GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אינה זלצמן: אנחנו מקיימים הדרכות לצוותי החינוך.
אינה זלצמן: התקיימו הדרכות.
אינה זלצמן: יצאנו עכשיו שוב למכרז מחודש עם מד"א שמתאם עכשיו את ההדרכות לצוותי החינוך כבר עכשיו ובמהלך השנה.
אינה זלצמן: כבר משנה שעברה הוחלט שלגבי גני הילדים, שכל אחד נמצא במסגרת בודדת, חלק מהפיתוח המקצועי של כל הגננות במדינת ישראל יכלול נושא של ילדים אלרגיים, כחלק של כל פתיחת שנה.
אינה זלצמן: לגבי הסברה – אנחנו פועלים הרבה להסברה.
אינה זלצמן: תיכף, בתחילת השנה, תישלח לבתי הספר כרזה בנוגע לילדים אלרגיים שתוצב במקום בולט.
אינה זלצמן: הכרזה מתורגמת גם לשפה הערבית כמובן.
אינה זלצמן: גם במתווים שפרסמנו עכשיו בשנת הקורונה, שגם הם מפורסמים בערבית, יש התייחסות לילדים אלרגיים.
אינה זלצמן: אנחנו צילמנו גם לתלמידים וגם למורים במסגרת מערכת השידורים הלאומית הדרכה שמדברת על מה צריך לעשות בנושא הזה.
אינה זלצמן: אנחנו מממנים מידי שנה מעל ל-300 מיליון שקלים את נושא הילדים האלרגיים לטובת הסייעות.
אינה זלצמן: הכסף מועבר לרשות שהיא המעסיקה של הסייעות, ועל כן ההכשרה של הסייעות ומילוי המקום הוא באחריות הרשות המקומית.
אינה זלצמן: אני מניחה שתפנו אליהם כדי לקבל תשובות לנושא הזה.
אינה זלצמן: לגבי הנגשה – עד כה, ואני מדברת על 2020, תקצבנו 20 מיליון להנגשה.
אינה זלצמן: חשוב לי להדגיש שאנחנו מאשרים ומתקציבים כל בקשה שרשות מגישה, כך שזה לא צריך להיות החסם.
אינה זלצמן: חשוב לי להדגיש שני דברים לגבי הנתונים: ראשית, הדוח של מד"א שהציגה נעמה מלפני שנה וחצי מדבר על היפגעות גם אחרי שעות בית הספר.
אינה זלצמן: עד השעה ארבע זה אחרי שעות בית הספר.
אינה זלצמן: בעיניי במחקר שהציגה יסכה חסרה התייחסות לנתונים שיש בעולם.
אינה זלצמן: חשוב להבהיר שישראל היא מדינה שמממנת סייעות מגן עד כיתה א', כיתה ב', כשבעולם זה לא המענה השכיח.
אינה זלצמן: אנחנו בדעה שהציגו גם עדינה ונעמה שנכון שבתי הספר יהיו נקיים מאלרגניים, ואנחנו פועלים לכך.
אינה זלצמן: שנת הקורונה, כפי שאמרה עדינה, מזמנת באמת יכולת להתקדם מאוד במהלך הזה.
אינה זלצמן: אנחנו כמובן נמשיך ונפעל בנושא.
יוסף ג'בארין: לא התייחסת לשאלה של מילוי מקום בעקבות היעדרויות של סייעות.
אינה זלצמן: אמרתי שאנחנו לא המעסיקים של הסייעות.
אינה זלצמן: התייחסתי גם לנושא ההכשרות וגם לנושא מילוי המקום.
אינה זלצמן: צריך לפנות לרשות המקומית כי לנו אין יכולת לענות על כך.
יוסף ג'בארין: אין ספק שהסוגיה של פרסומים בשפה הערבית מאוד רגישה.
אינה זלצמן: אמרתי, אנחנו פרסמנו גם בערבית.
יוסף ג'בארין: כן, ולכן כל פעילות כמובן חייבת להיות.
יוסף ג'בארין: אני לא יודע מה לגבי חוזר המנכ"ל, אבל ברור שגם חוזר המנכ"ל צריך להתייחס לנושא.
יוסף ג'בארין: מניסיוני בתחומים הללו, הציפייה שלנו שזה יקרה בו זמנית ולא אחרי תקופה מסוימת.
אינה זלצמן: ואכן, כך זה קרה.
אינה זלצמן: מבחינתנו, אנחנו מפרסמים כל פרסום גם בשפה הערבית.
אינה זלצמן: גם הכרזות שיקבלו תיכף מוסדות החינוך, מתורגמות לשפה הערבית.
אינה זלצמן: ברשותכם, אני חייבת לצאת.
אינה זלצמן: אפרת, אם תרצה, תוכל להוסיף.
יוסף ג'בארין: אפרת, בבקשה.
אפרת לאופר: בנוסף להדרכות שנסגרו עם חברת מד"א, שמתאמת כעת הדרכות לצוותי ההוראה, - - -, אנחנו מאפשרים להורים לילדים האלרגיים להיכנס לתוך בית הספר בתיאום עם מנהלי בית הספר והגננות כדי לתאם הדרכה לצוותי ההוראה לילדים בבית הספר, הם קיבלו אישור.
