GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורי מקלב: החום, אנחנו עשינו התקן מפלסטיק שיגרום כוויה לילד, שיימס בחום מסוים, שלא עומד במזג האוויר.
יוסף ג'בארין: ואתה אופטימי שהפעם יהיו יצרנים – אנחנו תיכף נשמע מיצרנים - - -
אורי מקלב: אני אסיים את מה שאני רוצה.
אורי מקלב: קודם כל אני מודה לך על עצם קיום הדיון הזה.
אורי מקלב: אני לא רוצה להתיימר יותר מזה, אני חבר כנסת עד לאחרונה, אני עכשיו בתפקיד במשרד ממשלתי, 50% ממה שקיים היום, מהפעולות שנעשו, כולל בהסברה, באמת פעולות שהיו אטרקטיביות למניעת שכחת ילדים, נעשו בגלל דיונים בוועדות פה, הוועדה לזכויות הילד, ועדת המדע, זה נעשה.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה ככה.
אורי מקלב: משרדים נמצאים בשטף של עבודה, אנחנו גם מקיימים את הדיון בעקבות אסונות שקורים, אנחנו גם ככה, כולנו לוקים בעניין הזה, כשיזהו במעקב בעוד חודש וחצי וברוך ה' לא יהיה שום דבר, אז יכול להיות שלא יהיו לנו דיונים.
אורי מקלב: אנחנו צריכים, כמו כל דבר שצריך להתריע עליו, להתמיד בפעילות שלנו בזה ואז אפשר להגיע.
אורי מקלב: הפער שיש, מה שכאן עלה בוועדה, ואני מתייחס להרבה דברים שנאמרו, דיברו על כל מיני עצות טובות, זה אפשרי, מדבקות ושבמכון הרישוי ייתנו, אפליקציות, הכול נשאר בגדר של המלצה ובהסברה וצריך לעשות את זה.
אורי מקלב: משרד התחבורה, מה שאנחנו דורשים ומצפים ממנו זה לא רק המלצות ועצות טובות, אנחנו צריכים משהו מחייב.
אורי מקלב: ומשהו מחייב, כפי שאמרו פה, שיחייב את כל מי שמביא רכב לארץ להתקין בתוכו התקן למניעת שכחת ילדים.
אורי מקלב: מה זה נקרא התקן?
אורי מקלב: במצבר ואורות אתה עושה צפצוף, אם זה מספק אותנו שמה שאנחנו מבקשים מכל יצרני הרכב שיהיה צפצוף, עם תמונה, עם איור של ילד או לא, אם זה מה שאנחנו מבקשים אז אני חושב שאת זה אפשר לדרוש מהחברות, כל רכב שמגיע לארץ צריך להיות עליו התקן.
אורי מקלב: אבל אנחנו לא מבקשים את זה, זה לא מה שכרגע אנשי המקצוע דורשים, אנחנו צריכים הרבה יותר מכך.
אורי מקלב: לא משהו שהוא סיסטמתי, כל פעם שאתה סוגר את הרכב, 'אל תשכח את הילד'.
אורי מקלב: כנראה שזה גם יהיה פחות יעיל, זה לא ייזכר, אנחנו נתרגל לזה מאוד מהר, לצפצוף הזה.
אורי מקלב: אנחנו מבקשים, אדוני היושב ראש, משהו הרבה יותר מזה.
אורי מקלב: העמידו סף, ספר של כל מיני תקנות.
אורי מקלב: אני חושב שבלי שאנחנו נעשה רביזיה בדרישות, ולשם אני חותר, יכול להיות שיהיה לי מאבק עם אנשי המקצוע, אני יודע שיהיה לי מאבק עם אנשי המקצוע, את המאבק הזה היה לי כשאני עמדתי במקום שלכם, אני עכשיו אעשה את זה מכיסא יותר קרוב, אבל לא מעבר לזה, אבל זו דעתי, בלי שאנחנו נעשה רביזיה לא יעמדו בתקנים.
אורי מקלב: הלוואי שאני אתבדה, אני באמת אשמח לשמוע שיש אנשים שאומרים, משהו קטן, אני מייצר דבר כזה, תעזרו לי פה, תעזרו לי שם, אנחנו נזרום איתו.
אורי מקלב: אלה הדברים ולשם המטרה שלנו.
אורי מקלב: אני מקווה מאוד.
אורי מקלב: ואם יש לכם עצות אחרות ואני חושב שמה שאתה עושה זה דבר חשוב, היום הסברה, שוב פעם, יש לנו כמה חודשים עד לסוף הקיץ, חמישה חודשים, ארבעה וחצי חודשים, זה לא משנה.
אורי מקלב: צריך לעשות את הפעולות שעשינו עד עכשיו.
יוסף ג'בארין: בהחלט, וגם למצוא את התקציבים.
יוסף ג'בארין: האם במשרד יש תפיסה לגבי איזה עלות סבירה אמורה להיות על בעלי הרכבים?
יוסף ג'בארין: יש לפחות הערכה?
אורי מקלב: אתה שואל שאלה מצוינת, אני לא יודע איך לענות עליה.
אורי מקלב: אני הייתי שואל כמו יהודי, מה אתה אומר, עד כמה סביר?
אורי מקלב: מה אתם אומרים, עד כמה זה סביר?
