לאשר חוק עזר.
יוסף ג'בארין: איך דרכנו?
יוסף ג'בארין: מה ההצעה שלך?
ציפי ברנד: לדרוש את החלת התקנות כמה שיותר מהר.
ציפי ברנד: תעבירו לרשות המקומית גם סמכויות ותקציבים.
יוסף ג'בארין: אנחנו במעגל קסמים.
יוסף ג'בארין: מעגל הקסמים אומר שחוששים להירשם ולא נרשמים אבל ימשיכו לפעול בסתר.
ציפי ברנד: שיר סגל ממשרד ראש הממשלה תיארה את זה מצוין וגם חברת הכנסת אלהרר התייחסה לזה בצורה פרקטית.
ציפי ברנד: בטח, יש מעגל קסמים.
ציפי ברנד: יש חשש להירשם שגוזר את זה שלא נרשמים.
ציפי ברנד: אנחנו רוצים שהגנים האלה יהיו רשומים.
ציפי ברנד: האינטרס שלנו הוא שהגנים האלה יהיו רשומים.
ציפי ברנד: גן שהוא לא רשום לפי חוק הפיקוח הוא לא גן שהורים יכולים לשלוח אליו ילד.
ציפי ברנד: זה צריך להיות ברור.
ציפי ברנד: זה האינטרס הראשון שלנו, הגנים האלה יהיו מפוקחים.
יוסף ג'בארין: את מדברת על כ-1,000 מסגרות בתל אביב.
ציפי ברנד: כן.
יוסף ג'בארין: להערכתך, כמה מהם אתם מכירים ויודעים עליהם?
ציפי ברנד: אני מעריכה שאנחנו יודעים על סדר גודל של 200.
ציפי ברנד: משהו כזה.
ציפי ברנד: אנחנו יודעים על יותר אבל השאלה היא מה זה יותר.
ציפי ברנד: אני יכולה לעשות לך בדיקה מאוד יסודית.
יוסף ג'בארין: את יודעת על 25 אחוזים?
יוסף ג'בארין: זו ההערכה שלך?
ציפי ברנד: לפי חוק הפיקוח, כן.
ציפי ברנד: יש לי כל מיני קטגוריות.
ציפי ברנד: לפי האישור לשימוש חורג, יש לי פחות.
ציפי ברנד: אין לנו את הנתונים.
יוסף ג'בארין: זה הנתון שאנחנו מדברים עליו, 25 אחוזים, ועוד בעיריית כמו תל אביב שהיא בסוציו אקונומי יחסית גבוה?
יוסף ג'בארין: זה מדהים.
קארין אלהרר: לא כל תל אביב בסוציו אקונומי גבוה.
ציפי ברנד: בטח ראיתם את הדוח של הכנסת מיוני 2020 שמדבר על אלפי גנים בארץ, גנים פרטיים שנסגרים, משהו כמו 2,500.
ציפי ברנד: דוח שהוגש לכם.
ציפי ברנד: תבינו, כל הגנים האלה שנסגרים, ההורים מחר בבוקר צריכים ללכת לעבודה.
ציפי ברנד: אלה גנים שהכנסת יודעת עליהם.
ציפי ברנד: במקומם יקומו מסגרות פיראטיות.
ציפי ברנד: במקום כל אותם גנים שנסגרים, עכשיו יקומו מסגרות פיראטיות.
ציפי ברנד: למה הגנים האלה נסגרים?
ציפי ברנד: כי משבר הקורונה לא העניק להם סל כלכלי והם לא יכולים לשרוד.
יוסף ג'בארין: מהניסיון שלך, מה את יכולה להציע כדי לקדם את המצב?
יוסף ג'בארין: עכשיו לומר שצריך ליישם את התקנות, זה בוודאי משהו שצריך להיעשות, זה עדיין לא פותר את הבעיה של אלפי מסגרות שהמערכת לא יודעת על קיומן.