אפרת לאופר: אני רוצה לדייק קצת בנתונים של יסכה לגבי מספר הסייעות.
יוסף ג'בארין: אפרת, הבנו את הנקודה הראשונה.
יוסף ג'בארין: היא נרשמה, וזה חשוב.
יוסף ג'בארין: אנחנו מתקשים לשמוע אותך.
יוסף ג'בארין: אולי תוכלי לשלוח בכתב התייחסות.
יוסף ג'בארין: היא אומרת שיש עדכונים לגבי המספרים ונשמח לקבל אותם בכתב.
נעמה שמואלי: אני יכולה להשלים את תחילת דבריה של אפרת.
נעמה שמואלי: היא אמרה, והיא צודקת בהקשר הזה, היא נתנה לנו אישור.
נעמה שמואלי: קיבלנו אישור ממשרד החינוך שההורים לילדים האלרגיים יוכלו להיכנס למוסדות החינוך כדי לעשות את ההדרכה.
נעמה שמואלי: זה נותן איזשהו מענה, אבל הוא חלקי.
נעמה שמואלי: האישור שאפרת נתנה הוא סופר חשוב והוא קריטי, אבל הוא עדיין חלקי ולא מושלם.
יוסף ג'בארין: אפרת, סליחה, לא הצלחנו לשמוע טוב.
יוסף ג'בארין: נחום עידו, מנהלת שירות ילדים ומתגברים, משרד העבודה, בבקשה.
נחום עידו: שלום לכם.
נחום עידו: אני אחראי רק על נושא ילדים - - - במשרד הרווחה ולא על פעוטות במעונות היום הרגילים.
נחום עידו: אתם העליתם את נושא מעונות היום הרגילים, לא היה ידוע לנו שהנושא הזה עומד לעלות.
נחום עידו: כל האגף הזה נמצא עכשיו בחופשה ולא אוכל לענות לכם בעניין הזה.
נחום עידו: אני יכול לענות רק שלגבי ילדים עם מוגבלויות במעונות יום שיקומיים אין לנו שום בעיה של סייעות.
נחום עידו: יש לנו סייעות ו - - -, וכמובן שגם הילדים, אנחנו ממשיכים, קשורים בנושא של משרד החינוך.
נחום עידו: זה הכול, אני לא יכול לדבר לגבי שאר הילדים עם אלרגיות ולגבי הטיפול בהם כיוון שאינני מכיר את הנושא.
יוסף ג'בארין: זה נכון שלא העלינו מראש את הסוגיה של פעוטות מגיל לידה עד שלוש.
יוסף ג'בארין: ביום שני יהיה לנו דיון בנושא היערכות לפתיחת שנת הלימודים במעונות היום והאיום בשביתה, ולדעתי אפילו הייתה הכרזה על שביתה, אם לא השתנו הדברים.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שביום שני יהיו איתנו נציגי המשרד למרות החופש עליו אתה מדבר.
נחום עידו: כן, ברגע שאנחנו יודעים מראש, האדם שעוסק בנושא יודע לתת תשובות.
נחום עידו: אבל במקרה הזה לא ידענו, אני לא האדם המתאים לענות לשאלות הללו.
יוסף ג'בארין: סע בזהירות, וד"ש חם לילדים הנחמדים אצלך.
נחום עידו: תודה.
יוסף ג'בארין: נציגת המוסד לביטוח לאומי, בבקשה.
נטלי גבאי לוי: בוקר טוב.
נטלי גבאי לוי: שמעתי את כל הנושאים שעלו פה בדיון.
נטלי גבאי לוי: לצערי, כל עניין סייעות וכד' לא נוגע כל כך לביטוח הלאומי.
נטלי גבאי לוי: אנחנו משלמים לילדים האלה קצבאות, גם לילדים עם אלרגיה וגם לילדים עם סוכרת.
נטלי גבאי לוי: אשמח להתייחס לעניין הזכאות בביטוח לאומי, אבל לביטוח הלאומי אין שום נגיעה לעניין הסייעות.
יוסף ג'בארין: את לא מודעת לקושי מסוים בסוגיה.
נטלי גבאי לוי: אני כן מודעת לדבר אחד אותו שמענו מההורים ולפיו הרבה מהגופים מחכים לאישור שלנו בשביל לאשר את הסייעת, אבל לא שמעתי - - - הזכאות אצלנו ולא נותנים סייעות.
נטלי גבאי לוי: יכול להיות שפונים לרווחה, לבריאות, ולגופים שיותר אמונים על הדבר הזה.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שתמשיכו לא לשמוע תלונות בנושא הזה.
נעמה שמואלי: זה לא נושא הדיון, אבל בוודאי שבכל מה שקשור לנושא קצבאות נכות, הנושא הוא לכאורה מוסדר אבל הוא לא באמת מוסדר.
נעמה שמואלי: יש אלפי סניפים של הביטוח הלאומי שבהם כן יש מאשרים לילדים אלרגיים זכאות וכאלה שלא מאשרים, וזה הרבה מאוד פעמים שרירותי.