אורי מקלב: השר כץ, שר התחבורה בזמנו, כשהיו הצעות של 1,000 שקלים הוא אמר שזה יקר מדי.
אורי מקלב: ההתקנים האלה יכולים להיות או ברכב או על כיסא הבטיחות, כתוספת, כחיישן.
אורי מקלב: אלה שני המוצרים שיכולים - - -
יוסף ג'בארין: כן, גם אני חושב ש-1,000 שקל, למרות החשיבות - - -
בועז טופורובסקי: זה הכול עניין של רצון, כשאנשים שמים מוביליי - - -
יוסף טייב: התקנו ונתנו הנחות לביטוחים למי שהתקין את המערכת הזו.
אורי מקלב: אנחנו מוכנים היום לתת הנחות, זאת המדיניות של השרה, אנחנו מוכנים לתת הנחות ברישוי, במידה שיותקנו התקנים כאלה, אנחנו מוכנים גם עם תמריצים כאלה.
יוסף ג'בארין: והמשרד ישקול סבסוד שלו?
אורי מקלב: אתה יודע, להגיד היום שאני יכול להתחייב על סבסוד מוצרים כאלה?
אורי מקלב: אבל אני בטוח שאם יהיה חיוב לעשות את זה, יש היום מוצרים שלדעתי בפחות מ-1,000 שקל הם עומדים במשהו שאנחנו יכולים לעמוד בזה.
אורי מקלב: יש היום מוצר, אם יש לך עוד דקה אני אספר לך סיפור יפה.
אורי מקלב: התקן שיש היום לשכחת ילדים שקונים את זה באמזון, שאני מכיר, זה הכי קרוב, היזם, אני לא מכוון למישהו מסוים, אני מאוד זהיר, ליצרן מסוים, זה אמזון, אין בזה שום דבר, אין לי אחוזים באמזון, את ההתקנה עושה מישהו באופן וולונטרי, מכוון בין מתקינים כאלה ואחרים, הוא אומר לו: אני אשלח אליך ובתנאי שאתה תיקח לא יותר מ-200 שקלים התקנה.
אורי מקלב: הוא סיפר לי שיש לו גם על זה ויכוח.
אורי מקלב: זה התקן שלא נוצר בשביל שכחת ילד.
אורי מקלב: אתה יודע, בועז, למה זה הותקן?
אורי מקלב: בארצות הברית, בעיירת נופש שנקראת לייקווד.
אורי מקלב: היה אחד שהייתה לו חנות לאביזרי רכב, הוא נתקל בתופעה שיש טלית ותפילין שהיהודי מניח כל יום, התפילין זה דבר מאוד מאוד יקר והוא נפגע מאוד מהר משמש.
אורי מקלב: התפילין נעשה מעור שברגע שהוא נמצא בחום הוא נפתח ואז התפילין נפסלות לך.
אורי מקלב: אנשים היו נוסעים והיו שמים את הטלית והתפילין מאחורה, במושב האחורי והיו שוכחים את זה ונגרמו נזקים גדולים מאוד.
אורי מקלב: אז מזה התפתח מוצר שהיום מוכרים אותו באמזון, הוא שכלל אותו קצת יותר, שהוא נותן התראה שאם אתה פותח את הדלת האחורית ונכנסת לנהג וסגרת את הרכב ולא פתחת שוב את הדלת האחורית המערכת מצפצפת לך.
אורי מקלב: התקנה של 200 שקל.
אורי מקלב: משרד התחבורה לא מוכן לקבל את ההתקן הזה.
אורי מקלב: מכון התקנים, לא משרד התחבורה, מכון התקנים לא מוכן לקבל, מדוע?
אורי מקלב: הוא אומר שהוא רוצה שאת ההתקן הזה שעושה מתקין אביזרי רכב, שהיצרן יאשר את זה ואני רוצה שזה גם - - -
בועז טופורובסקי: אבל בשביל זה יש מכון תקנים.
בועז טופורובסקי: אנחנו יודעים שהיצרן לא מאשר עכשיו כאלה דברים, בשביל זה יש מכון תקנים, שמכון התקנים יגיד שזה עומד בתקן מסוים.
אורי מקלב: יפה, אז הוא אומר שתייצר מוצר שיעמוד לפי כל התקנים שהנחתי לפניך, פלסטיקים כאלה וחום כזה וחוטים כאלה וכל התקנים האלה וזה יפעיל את אורות הרכב וזה יפעיל את הצופר וזה יפתח את החלונות וזה יתחבר לחיישנים.
יוסף ג'בארין: אז מה שאני מבין, מה שאתם תבחרו עוד צריך לחזור לכל יצרן?
אורי מקלב: לא, אנחנו לא נלך לכל יצרן, אנחנו צריכים לתת התקן שיעמוד בתקן הישראלי ואז אתה יכול ללכת, אתה קונה, זה מומלץ, או כזה או כזה, אנחנו מעדיפים שיהיו שני מוצרים ושני מתקינים, כדי לא לתת למישהו אחד בלעדיות, אני מניח שיהיו יותר, אתה הולך לאחד שמתקין, רשמי או לא, מי שצריך, ואז אפשר ברישוי של הרכב לראות אם יש לך התקן כזה אם אתה מסיע ילדים, אם לא, יש היום משטרה שהיא אוכפת.
אורי מקלב: ישאלו אותך: אתה מסיע ילד?