ציפי ברנד: אני רוצה לראות כאן גם את המועצה הלאומית לגיל הרך, שהיא מתוקף משרד החינוך, שהייתה אמורה לשבת כאן והיא אמורה לתת לנו את הפתרונות ולהביא ליישום הדבר הזה.
ציפי ברנד: צריך למצוא מישהו שאחראי והמועצה הזו גם הייתה אמורה להיות אחראית על היישום של הדברים האלה במיידי.
ציפי ברנד: אני חושבת שצריכות להיות עכשיו תקנות שנותנות סמכויות בתקצוב לרשויות המקומיות כדי שאנחנו נהיה הגורם בשטח שיוכל להביא לייצוב הדברים האלה כמה שיותר מהר.
יוסף ג'בארין: נעמי מורנו מ-ויצ"ו.
נעמי מורנו: שלום.
נעמי מורנו: נכון שמדובר כאן בשני חוקים שונים, חוק הפיקוח וחוק המצלמות, אבל בסופו של דבר שניהם מדברים על בטיחות ומוגנות של הילדים.
נעמי מורנו: מצלמות לבד זה לא.
נעמי מורנו: כל מה שקשור בבטיחות ומוגנות ומיון עובדות בתחילת העבודה, תקינה, הכשרה, מסלולים של הכשרה ותקצוב, זה מה שמבטא את סדר העדיפות באמת.
נעמי מורנו: אנחנו מאוד בעד - ואני מדברת בשם הארגונים המפוקחים – יישום החוקים ויישום התקנות.
נעמי מורנו: אנחנו לגמרי כבר שם מבחינת רצון, מוכנות והבנה שזה חייב לקרות ועכשיו.
נעמי מורנו: לגבי חוק המצלמות.
נעמי מורנו: יש כאן שני דברים.
נעמי מורנו: פעם אחת, יש את יש את הנושא של התקצוב.
נעמי מורנו: על פי הנוהל או התהליך שנקבע, התקצוב מתקצב על פי אשכולות סוציו אקונומיים.
נעמי מורנו: בכל מה שקשור למחיר מפוקח, אין קשר בין אשכולות סוציו אקונומיים כי כולם משלמים את אותו מחיר והמחיר הוא מחיר מפוקח אחיד.
נעמי מורנו: זאת אומרת, ההפרדה והשונות אינה רלוונטית במקרה של מסגרות מפוקחות עם מחיר מפוקח.
נעמי מורנו: התקצוב כפי שהוא מוצג, הוא תקצוב חד פעמי.
נעמי מורנו: מעונות נפתחים ונסגרים כל הזמן ולכן צריך להבטיח שהתהליך הזה לא יהיה חד פעמי רק עכשיו כי יהיו מעונות שייפתחו ויצטרכו את הסיוע למצלמות ולכל הדברים האחרים.
נעמי מורנו: לגבי התהליך.
נעמי מורנו: צריך להביא בחשבון שמעבר לרשימה של ספקים שכיום אנחנו תלויים ומחכים ברשימה של הספקים המוכרים כי זה התהליך, יהיה עוד תהליך נוסף של תמחור כי הספקים, על פי הנוהל, אמורים לבוא במגע ולא דרך המשרד, במגע ובקשר עם הארגונים ולייצר מצב של תמחור מולם, של שיווק.
נעמי מורנו: אלה דברים שבאופן טבעי אורכים זמן.
נעמי מורנו: לכן אם אנחנו רוצים לעשות את זה מהר, צריך להביא את זה בחשבון, צריך לפשט שם כמה תהליכים.
נעמי מורנו: בוודאי זה לא יקרה בספטמבר, זה סד זמן בלתי אפשרי אבל אם רוצים לעשות את זה מהר ובלוח זמנים סביר ולא להפוך את כולם לעבריינים, צריך להבטיח שאנחנו משדרגים את התהליך כי כל התהליך של תמחור אל מול הספקים, כביכול שיווק, הוא תאריך שייקח זמן ואת זה צריך לדחות.