נעמה שמואלי: אין באמת איזושהי יד מכוונת.
נעמה שמואלי: הרבה מאוד ילדים שזכאים לקבל את קצבת הביטוח הלאומי נאלצים לקחת עורכי דין ולהגיע להליכים משפטיים בדברים שהיו אמורים להיפתר הרבה הרבה קודם.
נעמה שמואלי: אמרנו שאין הרבה בעיות בביטוח הלאומי ורציתי להגיד שקצת יש.
יוסף ג'בארין: יש הרבה הידיינויות?
נעמה שמואלי: יש הרבה מאוד הורים לילדים אלרגיים שנאלצים לעבור תהליכים מאוד מאוד ארוכים ולא פשוטים מול הביטוח הלאומי על הכרה בזכאות לקצבת נכות.
נעמה שמואלי: זה ממש לא ברור, היינו רוצים שהנושא הזה יהיה ברור וגם כל הנהלים.
נעמה שמואלי: יש לביטוח לאומי קריטריונים איך מגישים את הזכאות ומי זכאי וכו', אבל לצערנו הרב בשטח הרבה מאוד פעמים אנחנו רואים בוועדות רפואיות וכיוצא בזה שיש כאילו החלטות שהן שרירותיות והן לא ממש תואמות את הקריטריונים של הביטוח הלאומי עצמו.
נעמה שמואלי: היא אמרה שאין בעיות והייתי חייבת להגיד שזה לא ורוד.
יוסף ג'בארין: לא, היא אמרה שאין בעיות בכל מה שקשור לעבודה מול הסייעות.
יוסף ג'בארין: נטלי, אני מבין שיש ביקורת.
נטלי גבאי לוי: אני רוצה להתייחס לעניין הזה.
נטלי גבאי לוי: נכון שזה לא נושא הדיון, אבל אני חייבת בקצרה.
נטלי גבאי לוי: יש חוזרים ויש הנחיות מאוד מאוד ברורות מתי אנחנו קובעים זכאות לילדים עם אלרגיה.
נטלי גבאי לוי: את מציינת "הרבה ילדים" ולי באופן אישי חשוב לדעת אם אנחנו לא ממצים זכויות ולא משלמים להרבה ילדים עם אלרגיה קצבה שעומדים בקריטריונים.
נטלי גבאי לוי: אשמח אם זה יגיע אלינו, שנחדד את ההנחיות ושלא יהיו מצבים כאלו.
נטלי גבאי לוי: לא יכול להיות מצב שבסניפים מסוימים יאשרו זכאות ובסניפים אחרים לא.
נטלי גבאי לוי: תשלחי לי את המייל או את הנייד שלך, ואם תרצי אשלח לך את הנייד שלי.
נטלי גבאי לוי: אשמח לדבר על הנושא הזה, לסייע ולתת מענה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, נטלי.
יוסף ג'בארין: באמת חשוב לעשות את הקשר הזה צופית גולן, סגנית יושב-ראש הנהגת ההורים הארצית, בבקשה.
צופית גולן: שלום, אני מבקשת להעביר את זכות הדיבור לרויטל שמר.
רויטל שמר: אני מקווה שלא אחזור על הדברים, לא שמעתי את תחילת הדברים.
רויטל שמר: מוטב לי להגיד מאשר לא.
רויטל שמר: לקראת השנה המיוחדת הזו יש צורך לשים תשומת לב מיוחדת למעברים ולהסתגלויות.
רויטל שמר: יש מצבים שבהם התלמידים עוברים ממצב של סייעת למצב של חוסר סייעת סביב כיתה ב', לפעמים אפילו כיתה א'.
רויטל שמר: זה מעבר שהוא מעבר למעברים הרגילים.
רויטל שמר: המעברים הרגילים הם מכיתת גן לבית ספר ומפעוטון לגן, ובכל אחד מהמעברים האלה צריכה להיות איזושהי הסתגלות שנעשית בדרך כלל ערב שנת הלימודים.
רויטל שמר: כאן אין לנו ביטחון איך זה ייעשה.
רויטל שמר: במתווה של ימי הקורונה לא צוינו בכלל ימי הסתגלות, גם לילדים שאינם עם אלרגיה מסכנת חיים.
רויטל שמר: צריך לדאוג לדבר הזה.
רויטל שמר: אני מקווה שמשרד החינוך ייתן לנו מענה לדבר הזה, ובהקדם – הסתגלות ומעברים.
רויטל שמר: לגבי המזרקים בבתי הספר - יש נטייה לשים את זה במקומות לא ידועים לרוב הצוות, בעיקר אם יש צוותים חדשים בימי קורונה או תוספת עוזרי הוראה.
רויטל שמר: צריך לסמן את המיקום של זריקות האפיפן בצורה שאפשר יהיה לדעת שזה קיים, כמו שמצוין איפה נמצא בבית הספר מטף כיבוי האש.
רויטל שמר: לגבי הדרכות לקראת שנת הלימודים שהיו צריכות להיות לצוותי חינוך – אם הן יתקיימו בנושאים אחרים, זאת אומרת, במסגרת ימי ההיערכות, צוותים חינוכיים צריכים לייחד לזה.