אורי מקלב: איפה יש לך את ההתקן הזה?
אורי מקלב: זה הפתרון.
אורי מקלב: זה עשוי מאוד להבטיח שלא יהיה שכחת ילדים.
יוסף ג'בארין: ברשותך, נרצה לשמוע גם אחד מנציגי היצרנים, הוא אולי יוכל להאיר עוד על הנושא.
יוסף ג'בארין: אבל לפני כן חברת הכנסת אימאן יאסין.
אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה, כבוד היושב ראש, חברות וחברים.
אימאן ח'טיב יאסין: אכן הנושא מאוד חשוב, אבל יותר מהכול הוא באמת מאוד מאוד מאוד כואב.
אימאן ח'טיב יאסין: הרבה משפחות שחיות בצל הטראומה של אבדת ילד או ילדה עם רגשי אשם לכל החיים.
אימאן ח'טיב יאסין: אני באמת מופתעת מהדרישה של כל הדברים שמכון התקנים מבקש, לעמוד בכל מיני דברים, אפילו אם נלך על חלק מזה זה עדיין יציל חיים.
אימאן ח'טיב יאסין: על זה צריך ללחוץ.
אימאן ח'טיב יאסין: אם בלתי אפשרי לעשות את הכול בבת אחת, אז לפחות חלק, בטוח שזה יעזור.
אימאן ח'טיב יאסין: ובנוסף לכל מה שנאמר כאן, חברי יוסף, אני רוצה להתריע על עוד מקום שלא דובר עליו עד עכשיו, שילדים נכנסים אליו ולא יוצאים ממנו וזה כל הרכבים המושבתים.
אימאן ח'טיב יאסין: זה נמצא במיוחד בחברה הערבית, בתוך היישובים הערביים.
יוסף ג'בארין: כן, אנחנו מדברים על שכחת ילדים או ילדים שננעלים ב - - -
אורי מקלב: וחלק זה לא רק שכחה, חלק מהאסונות שקרו זה ילדים שנתקעים בתוך רכב.
אימאן ח'טיב יאסין: כן, כי נתקעים שם.
אורי מקלב: אחד האסונות שקרו עכשיו זה נעילת ילדים, זה לא שכחת ילדים.
אימאן ח'טיב יאסין: זה נעילת ילדים בתוך רכבים וזה נעילת ילדים גם בתוך גרוטאות, מקררים וכאלה דברים.
אימאן ח'טיב יאסין: נכון שיש נוהל כזה, אבל כנראה שאין מספיק אכיפה לנוהל הזה - -
יוסף ג'בארין: אכיפה והסברה.
אימאן ח'טיב יאסין: - - של הפינוי מצד אחד בתוך הרשויות ומצד שני כל העלאת המודעות וההסברה.
אימאן ח'טיב יאסין: אני כן עם הדגש על העלאת המודעות.
אימאן ח'טיב יאסין: עד שיתאפשר לעשות את המתקנים, להתקין את המכשיר הזה שייתן אזהרה ומה שצריך כדי לא לשכוח את הילדים ואם שוכחים אותם להיזהר ממש בשניות הראשונות, כי מהאינפורמציה שאנחנו רואים אפילו חמש דקות זה יכול להיות מאוד מאוד מאוד מסוכן, ואפילו בטמפרטורה כזאת, אפילו כאילו בחורף, 21 מעלות, זה עדיין מסוכן וקשה.
אימאן ח'טיב יאסין: לכן אני מופתעת - - -
אורי מקלב: תוך 20 דקות נשרפה פיצה ששמו בתוך רכב.
יוסף ג'בארין: רק לגבי רכבים ישנים וגרוטאות, זו אחריות ישירה של הרשות המקומית, אבל יכול להיות שיש מקום שמשרד התחבורה אולי יתזכר, ישלח מכתב.
אימאן ח'טיב יאסין: זה לא רק עניין של לתזכר, תרשו לי - - -
אורי מקלב: הכול להטיל עלינו זה קצת קשה לי.
אורי מקלב: גרוטאות, זו שאלה באמת של הרשות המקומית.
אורי מקלב: אנחנו יכולים לרוץ אחרי?
אורי מקלב: אני כן עושה פעולות, אני לא רוצה להרחיב.
אורי מקלב: היום אנשים לא מודיעים על רכב שהם מוסרים לגריטה, זורקים את הרכב ואחרי זה הם סומכים ש – אנחנו עכשיו עשינו במשרד התחבורה פעולה לחייב אותם, כל זמן שהם לא באים להודיע שהרכב מושבת עדיין הם חייבים בטסט.
יוסף ג'בארין: כן, זו אחת הדרכים ל - - -
אורי מקלב: אז אחת הדרכים שאנחנו עושים עכשיו כדי שאנשים יודיעו, אבל עדיין זה לא מחייב - - -
היבה יזבק: צריך להזכיר לאנשים כל פעם מחדש עד כמה זה מסוכן.
אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שיש סוגיה כאן שאפשר לאכוף אותה בקלות.
אימאן ח'טיב יאסין: כשמפסיקים את הביטוח של הרכב, הרי כל זמן שהרכב לא בשימוש הדבר הראשון שעושה בעל הרכב זה להפסיק את הביטוח, אז צריך להיות שם משהו רשום, מעודכן, ישירות למחשבים של משרד הבריאות דרך סוכן הביטוח, מה הסיבה שהרכב לא מבוטח.