אופיר כץ: יש לי שאלה.
אופיר כץ: בצדק אתם חוששים שלא נעמוד בלוחות הזמנים להתקנת המצלמות ב-1 בספטמבר, מה שגם נכון כי אף אחד לא יספיק.
אופיר כץ: אז בעצם באה הבקשה שלכם לדחות את הביצוע.
אופיר כץ: אם אנחנו כאן הצגנו כאן פתרון שמחריג את העניין של התקנת המצלמות מעבירה על החוק, היועצים המשפטיים ינסו לנסח אפילו שינוי חקיקה, זה משהו שאמור להוות פתרון ולא לדחות את יישום התקנת המצלמות.
נעמי מורנו: בהחלט צריך לייצר איזשהו סוג של שינוי בתהליך הזה.
נעמי מורנו: כל הליך אחר, חלופי, יכול כרגע לסייע כי כרגע התהליך הזה כמו שהוא נבנה, הוא תהליך שיארך זמן.
נעמי מורנו: זה אומר שכל דבר שמחזיק מים מבחינה משפטית, צריך לבחון אותו אם אנחנו רוצים לעמוד בלוח זמנים.
נעמי מורנו: המצב כיום לא יאפשר יישום בכמה חודשים.
נעמי מורנו: כך אני מעריכה.
נעמי מורנו: כל התהליך עצמו באופף טבעי ייקח זמן.
אופיר כץ: אדוני היושב ראש, אני חושב שכדאי שננעל את זה מבחינה פרקטית כי יש לנו אישור ממשרד ראש הממשלה שבעצם הם ביקשו לדחות את זה, ואם אנחנו יכולים לגרום מבחינה משפטית שהם לא יהפכו לעבריינים, אני חושב שכדאי לדעת מי ינסח ומי יביא את הפתרון, יועץ משפטי של איזה משרד, כדי שבסוף זה לא יישאר באוויר.
אופיר כץ: כדאי שאתה תנחה את ההצעה מבחינה משפטית לפתרון.
יוסף ג'בארין: אני מציע שנשמע את נציגי מסגרות עצמן ואחר כך נחתור לסיכום ולהמלצה בכיוון עליו אתה מצביע.
יוסף ג'בארין: אני מציע שקודם נשמע את המועצה הלאומית לשלום הילד, ורד וינדמן.
יוסף ג'בארין: ורד שלחה לנו נייר מטעם המועצה.
ורד וינדמן: אני יושבת ומקשיבה לכל נציגי הממשלה וזה פשוט מרתיח.
ורד וינדמן: באמת מרתיח כשאני שומעת את כל האמירות האלה, כאילו לא היה זמן.
ורד וינדמן: אני חושבת שאדוני היושב ראש אמרת את זה בתחילת הדיון.
ורד וינדמן: בעיניי יש כאן זלזול מחריד של הממשלה בכנסת ויותר גרוע, הפקרה של הילדים בגיל הרך.
ורד וינדמן: מה שצריך לקרות עכשיו, מעבר למה שנאמר כבר שהתקנות צריכות להיות מובאות בימים הקרובים, מה שגם העלה משרד העבודה לאתר, ראינו מזמן את הטיוטה הזו ובעיניי – וסליחה מראש – כמעט ריקה מתוכן וכמעט אין בה שום דבר.
ורד וינדמן: את זה ראינו כבר לפני חודשים ארוכים ולא התרחש מאז כמעט שום דבר.
ורד וינדמן: מעבר להבאה של התקנות לכנסת בימים הקרובים לפני שמתחילה שנת הלימודים, צריך להרים קמפיין שקורא למסגרות ומיידע את ההורים על האפשרות לפנות באופן יזום למשרד העבודה כדי קודם כל לאפשר למשרד העבודה להכיר את מרב המסגרות.