רויטל שמר: זה לא יותר משעה-שעתיים.
רויטל שמר: יש מספיק גורמים שמוכנים לסייע בהדרכות האלה.
רויטל שמר: ראיתי בדיון הזה את נעמה.
רויטל שמר: אני בטוחה שאם יהיה מישהו שמוכן לשמוע את ההדרכות, יהיה גם מי שידריך.
רויטל שמר: לא שמענו ממשרד החינוך מה ההיערכות מבחינת ההדרכות, הם צריכים לתת על זה תשובה בדיון הזה או לאחר מכן.
רויטל שמר: לגבי המרכז לשלטון המקומי – יש עדיין עיכובים בין הורה שיש לו חוות דעת מאלרגולוג ועד קבלת האישור על סייעת.
רויטל שמר: מדי שנה יש מעקב של משרד החינוך והמרכז לשלטון מקומי - - - כמה מתוך הפניות טופלו והאם הטיפול הסתיים לפני הראשון לספטמבר.
רויטל שמר: נשמח לשמוע על זה נתונים.
רויטל שמר: אם בימים כתיקונם זה מורכב ובתחילת השנה יש תמיד תלמידים שהם ללא אישור וללא סייעת, קל וחומר השנה.
רויטל שמר: נושא אחר הוא נושא הצהרונים והתזונה.
רויטל שמר: כל שנה יש קושי עם התזונה, בעיקר עם הגורמים המזינים או עם הגורמים שמארגנים את הצהרונים שמשתנים.
רויטל שמר: יכול להיות שכתוצאה מימי קורונה והכדאיות או חוסר הכדאיות של הצהרון יהיו גורמים חדשים שייכנסו.
רויטל שמר: אנחנו רוצים להבטיח שתהיה התאמה בעניין הזה, שתגיע תזונה מתאימה, וקרוב ככל הניתן לתחילת שנה.
רויטל שמר: לגבי מעונות מגיל אפס עד שלוש – אני מקווה שבתוך הסיכום תהיה התייחסות לתשובה שמשרד הרווחה אמור לתת לעניין.
רויטל שמר: גם לא ידוע איזה היקף של ילדים עם אלרגיה יש בשכבות הגיל האלה, אז שיעדכנו גם על אלו היקפים מדובר ומה ההיערכות לגביהם.
רויטל שמר: לגבי הדרכות של הורים – אנחנו קוראים לזה הדרכות מה לא לשים בסנדוויץ'.
רויטל שמר: צריך לעשות את זה גם בימי קורונה, גם אם זה נעשה בזום, כי הילדים שאוכלים בבית הספר, גם אם הם לא חולקים את האוכל שלהם עם חבריהם, הם אלו שמסכנים את הילדים עם האלרגיה מסכנת החיים.
רויטל שמר: צריך לתת לזה גם כן מענה.
רויטל שמר: בנוסף, אנחנו רוצים לשמוע איך מתנהלים במעבר בין הקפסולות בכיתות ג'-ד', כי בכיתה ג' בדרך כלל ילד כבר ברוב הפעמים, גם עם מולטי אלרגיה, לא זכאי לסייעת.
רויטל שמר: אם יש כאן פיצול לקפסולה וכניסה של צוותי חינוך נוספים או בצורה אחרת, צריך להסדיר את העניין הזה של הילדים עם אלרגיה או עם סוכרת ועם כל בעיית בריאות שנמצאים בבית הספר.
רויטל שמר: אני רק רוצה לציין שחלק גדול מהילדים האלה לא שב מייד כשהסתיים הסגר.
רויטל שמר: צריך לתת את הדעת איך לשמור איתם על קשר במידה והם לא חוזרים כתוצאה מהסיכון הבריאותי וכתוצאה מכך שההורים לא מצליחים להביא לידי כך שהם ירגישו בטוחים בבית הספר.
יוסף ג'בארין: ההערות חשובות.
יוסף ג'בארין: מקשיבה לך עדיין נציגת משרד החינוך שתיכף נחזור אליה, אני מקווה שהמיקרופון תוקן.
יוסף ג'בארין: נציגת המועצה לשלום הילד, עו"ד מיטל בק, בבקשה, התייחסותך לדיון בקצרה.
מיטל בק: תודה ליושב-ראש הוועדה ולכל השותפים בדיון החשוב הזה.
מיטל בק: שמי מיטל בק ואני עורכת דין במועצה לשלום הילד.
מיטל בק: בכל שנה הילדים האלרגיים וההורים נמצאים בחוסר ודאות בתקופת הקיץ לגבי השאלה האם הם יתחילו את השנה או לא, ופעם זה מסגרות של משרד החינוך, פעם זה פעוטות מגיל אפס עד שלוש במעונות היום.
מיטל בק: העובדה שכל שנה הם צריכים להתמודד עם הדבר הזה היא לא מצב תקין.
מיטל בק: אנחנו נמצאים בתקופה מאוד אינטנסיבית של הקורונה, גם בריאותית, גם כלכלית, גם חברתית.