אורי מקלב: זו סוגיה שנטפל בה.
אורי מקלב: לא צריך דווקא גרוטאה, היום יש אפשרות להשבית את הרכב לחודשיים, אתה לא רוצה לשלם ביטוח ואתה מודיע, אנחנו עושים את זה היום בדרך מקוונת, אפשר לעשות את זה מקוון - - -
אימאן ח'טיב יאסין: להוסיף גם מה הסיבה.
אורי מקלב: על גריטה של רכב, על זה שאנחנו משביתים רכב לגמרי, צריך לבוא למשרד הרישוי.
אורי מקלב: ואני מסביר להם, אנחנו דורשים לבוא, זה יום עבודה, אנשים זורקים את זה ומעדיפים לא לעשות את זה.
אימאן ח'טיב יאסין: אז לעשות את זה מקוון.
אורי מקלב: אין קשר היום בין הביטוח לבין המצב, אתה יכול היום לבקש מהביטוח, אין היום סנכרון - - -
אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת להוסיף גם באותו טופס מה הסיבה, לא להיכנס לפרטים ולפרטיות של אנשים, אבל לשים את הסיבה הזו, שהרכב לא שמיש.
אורי מקלב: ואז לחפש איפה הרכב הזה נמצא.
אימאן ח'טיב יאסין: ואז לחייב, צריך לפתור את הסוגיה הזאת.
יוסף ג'בארין: צריך לחשוב על דרך איך לעשות את המעקב ואם זה לתקופה ממושכת, חצי שנה, שנה - - -
אימאן ח'טיב יאסין: זה צריך להיעשות באכיפה, גם דרך הרשויות צריך אכיפה בנושא הזה ובטח שצריך לזה גם משאבים כדי לאכוף את הדבר הזה.
אורי מקלב: את צודקת, אבל באופן הפרקטי זה לא - - -
יוסף ג'בארין: כן, אנחנו נשאל את נציגי 'בטרם' כמה יש מקרים כאלה, תיכף נדע.
אימאן ח'טיב יאסין: ברוב המקרים בחברה הערבית זה קורה.
אורי מקלב: זה מרכב נטוש.
יוסף ג'בארין: אוקיי, תיכף נשמע את אנשי 'בטרם'.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת יזבק.
היבה יזבק: קודם כל אני מברכת על קיום דיון מאוד חשוב זה.
היבה יזבק: לפי הנתונים שאני יודעת, ותיכף גם נשמע מארגון 'בטרם', זה שבעשר השנים האחרונות יותר מ-850 מקרים היו של נעילה בתוך רכבים או שכחת ילדים.
היבה יזבק: זה מספר מאוד גדול, אי אפשר אפילו להבין את זה.
היבה יזבק: מספר כה עצום, כך שאנחנו מדברים על בעיה חברתית, בטיחותית, שהיא נגררת.
היבה יזבק: באמת כבוד היושב ראש, מהתשובות ומהתגובות שאנחנו שומעים מהמשרדים השונים אני רק יוצאת מכאן יותר מודאגת, כי זו תופעה וזו בעיה שיודעים עליה כבר שנים על גבי שנים וכולם יודעים שהיא קיימת וזה לא מטופל.
היבה יזבק: הסברה?
היבה יזבק: איזה הסברה?
היבה יזבק: אני מכירה את הקמפיין בשפה הערבית, אני שומעת את זה כל יום כשאני ברכב, אבל אני אגיד לכם את האמת, אף הורה לא מתכוון באמת לשכוח את הילד שלו בתוך הרכב.
היבה יזבק: אני בטוחה בזה, אף הורה לא רוצה שזה יקרה לו - - -
אימאן ח'טיב יאסין: זו טראומה לכל החיים.
אורי מקלב: אבל את אומרת שהקמפיין לא עוזר?
היבה יזבק: עצם זה שיש קמפיין וששומעים את זה ברכב והורה שיש לו הסחת דעת, מה באמת קמפיין כזה יכול לעזור לו? זה טוב, אני רוצה שזה ימשיך, אני רוצה אפילו להעצים את זה, שזה יהיה יותר חזק אפילו.
יוסף ג'בארין: אז הדגש שלך על?
היבה יזבק: אנחנו חייבים לקדם את העניין של פתרון טכנולוגי, אי אפשר להמשיך לעכב את זה יותר.
היבה יזבק: ואפילו אתה יודע מה?
היבה יזבק: שהפעילות ההסברתית תכלול עידוד של ההורים לשימוש באפליקציות שמכוונות לעניין, שימוש בכל האמצעים הקיימים עד שאנחנו מגיעים לאישור של התקן מסוים.
היבה יזבק: אבל אי אפשר להמשיך ולהשאיר את המצב ככה, רק להסתפק בזה שאנחנו מעלים פרסומת לרדיו כמה פעמים ביום חודשיים בשנה.
היבה יזבק: זה לא מביא את התועלת שאנחנו מצפים לה.
היבה יזבק: ילדים, לצערנו, נהרגים ומתים בדרך.
היבה יזבק: אנחנו מאבדים חיי אדם בדרך.
יוסף ג'בארין: לפי הנתונים שקיבלתי מ'בטרם' אנחנו מדברים על מקרה אחד כל ארבעה ימים של שכחה.