ורד וינדמן: לזה לא צריך לחכות.
ורד וינדמן: השילוב בין זה שאין תקנות לזה שיש ניסיון בחוק ההסדרים לדחות את חוק המצלמות וזה כאשר אנחנו יודעים, כולנו יודעים, שהמצלמות מצילות חיים, מעבר לזה שהן משמשות אחר כך מניעה לפגיעה נוספת כי הן משמשות לגביית ראיות, הן פשוט מצילות חיים.
ורד וינדמן: מדברים כאן גם נציגים של משרד האוצר כאילו אין חקיקת כנסת.
ורד וינדמן: מה המשמעות של החוק שקיים, שיפעת שאשא ביטון וקארין אלהרר ישבו ימים שלמים בפגרה ומה התרחש במציאות?
ורד וינדמן: תפקיד הכנסת הוא לדרוש מהממשלה להביא את התקנות באופן מיידי כדי שייעשה פיקוח.
ורד וינדמן: פיקוח לא רק הופך לעבריינים אלא פיקוח נותן כלים, הוא קובע תקינה מחייבת, הוא קובע הכשרות.
ורד וינדמן: אמרה חברת הכנסת שאשא ביטון שהתקציב הובטח.
ורד וינדמן: אי אפשר להגיד לילדים האלה בגילי לידה עד שלוש שאתם תסתדרו לבד ואנחנו בינתיים נחכה שיהיה תקציב מדינה, תקציב חד שנתי, דו שנתי.
ורד וינדמן: את התקנת המצלמות, בשום פנים ואופן אסור לדחות.
ורד וינדמן: קובעים מנגנונים בירוקרטיים של המדינה במקום להקל קצת על התהליך הזה.
ורד וינדמן: יש הרבה מאוד מסגרות שמשוועות למצלמות האלה, ודאי הורים, לטובת הילדים.
ורד וינדמן: תשימו את הבירוקרטיה בצד – ואני קוראת לחברי הכנסת - ואל תאפשרו כל דחייה נוספת.
ורד וינדמן: הרי אנחנו נהיה כאן בעוד שנה ונקיים דיון זהה.
יוסף ג'בארין: מה את מציעה כדי לא להפוך את כל הגנים לעבריינים?
שמרית גיטלין שקד: הם כבר עבריינים מ-1965.
ורד וינדמן: האישור החורג הוא סיפור אחר.
יוסף ג'בארין: לא בעניין השימוש החורג.
יוסף ג'בארין: לעצם התקנת המצלמות.
ורד וינדמן: החוק אמר, בצדק ועם מנגנון צודק של תקצוב של מסגרות שבאות מאשכול סוציו אקונומי נמוך אבל איפה הכסף הזה?
ורד וינדמן: מה עשו אתו?
ורד וינדמן: אמורים להקל על מסגרות שצריכות את זה.
ורד וינדמן: איפה הכסף הזה?
ורד וינדמן: יפעת שאשא ביטון לא אפשרה להעביר את החוק הזה בלי שנלוותה אליו הבטחה תקציבית.
ורד וינדמן: הייתה הבטח התקציבית.
ורד וינדמן: אנחנו היינו בכל אחד מהדיונים ושמענו את ההבטחות.
קארין אלהרר: אבל כרגע אין כסף.
ורד וינדמן: איפה הכסף שאמור להקל על המסגרות לעשות את זה?
קארין אלהרר: כן, אבל כרגע אין כסף.
ורד וינדמן: שלפחות ירימו את הקמפיין הזה.
ורד וינדמן: למשרד העבודה יש תקציב.
ורד וינדמן: הם ניסו לעשות את זה.
ורד וינדמן: שמשרד האוצר ישחרר להם תקציב כדי שלפחות נכיר את כל המסגרות.
קארין אלהרר: הם עדיין לא בחרו את מי שיכול להתקין את המצלמות.