מיטל בק: אי הידיעה האם יש מסגרת או אין מסגרת גם עבור פעוט קטן שמרגיש את אי הוודאות הזו, היא פגיעה מאוד קשה וחמורה.
מיטל בק: לעומת הסייעות במשרד החינוך שאנחנו יודעים שכן אושרו השנה, תוקף חוזר מנכ"ל משרד הרווחה יפקע ב-31 באוגוסט, ובעוד שבועיים מתחילה שנת הלימודים וטרם נמצא מקור תקציבי לסייעות לפעוטות האלרגיים בגילאי אפס עד שלוש.
מיטל בק: מדובר בביטול שהוא סכנת חיים עבורם.
מיטל בק: אין צורך להרחיב במילים בנושא הזה.
מיטל בק: ברגע שאין תקציב הם מנועים מלקבל את הילדים.
יוסף ג'בארין: ביום שני נדון בנושא של פעוטות מגיל לידה עד שלוש כי בינתיים גם אין לנו - - -
מיטל בק: נכון, ואני באמת פונה לוועדה בבקשה דחופה לדון בנושא הזה.
מיטל בק: יש פה 600 ילדים שעשויים לא להתחיל את שנת הלימודים, וזו אפליה שלא נוכל לעבור עליה בשתיקה.
מיטל בק: אני מתחברת לדבריה של נעמה קודם.
מיטל בק: המימון כיום הוא לשעתיים בלבד.
מיטל בק: מתוך פעילות של יום שלם, רק לשעות הארוחות.
מיטל בק: המועצה סבורה שיש לשנות את ההנחיות כך שאם התקציב יוחזר, ואנחנו מקווים, פעוט יהיה זכאי להשגחה של סייעת בכל השעות שבהן הוא נמצא בשעות.
מיטל בק: אני אצמצם כי אמרו פה המון דברים חשובים היום.
מיטל בק: אתמקד בנתונים שעלו כאן על הקשיים בחברה הערבית בנוגע לסייעות לילדים סוכרתיים.
מיטל בק: עלה פה קושי גם בנושא של מודעות ונגישות למידע.
מיטל בק: גם שמענו קושי של ההורים במימוש הזכאות לסייעת וגם על העובדה שרמת ההכשרות היא נמוכה.
מיטל בק: אלו נתונים מדאיגים מאוד והייתי רוצה שאנחנו נתייחס ונשים עליהם דגש היום גם בהחלטות של הדיון היום.
מיטל בק: המצב במגזר הערבי חמור מהמצב במגזר היהודי, זה מה שאנחנו שומעים פה היום, ונדרשת עבודה מעמיקה גם של הבנה של הנתונים לעומק וגם במציאת פתרונות מותאמים ספציפית למגזר הזה.
מיטל בק: אני אשמח אם תהיה התייחסות בהחלטות הוועדה לשני הדברים האלה ולעלות בדיונים הבאים.
מיטל בק: תודה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, מיטל.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שאפגש גם עם העמותות בשטח, ואם יהיה צורך לקיים גם דיון מיוחד בסוגיית הנגשת המידע והשירותים אז נעשה זאת לפי הצורך.
יוסף ג'בארין: אפרת, נציגת משרד החינוך, בבקשה.
אפרת לאופר: נעמה חידדה את הדברים שקודם לא שמעו כל כך.
אפרת לאופר: אני רוצה לומר שיש לנו חיבור גם עם העמותות וגם עם משרד הבריאות, ויש פה שיתוף פעולה מלא בין כל המשרדים, כולל העמותות.
אפרת לאופר: יש פה משמעות מאוד מאוד גבוהה לעניין הזה.
אפרת לאופר: אני רוצה רק לתקן.
אפרת לאופר: לגבי הדרכה – באמת אפשרנו להורים לילדים אלרגיים בתיאום עם המנהלים והגננות להיכנס למוסדות עכשיו בתחילת השנה.
אפרת לאופר: לגבי בקשות לסיוע שציינה יסכה בהתחלה, לגבי מספר סייעות – אנחנו מציינים מספר בקשות שאושרו מבחינת ילדים שזקוקים לסיוע, לא מבחינת מספר הסייעות.
אפרת לאופר: אין 6,000 סייעות, זה נתון שכרגע אין אותו, כיוון שיכול להיות גם שיש שני ילדים פה שזקוקים לסייעת ונמצאת סייעת אחד במוסד אחד - זה משהו שחשוב מאוד לציין.
אפרת לאופר: לגבי מזרק אפיפן – יצאו עכשיו תקנות שיש לשים שילוט כדי לדעת איפה המזרק, בדיוק כמו מכשיר החייאה, ויש שילוט היכן המזרק נמצא ומה המקום הנגיש אליו.
אפרת לאופר: התקנות האלה יפורסמו ועברו גם בכנסת השבוע.
אפרת לאופר: לכן, אני מאמינה שזה משהו שיעלה קצת את המודעות ואת ההסברה במוסדות החינוך.
אפרת לאופר: לגבי ההדרכות להורים – חברת מד"א זכתה במכרז.