אורי מקלב: זה לא כל כך מסתדר עם הימים, זה 800 בעשר שנים.
אורי מקלב: כן, זה כל כמה ימים.
יוסף ג'בארין: כן, יש מקרה אחד בכל ארבעה ימים.
אורי מקלב: שלא נגמרו באסונות ברוך ה'.
יוסף ג'בארין: כן, של מקרים.
אורי מקלב: הנתונים שלהם, עד כמה שאני זוכר, אתה אמרת 35, כנראה הוספת את הילד שנודע לך, זה 34 בעשר שנים.
אורי מקלב: קשה להגיד על ילדים מספרים, אבל זה – היו שנים שהיו גם חמישה ושישה מקרים בשנה.
אורי מקלב: זה ירד עכשיו.
יוסף ג'בארין: אנחנו כבר עם חמישה מקרים.
אורי מקלב: אנחנו ביותר מדי לשנה הזו.
אורי מקלב: וחלק זה באמת ברכבים ישנים.
אורי מקלב: למשל 'יד שרה', שהוא ארגון שעובד בכל המגזרים, יש לו איזה התקן כזה שהוא - - -
היבה יזבק: אנשים יודעים על זה?
היבה יזבק: אנשים לא יודעים על זה.
היבה יזבק: כנראה שאנשים לא יודעים.
יוסף ג'בארין: כן, אולי נשמע באמת מ - - -
היבה יזבק: זה צריך להיות חלק מההסברה לאנשים ולהורים.
אורי מקלב: אבל זה התקן שאת צריכה לחבר ליד שלך וזה בסוף גם לקחת – זה לא יוצא.
אורי מקלב: יש התקן בתוך כיסא הבטיחות, זה חלק אחד, החלק השני – אתה שומע, אדוני היושב ראש?
אורי מקלב: 'יד שרה' הוא נותן את זה בחינם, משאיל את זה.
אורי מקלב: משהו מחובר לכיסא הבטיחות, החלק השני שלו זה כמו מחזיק מפתחות, אם אתה מתרחק 20 מטר זה מתחיל לצפצף.
אורי מקלב: זה התקן מצוין אם אתה מתקין אותו על היד שלך.
אורי מקלב: כל יום זה אצלך, לא יורד אצלך מהרצועה, תמידי, אתה כהורה - - -
יוסף ג'בארין: טוב, מערך ההסברה כולל את ההצעות הללו, את הרעיונות האלה.
היבה יזבק: לא, זה לא כולל.
היבה יזבק: הבעיה שאנשים והורים לא יודעים על כל האמצעים האלה.
יוסף ג'בארין: זה אולי לתשומת לב מערך ההסברה בעניין הזה.
היבה יזבק: זה ההסברה, זה העניין ההסברתי.
יוסף ג'בארין: נרצה לשמוע את 'בטרם', לשתי דקות.
אורי מקלב: '
אורי מקלב: בטרם' זה ארגון מאוד חשוב, אני אשאר לכבודם עוד דקה-שתיים.
עליזה פישר: אני עליזה פישר, אני הסמנכ"לית.
עליזה פישר: אני אתן לדניאלה, ראש תחום המחקר שלנו, לדבר על נושא הנתונים ולאחר מכן ליעל מיטלמן להתייחס לנושא הפעולות - - -
יוסף ג'בארין: אבל אם אפשר באמת בקיצור כי אנחנו חותרים לסיום.
עליזה פישר: בקצרה.
דניאלה אור: שלום.
דניאלה אור: אני אתן קצת נתונים.
יוסף ג'בארין: הנתונים העיקריים.
יוסף ג'בארין: כי הקפנו את הנושא, אז הדברים המרכזיים.
דניאלה אור: מתחילת הנתונים שלנו החל מתחילת שנת 2020 מתו סך הכול ארבעה ילדים, כשבעשור האחרון מתו 34 ילדים ממקרים של שהייה ברכב סגור.
יוסף ג'בארין: כולל הארבעה האחרונים?
דניאלה אור: כן, מתוך ארבעת המקרים יש לנו מקרה אחד במגזר היהודי, שלושה מקרים במגזר הערבי.
אורי מקלב: כמה זה נעילה וכמה זה שכחה?
יוסף ג'בארין: לגבי ה-34 יש לכם פילוח כמה זה נעילה וכמה זה שכחה ברכב?
דניאלה אור: מהילכדות ברכב יש לנו תשעה מקרים, החל משנת 2008.
דניאלה אור: זה בעצם 35 מקרים בסך הכול, מתוכם תשעה הם של הילכדות ו-26 הם של השארה ברכב.
אורי מקלב: עד 2008 לא הייתה הילכדות ברכב?
דניאלה אור: הנתונים שלנו מתחילים מ-2008.
יוסף ג'בארין: אבל זה נותן איזה שהיא אינדיקציה מסוימת, זה בין רבע לשליש מהמקרים.
דניאלה אור: מבחינת הפילוח הגילאי אנחנו באמת רואים שרוב המקרים מתרחשים בגיל אפס עד ארבע, 83% מהמקרים של הילדים שנשכחו ברכב הם בגילאים האלה.
דניאלה אור: מבחינת השעות שבהן זה קורה זה בדרך כלל בשעות הבוקר, רוב המקרים של הילדים שננעלו בתוך רכב.
יוסף ג'בארין: תודה לכבוד סגן השר.