יוסף ג'בארין: אנחנו כמובן רוצים ליישם באופן מיידי את עניין המצלמות.
יוסף ג'בארין: שאלתי אותך אם יש לך הצעה איך לפתור את המלכוד כך שאחרי ה-1 בספטמבר לא כולם יהיו בגדר עבריינים.
ורד וינדמן: אפשר לקבוע חובה חוקית מבלי שיהיו השלכות פליליות והגשת כתבי אישום.
ורד וינדמן: נדמה לי שאתה בעצמך אמרת את זה בדיון אבל שהחובה תהיה קיימת.
יוסף ג'בארין: את זה אני הצעתי.
יוסף ג'בארין: תודה, ורד.
יוסף ג'בארין: נציג משרד המשפטים.
קארין אלהרר: כמה דיונים היו על חוק המצלמות הזה.
קארין אלהרר: הוציאו את המיץ ובסוף זה לא מיושם.
אורי שלומאי: שלום.
אורי שלומאי: הייתי כל הזמן בדיון אבל קודם לא הצלחתי להתחבר.
אורי שלומאי: אני מייעוץ וחקיקה.
אורי שלומאי: שמעתי את הדיון.
אורי שלומאי: בקשר לנושא של המצלמות, מה אנחנו יכולים לעשות.
אורי שלומאי: קודם כל צריך לחלק את זה לשני חלקים.
אורי שלומאי: בעניין של האכיפה, כל עוד שיש חוק והחוק נכנס לתוקף ב-1 בספטמבר, אי אפשר לעבור על החוק, אתם צודקים, זה עניין של פרקליט המדינה.
אורי שלומאי: צריך להביא את הדברים לפרקליט המדינה כדי שיבחן את הנושא של אי אכיפה בסוגיה הזאת.
אורי שלומאי: אני לא יכול לומר כרגע מה העמדה.
אורי שלומאי: משרד העבודה צריך להביא את זה בפני פרקליט המדינה ולהסביר לו את הנושא.
אורי שלומאי: בנושא של מתן רישיון ללא המצלמות, אני מציע לעשות הוראת שעה שתאפשר מתן רישיון, בשלב הזה לפחות, בלי התקנת המצלמה או עם התחייבות להתקנת מצלמת תוך פרק זמן מסוים.
אורי שלומאי: שוב, אנחנו תחת המגבלה של החוק ואנחנו לא יכולים – למרות שיש חוק שנכנס לתוקף – לא לקיים את מצוות המחוקק.
יוסף ג'בארין: הקושי המשפטי ברור.
אופיר כץ: אז מה עושים?
אופיר כץ: מה הפתרון?
שמרית גיטלין שקד: בתקופה שחברי הכנסת יחליטו עליה, לא תהיה חובה.
שמרית גיטלין שקד: כרגע ב-1 בספטמבר נכנסת החובה של התקנת המצלמות.
שמרית גיטלין שקד: המשמעות היא שזה חלק מתנאי הרישיון.
שמרית גיטלין שקד: ככל שחברי הכנסת יחליטו שהם לא רוצים שזה יהיה ב-1 בספטמבר, ירצו להגיש הצעת חוק פרטית אחרת.
יוסף ג'בארין: השאלה אם מבטיחים שהצעת החוק הפרטית תעבור עד ה-1 בספטמבר.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לשמוע את נציגי המפעילים.
יוסף ג'בארין: קרן אוחנה אויס מארגון הגנים.
קרן אוחנה איוס: שלום.
קרן אוחנה איוס: תודה רבה לכבוד היושב ראש על הדיון החשוב הזה.
קרן אוחנה איוס: אני רוצה לומר שהגנים הפרטיים תומכים בחוק הפיקוח.
יוסף ג'בארין: לא שומעים אותך טוב.
יוסף ג'בארין: הדיבור הוא קטוע.
יוסף ג'בארין: אנחנו לא מצליחים לשמוע אותך.