אפרת לאופר: ההדרכות מתחילות גם בימי ההיערכות וגם בפתיחת שנה, ובתי ספר יעברו הדרכה.
אפרת לאופר: ניתנות להם שתי אופציות להדרכה: הם יכולים לבחור בהדרכה של שעתיים לשימוש במזרק אפיפן ועזרה ראשונה, והם יכולים גם לבחור בהדרכה של ארבע שעות שכוללת גם עזרה ראשונה, החייאה, מזרק אפיפן וכו'.
אפרת לאופר: זאת אומרת, יש למוסד אפשרות לבחור את ההדרכה.
אפרת לאופר: יוצא היום חוזר לגבי תפריט תזונתי עם אופציה, שכתבו במשרד הבריאות יחד עם נציגי משרד החינוך.
אפרת לאופר: ייצא חוזר משותף על תפריט, איך אפשר לבנות תפריט בגן, ובעיקר זה לגנים כי הם נמצאים ביחד ובונים את התפריט לארוחת הבוקר.
אפרת לאופר: אם יש ילד אלרגי ואם רוצים להשתמש בתפריט ללא אגוזים או ללא אלרגן, תינתן להם האופציה לבחור מגוון רחב של תפריטים.
אפרת לאופר: זה יפורסם גם בפורטל של משרד החינוך, גם דרך משרד הבריאות, ויעבור כחוזר לבניית תפריטים כעזר לאותם צוותים.
אפרת לאופר: אנחנו כל הזמן מנסים לחשוב איך אנחנו באמת יכולים להקל.
אפרת לאופר: ד"ר יוסף ממשרד הבריאות ציינה את זה כל הזמן, סייעת היא עזרה, אבל בשורה תחתונה צריך כל הזמן לעבוד על ההסברה וההנגשה כי בסופו של יום חשוב שתהיה באמת מודעות.
אפרת לאופר: אנחנו רואים את זה בתקופת הקורונה, ואני יכולה לומר לכם שבתקופה האחרונה, כשכתבנו אורחות חיים וגם מתווים למוסדות החינוך, התייחסנו לכל ההסברה, גם בעניין הקורונה וילדים שזקוקים לעזרה, ילדים אלרגיים או ילדים סוכרתים.
אפרת לאופר: בשורה התחתונה, גם בעניין קורונה.
אפרת לאופר: גם כדי למנוע היום את שרשרת ההדבקה ואת החולי בקורונה צריכה להיות הסברה ומודעות מאוד גבוהה ושיתוף פעולה, וזה הרעיון.
אפרת לאופר: לא מספיק שיהיה מישהו שיגיד שצריך לשטוף ידיים.
אפרת לאופר: ברגע שתהיה הסברה ומודעות גבוהה יותר אין לי ספק שנצליח להגיע להצלחה מיטבית בשיתוף אותם ילדים במסגרת החינוכית.
אפרת לאופר: חייבים גם לציין את העובדה שכשיש לילד סייעת שנמצאת לידו, לרוב גם העניינים של השיתוף בתוך חברת הילדים הוא שונה.
אפרת לאופר: הוא יוצא דופן, וגם על זה צריך לתת את הדין.
אפרת לאופר: תודה.
יוסף ג'בארין: אפרת, האם אתם לא יכולים לתרום לנושא לסייעת מחליפה שעלה כאן על ידי הרבה דוברים?
יוסף ג'בארין: האם אתם לא במגע עם השלטון המקומי?
יוסף ג'בארין: בכל זאת, זו בעיה לא קלה שצריכה פתרון.
אפרת לאופר: אני יכולה להגיד שבתפקידי באמת פנו אליי מספר פעמים.
אפרת לאופר: דיברנו עם רשויות.
אפרת לאופר: הנושא הוא באחריות הרשות המקומית.
אפרת לאופר: הן מכשירות ומדריכות את הסייעות, אנחנו רק יכולים לסייע.
אפרת לאופר: הרבה פעמים גם דרך העמותה מתקשרים אלינו וגם הורים שבאמת שואלים.
אפרת לאופר: אנחנו מנסים לבדוק איפה זה לא מתקיים ומה הבעיה, אבל השלטון המקומי צריך באמת לתת הכשרה והדרכה.
יוסף ג'בארין: אתם יכולים להנחות, לבקש, להציע, פתרון.
יוסף ג'בארין: אם יש עלות תקציבית מסוימת, אפשר להסכים עליה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהנושא הזה הוא פתיר ואשמח אם תוכלו לקדם את זה.
יוסף ג'בארין: כל שנה זה עולה מחדש, חבל שזה נשאר ללא פתרון.
יוסף ג'בארין: נשמח לקבל העתק מהחוזר וההנחיות החדשות, אם את אומרת שזה ממש היום או מחר, ושזה יהיה לנו גם בפרוטוקול הוועדה.
אפרת לאופר: נשלח גם את אורחות החיים שבהן מצוינות כל ההנחיות וההתנהלות בכיתה.
אפרת לאופר: ציינו קודם גם לגבי קבוצות.
אפרת לאופר: אגב, אנחנו, במשרד החינוך, לא קוראים לזה קפסולה כי זו לא מילה בעברית.