יוסף ג'בארין: אנחנו, ברשותך, נקבע ישיבת מעקב.
יוסף ג'בארין: מה אתה מציע, בעוד חודשיים?
אורי מקלב: אני איתכם לאורך כל הדרך, אני רואה את זה כאחת המשימות.
אורי מקלב: אני מודה לך באופן מיוחד, אתה בוועדה הזאת יכול לקדם הרבה.
אורי מקלב: אתה עושה את זה בצורה מקצועית ואמיתית, ואני חושב ששיתוף הפעולה הזה עם המשרדים, לאתגר את המשרדים, להביא שהמשרדים יהיו עם לוחות הזמנים, יש לך עכשיו שותף במשרד התחבורה, שותף אמיץ בעניין הזה, עם דרך וגם עם מדיניות שאולי שונה, בלי שאני מטיל שום אשמה.
אורי מקלב: אני חושב שהמסרים שיוצאים מפה יכולים לקדם את הדברים.
יוסף ג'בארין: בהחלט, אז נסכים על דיון מעקב בעוד כחודשיים?
אורי מקלב: כן, בכבוד, ברצון.
אורי מקלב: רק שתהיה לנו ממשלה, אתה מתחייב על זה?
יוסף ג'בארין: זה החלק שלכם.
יוסף ג'בארין: אני בחלק שלי.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, מעריך מאוד את נוכחותך.
יוסף ג'בארין: כן, סליחה שקטענו אותך.
דניאלה אור: אני רק אגיד שהמצגת נמצאת באתר הכנסת וכמובן תוכלו לעיין בה יותר בהרחבה.
דניאלה אור: מבחינה בינלאומית, אם אנחנו מסתכלים למשל על ארצות הברית אז אנחנו רואים שבארצות הברית בממוצע נפטרים משהו כמו 37 ילדים כל שנה עקב השארה ברכב.
דניאלה אור: בעשור האחרון נפטרו שם 356 ילדים.
דניאלה אור: כשבעצם אם אנחנו רוצים לקבל טיפה פרופורציה, אז גודל האוכלוסייה בארה"ב גדול פי 37 מגודל האוכלוסייה בישראל, זאת אומרת שאם היינו רוצים לקבל מספרים דומים היו צריכים לקרות בארה"ב 1,200 מקרים.
דניאלה אור: זה נותן לנו איזה שהיא פרספקטיבה לגבי עד כמה המצב בישראל הוא לא כל כך טוב.
דניאלה אור: גם בארצות הברית וגם בברזיל, שמצאנו מחקרים לגבי האירועים, שהגילאים הכי הכי נפוצים הם באמת גילאי אפס עד ארבע.
יוסף ג'בארין: אתם יודעים מה המצב בישראל לעומת מדינות אחרות בעולם, מדינות ה-OECD למשל?
יוסף ג'בארין: כמובן באופן יחסי.
דניאלה אור: אז עקרונית הצלחנו למצוא נתוני שכחה ברכב לגבי ארצות הברית וברזיל.
דניאלה אור: אלה כרגע המדינות היחידות שעשו מחקרים בנושא.
דניאלה אור: מבחינת הדמות העיקרית שבדרך כלל זה קורה לה, אין הרבה הבדלים בין אם לאב, אנחנו רואים שלמשל בארצות הברית 28% מהמקרים קרו לאם, 33% מהמקרים קרו לאב.
דניאלה אור: בברזיל זה קצת יותר מקרים שקורים לאבות, אבל גם כאן זה לא שאנחנו רואים איזה שהיא דמות בולטת שזה קורה רק לה.
דניאלה אור: אנחנו באמת יכולים לשים לב שזה לא רק מקרים של שכחה, זה בעצם, כמו שאמרתם, מקרים גם שילדים קיבלו בעצמם גישה לרכב ופשוט ננעלו בתוכו.
דניאלה אור: בארצות הברית יש גם מקרים של השארה מכוונת בתוך הרכב, שאלה מקרים שאנחנו לא סופרים אותם.
יוסף ג'בארין: יש עוד נציג מ'בטרם' שרצה להשלים?
יעל מיטלמן: אז ממש בקצרה, כי אמרו פה הרבה דווקא מצד נציגי הממשל על הצורך בתקן וביוזמות טכנולוגיות, לא נחזור על הדברים, אני רק אשקף טיפה מתוך העבודה שלנו במוקד המומחים.
יעל מיטלמן: אנחנו מפעילים מוקד מומחים פתוח לציבור שמקבל שאילתות מהציבור בנושאי בטיחות.
יעל מיטלמן: בתקופות כאלה, עם תחילת הקיץ ועם דיווח בתקשורת על מקרי תמותה, אנחנו מקבלים כל יום, בלי להגזים, כמה פניות שעוסקות בנושא של: תמליצו לנו על התקנים טכנולוגיים למניעת שכחה.
יעל מיטלמן: אנחנו כיום, מכיוון שיש תקן, אין התקנים שעומדים בתקן, לכן אנחנו רואים באמת משמעות מאוד גדולה לזה, לצד פעולות הסברה שהן לא מבוטלות, כי אנחנו יודעים שמניעה קשורה לא רק לאמצעים טכנולוגיים, אלא גם לאימוץ פעולות מניעה על ידי הורים.
יעל מיטלמן: אז רק לחזק באמת את כל המהלכים החשובים בהקשר הזה.
יוסף ג'בארין: אני מבין שבהסברה כן, יש הצעות לאנשים מה לעשות כדי להתגבר על העניין הזה.
יוסף ג'בארין: אני לא בטוח לגבי הפניות לאמצעים או עזרים טכנולוגיים.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שתוכלו ללוות גם איתנו את הנושא הזה של הקול הקורא החדש ואת ההתקדמות של הנושא.
יוסף ג'בארין: הזמן שלנו מוגבל, אבל בכל זאת חשוב לשמוע נציגי יצרנים, אם יש להם אולי התייחסות לעניין קול הקורא.
יוסף ג'בארין: כמובן כמו שאמרתי בתחילת הדיון, אנחנו לא נוקטים עמדה מבחינת איזה עזר טכנולוגי ייבחר ולכן זה לא הדיון, הדיון יותר על ההתקדמות של הנושא הזה והניסיון מהפרספקטיבה של היצרנים.
יוסף ג'בארין: יאן איתנו.
יאן פודקמיין: נכון.
יאן פודקמיין: היושב ראש, תודה רבה שזימנתם אותנו להשתתף היום.
יאן פודקמיין: קצת חבל שסגן השר יצא, אני רוצה לתת לכם בכמה מילים איזה סקירה על התהליכים שקורים בעולם, כי נאמר פה הרבה מאוד בוועדה בשעה וחצי האחרונות על תקנים ואני חושב ש - - -
יוסף ג'בארין: הרושם בוועדה היה שרק איטליה היום מחייבת.
יאן פודקמיין: אני בדיוק רוצה להסביר את זה.
יאן פודקמיין: בלי לפגוע בכבודו של אף אחד, זה קצת יצא סיסמאות.
יאן פודקמיין: יש ארגון Euro NCAP, זה ארגון שהיום מוביל בנושא של תקינת הבטיחות בעולם.
יאן פודקמיין: ל- NCAP יש סניפים בכל אזור, אם זה באוסטרליה, אם זה באסיה, אם זה בהודו, אם זה בארצות הברית, ה-Euro NCAP הוא המוביל מביניהם והם מקדמים.
יאן פודקמיין: זה בעצם מי שמגדיר היום שלושה כוכבים, ארבעה כוכבים, חמישה כוכבים.
יאן פודקמיין: נושא שכחת תינוקות או ילדים באוטו מטופל בשנתיים האחרונות בצורה מאוד אינטנסיבית, יש תקן שנמצא בשלבים סופיים של הגדרה, הדרפט פחות או יותר האחרון השתחרר לפני שבועיים והתקן הזה יחייב יצרני רכב להכניס איזה שהוא רכיב בתוך הרכבים החל משנת 2023.
יאן פודקמיין: בארצות הברית ב-1 ביולי עבר בקריאה ראשונה חוק מקביל בקונגרס, עכשיו הוא נמצא בוועדות של הסנט לאישור, בגדול אני חושב שהטרנד העולמי מטפל בצורה מאוד מאוד יפה בנושא של שכחת תינוקות באוטו ואני חושב שכדאי לשקול שמדינת ישראל תאמץ את התקנים האלה כי התקנים האלה כבר מקבלים את הברכה של יצרני הרכב.
יאן פודקמיין: יש לא מעט יצרנים שמתחילים, לאור הדרפטים הקיימים, פעילויות של מכרזים להכניס מוצרים שעומדים בתקנים האלה וליצרנים האלה יהיה הרבה יותר פשוט להכניס רכבים עם אותו תקן גם לישראל, כמו לשאר העולם.
יאן פודקמיין: השוק פה לא מאוד גדול ואם אנחנו רוצים לקדם את הטכנולוגיה שתאפשר את ההצלה של החיים כדאי לרכוב על גל הרבה יותר גדול ממה שאנחנו ממציאים פה.
יאן פודקמיין: זה ככה כדאי להכיר.
יאן פודקמיין: מה שיש באיטליה, דרך אגב, זה משהו מאוד נקודתי, החלטה נקודתית שהכריחה אנשים באופן פרטי לשים בכיסא של הילד איזה שהוא בייבי-סנס, אבל זה מאוד לא רובסטי ובסך הכול גם איטליה בסופו של דבר תיהנה מהפירות של התקינה העולמית.
יאן פודקמיין: זה ברמת התקינה, ואני חושב שכדאי לנו ליהנות מהפירות של מה ששאר העולם כבר מאוד התקדמו בעניין הזה.
יאן פודקמיין: בחלק הטכנולוגי יש לא מעט יצרנים, יש פה כמה חברים שלי שגם נמצאים היום בשיחת הזום.
יאן פודקמיין: היה במקרה הזה זה חברה ישראלית שמקדמת מגוון פתרונות סייפטי ברכב ובעוד תחומים אחרים.
יאן פודקמיין: אני יכול להראות לכם פה בקצרה איזה שהוא התקן קטן, מבוסס על גלי רדיו, זה משהו שהוא הולך להיות מוטמע בכל הרכבים ואין קושי גדול לעשות הסבה של הטכנולוגיה הזאת לפתרון שהוא יהיה אפטר מרקט והוא יעמוד בקריטריונים גם של הקול הקורא, שגם שם יש מקומות לשפר אותו ולעדכן אותו.