אפרת לאופר: אנחנו מתייחסים לקבוצות של עד 18 ילדים, ובקבוצות האלו יהיו גם הדרכות גם לצוותי ההוראה.
אפרת לאופר: ההדרכות שיתקיימו לצוות החינוכי זה כמובן כל צוות ההוראה שנמצא במוסד החינוכי.
אפרת לאופר: נעביר גם את החוזר של התפריט שייצא היום.
אפרת לאופר: הוא יעלה בפורטלים ונשלח גם אותו.
יוסף ג'בארין: אני מניח שלא תהיה לכם התנגדות שנעלה את זה לאתר הוועדה שקשור לדיון הזה, נכון?
אפרת לאופר: ברור.
יוסף ג'בארין: אפרת, תודה רבה לך.
יוסף ג'בארין: מירי כהן, משרד הבריאות, בבקשה.
מירי כהן: אני רוצה להוסיף בקצרה כי רוב הדברים כבר נאמרו והתייחסו אל הדברים שרשמתי תוך כדי הדיון, כולל אכן שהתקנות עברו ביום שני השבוע בכנסת והן נכנסות לתוקף באופן מיידי, וחשוב לזכור את זה, לגבי הצבת מכשירי אפיפן, כולל הסימון שלהם, מיקום וכו'.
מירי כהן: אנחנו סייענו גם למשרד הרווחה, ואנחנו מסייעים לכולם, בהנגשת המכשירים, לא במימון שלהם, סיוע ביצירת קשר וכו', משרד הבריאות בהחלט יכול.
מירי כהן: תוך כדי הדיון הייתי בקשר גם עם אגף ההדרכה של מד"א, סמנכ"ל רפואי של מד"א, לגבי ההדרכות.
מירי כהן: באופן מיידי הם בוודאי יכולים למרות הקורונה, ואפרת התייחסה לזה לגבי מוסדות החינוך.
מירי כהן: הקורונה לא תהווה מכשול לביצוע ההדרכות האלה.
מירי כהן: מבחינתנו, משרד הבריאות, וזה מה שעמד לנגד עינינו בחוק להצבת מכשירי החייאה, מדובר בפעולה שכל אחד יכול, ועדינה יוסף הזכירה את זה באופן מאוד ברור.
מירי כהן: לא צריך הכשרה ולא נדרשת הכשרה מוקדמת, כל אחד יכול להזריק את זה.
מירי כהן: לכן, גם התייחסנו לכך שכאשר יש מקרה ואדם לא יודע האם להזריק, אם בכלל צריך להזריק, האם זו אלרגיה או משהו אחר, ואיך מזריקים וכו', קודם כול, מתקשרים למד"א.
מירי כהן: מד"א נותן הדרכה טלפונית ואומר בדיוק איך עושים את זה, מה עושים.
מירי כהן: אף פעם לא נמצאים לבד, אלא אם כן נמצאים במדבר.
מירי כהן: הזכיר קודם דובר מסוים שלפעמים לא מבינים מה הרופא אומר ולכן יש בעיה.
מירי כהן: זו סוגיה מאוד חשובה ומרכזית.
מירי כהן: משרד הבריאות הוא המשרד היחידי שהוציא חוזר שמחייב את כל מערכת הבריאות, את כל המוסדות הארגוניים: קופות חולים, בתי חולים, להנגיש במידת הצורך, גם תרבותית וגם שפתית, את התקשורת בין הרופא למטופל.
מירי כהן: אנשים לא צריכים להתבייש ולהגיד שהם מבינים, אלא הם צריכים לדעת שיש זכאות והם יכולים להשתמש בשירותים החשובים האלה.
מירי כהן: יש לנו מוקדי תרגום והחוזר ממש מפרט את האפשרויות לעשות את זה.
מירי כהן: זו סוגיה קריטית, כי בלעדי זה השירות באמת לא מונגש, לא מקבלים את השירות הנדרש, וחבל מאוד כי זו זכות מאוד בסיסית ואלמנטרית.
מירי כהן: התקנות לסימון מזון אלרגי מופצות השבוע אחרי עבודה רבה שנעשתה במהלך השנה עוד פעם לסבב הערות הציבור כי נכנסו שינויים לאור הערות שהיו והם יגובשו ויפורסמו עוד השנה.
מירי כהן: תודה.
נעמה שמואלי: זה מצוין, אבל בעשר השנים האחרונות מעבירים לכולם את טיוטת התקנות וכולם מגיבים.
נעמה שמואלי: אנחנו כבר עשר שנים שם, אין תקנות סימון מזון.
מירי כהן: אז צריך לסיים את זה.
מירי כהן: אמר לי מנהל שירות המזון תוך כדי הדיון שההנחיות עצמן של שירות המזון הועברו למשרד החינוך ונכנסו לאותן הנחיות לגבי סביבה בטוחה.
יוסף ג'בארין: וכמו שאמרתי לגבי ההנחיות האחרות, גם סימון המזון צריך להיות בשתי שפות: עברית וערבית.
מירי כהן: ברור.