יוסף ג'בארין: אני מניח שאתם מודעים כמובן לקול הקורא שעד ה-19 צריך להגיש את ההצעות?
יאן פודקמיין: בוודאי.
יוסף ג'בארין: אתה אופטימי, אני מבין, שזה אכן יתקדם הפעם?
יוסף ג'בארין: כי קולות קוראים בעבר לא צלחו.
יאן פודקמיין: אני יכול לענות בשני אופנים בצורה הכי אובייקטיבית ולא ברמה מכירתית.
יאן פודקמיין: אחת, הקול קורא פתיר, בטח בסכומים שנזרקו פה לחלל האוויר, אני חושב שהעלויות בסופו של דבר יותר נמוכות מהמספרים שנזרקו במהלך הוועדה, שזה חדשות טובות.
יוסף ג'בארין: דובר על כמה מאות שקלים עלות.
יאן פודקמיין: זה סדר גודל שהוא סביר בהחלט.
יאן פודקמיין: אני חושב שזה נורא יהיה תלוי בסוף האם זה יהיה וולונטרי או מנדטורי, כי אם בסוף אנחנו מדברים על תקינה שמחייבת לשים ברכבים אז הווליום של היצרנים עולה והמחירים יכולים לרדת.
יאן פודקמיין: אם מאפשרים, אז זה קצת טריקי.
יאן פודקמיין: ומהצד השני, אני חושב שבמסגרת הקול קורא, ומהבחינה הזאת חבל שסגן שר התחבורה כבר לא נמצא בדיון, הקול הקורא, אפשר להפוך אותו ליותר טוב ואפשר לשכלל אותו ואני חושב שלאור הרגולציה של העולם ולאור היכולות הטכנולוגיות שקיימות היום גם בישראל וגם בעולם, אפשר להעלות את הרף של הדרישות ולהגיע למשהו שהוא יותר בטוח.
יאן פודקמיין: כדוגמה אחת בודדת, הקול קורא מחייב לשים איזה שהוא סוג של רכיב שרוטט במחזיק המפתחות שלך ודווקא לא להשתמש בטלפון.
יאן פודקמיין: תראו, אנשים לא שוכחים את הטלפון באוטו, הם הולכים איתו לכל מקום ואם אתה נורא נורא בהיסח דעת, וזה מה שדובר פה לא מעט, זה לא באשמת ההורים, זה היסח דעת, אתה באמצע שיחת טלפון עם הבוס ואתה רץ, אתה נכנס לתוך המשרד, וגם אם האוטו יצפצף, קורה לך - - -
יוסף ג'בארין: כן, מה שאני יכול להציע - - -
יאן פודקמיין: צריך משהו יותר רובסטי, זה פתיחת חלונות וקריאה למד"א אם צריך.
יוסף ג'בארין: מה שאני יכול להציע, סגן השר אמר שהם ישמחו לקבל כל אינפורמציה, נתונים על תקינה, אז אני מזמין אותך וגם את שאר היצרנים אם יש להם רעיונות ומידע שיכול לתרום לשיח הזה אז בהחלט אפשר גם להעביר אלינו בוועדה, אנחנו נשמח להעביר הלאה לסגן השר.
יוסף ג'בארין: אנחנו גם סיכמנו איתו שנקבע ישיבת המשך בעוד כחודשיים, אני מקווה שעד אז נוכל לראות התקדמות.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לך, יאן.
יאן פודקמיין: תודה רבה לך.
יוסף ג'בארין: אולי נשמע עוד.
יוסף ג'בארין: ירון קגן.
יוסף ג'בארין: אנחנו קצת מוגבלים בזמן, אז אנא בקיצור התייחסות שלך.
ירון קגן: אני לא רוצה לחזור על הפרטים, נאמרו הרבה דברים.
ירון קגן: קודם כל תודה על ההזדמנות לקחת חלק בוועדה, בהחלט דיון מעניין מאוד ומלמד מאוד.
ירון קגן: אני רוצה להגיד סך הכול שני דברים.
ירון קגן: יש פתרונות טכנולוגיים היום בשוק, לא צריך להמציא אותם, הבעיה עם הפתרונות האלה זה הסיבוכים שלכם.
ירון קגן: אני יכול לתת לכם סקירה שלמה, שאני לא אעשה אותה עכשיו מפאת קוצר הזמן, יש פתרונות טכנולוגיים שעולים מ-50 יורו ועד 250 יורו.
ירון קגן: יש המון פתרונות, הבעיה שלהם שהם לא נותנים את המענה שבסוף צריך אותו.
ירון קגן: אני רוצה להחזיר אתכם לדיון שהיה באביב 2017, סגן השר היה אז חבר כנסת וכבר אז הוא אמר: שיש אביזרים שונים, גם כאלה שיכולים לעמוד בתקן, יש אלף ואחד תירוצים, אבל האחריות אצלכם במשרד התחבורה.
ירון קגן: עכשיו האחריות היא בכיסא שלו, הוא אמר את זה על עצמו, הוא לא ידע שאחרי שלוש שנים הוא יהיה במשרד.
ירון קגן: אני דירקטור של חברת סטרטאפ טכנולוגית, אני כמובן אגיש מענה לקול קורא, אבל יש שלושה פרמטרים חשובים שאותם אתם צריכים לשקול.
ירון קגן: האחד, המכשיר צריך לפעול באופן אוטומטי.