מירי כהן: התקנות יפורסמו – בהחלט, ניקח את זה בחשבון.
יוסף ג'בארין: אלו הוראות רגישות וחשוב שזה יהיה ברור גם בתקנות עצמן.
יוסף ג'בארין: רות מדר, השלטון המקומי, בבקשה.
רות דיין מדר: סלחו לי, הייתי צריכה להיות בדיון עם מנכ"ל משרד הבריאות בעדכון הבוקר ולכן לא שמעתי איפה יש פערים לגבי השלטון המקומי.
רות דיין מדר: אשמח לשמוע במשפט אחד או שניים ולהתייחס בהתאם.
יוסף ג'בארין: עלתה שאלה מכמה דוברים לגבי סייעת מחליפה או ממלאת כיום ושכיום אין הסדר כזה.
יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על יותר מ-6,000 סייעות וברור שיהיו מקרים שבהם הילדים יצטרכו סייעת מחליפה.
יוסף ג'בארין: אני מבין שאין הסדר כזה וכולם אומרים שהשלטון המקומי יכול לטפל בבעיה כך שילד שהסייעת שלו לא יכולה להגיע באותו יום לא ייעדר או שההורים שלא ייעדרו.
רות דיין מדר: זו בעיה באמת מאוד אקוטית.
רות דיין מדר: מלכתחילה יש קושי רב לגייס סייעות וקיים קושי לגייס סייעת מחליפה.
רות דיין מדר: בימים הראשונים לפעמים מצליחים, וזה בהתאם ליכולת וההתנהלות הארגונית והמינהלית של כל רשות מקומית.
רות דיין מדר: רשות מסודרת מצליחה לתת יותר מענה.
יוסף ג'בארין: מה הקושי בהקמת מאגר של סייעות?
רות דיין מדר: אנשים לא רוצים לעבוד יום בשבוע או פעם בשלושה חודשים כי מישהו קורא להם, הם לא עומדים דום כשנוח לרשות המקומית.
יוסף ג'בארין: נכון, לכן אני מדבר על מאגר.
רות דיין מדר: זה גם שכר נמוך, שעות לא שעות, זה משהו שהוא חד-פעמי ולא ברור לכמה זמן והאם הסייעת לא יכולה יום אחד או שבוע או חודש.
יוסף ג'בארין: ברמה סטטיסטית, אם ניקח רשות עם 15- 20- 30 אלף, ועם עשרות סייעות אז כל יום כמעט יש קושי עם סייעת אחת.
יוסף ג'בארין: אם זה לא ברמת היישובית אז אפשר שזה יהיה ברמה של האזור.
יוסף ג'בארין: בכל זאת ניתן לחשוב על דרכים לפתרון הבעיה.
רות דיין מדר: ההעסקה היא ישירה על ידי הרשות המקומית, אין העסקה אזורית.
רות דיין מדר: אם ידוע שבמקום מסוים יש בעיה שחוזרת על עצמה נשמח לשבת עם מינהל החינוך שם ולראות איך אפשר לסייע.
רות דיין מדר: אבל כאמירה אין לנו מה לעשות עם זה.
רות דיין מדר: נשמח לקבל פניות ספציפיות ולנסות לתווך שם את העניין ולראות באמת אם יש תפיסת עבודה לסייעת מחליפה או שלא קיימת.
רות דיין מדר: בסך הכול, הרשות המקומית בוודאי רוצה שיהיה מענה לילד ולא שההורה יצטרך לשבת בבית ולא לעבוד בגלל זה.
יוסף ג'בארין: אם כך, הפנייה שלנו היא אלייך ואל השלטון המקומי.
יוסף ג'בארין: זה נושא שעולה כבר כמה שנים מצד ההורים והארגונים, ואני חושב שהוא בהחלט פתיר.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שתוכלו באמת למצוא מענה לסוגיה הזו.
רות דיין מדר: לסיכום, אבדוק האם יש נוהל אצלנו לסייעת מחליפה בנושא סייעות רפואיות כמשהו מובנה וברור, ונדווח לוועדה.
יוסף ג'בארין: מצוין, נשמח לקבל את הדיווח הזה בכתב.
יוסף ג'בארין: בהתאם נעדכן את נציגי ההורים והעמותות.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לך, אני בטוח שנמשיך להיות בקשר.
יוסף ג'בארין: פרופ' אלון הרשקו, ביקשת להתייחס לנושא המקצועי, בבקשה.
אלון הרשקו: לא נשאר הרבה זמן, אבל אבקש להכניס אספקט רפואי כלשהו לדיון שהוא כולו רפואי.
אלון הרשקו: אני רוצה להזכיר לכם שקיים בישראל האיגוד הישראלי לאלרגיה ואימונולוגיה קלינית, עם מיטב המומחים של אלרגיה למזון.
אלון הרשקו: אני מאוד מאוד מביע את צערי, אדוני היושב-ראש, שרק בסוף הדיון הזה מתחילים להבהיר את המושגים עליהם אנחנו מדברים.
אלון הרשקו: המחקר שהועלה בתחילת הדיון בכלל לא הגדיר מה הבעיה, מהי אלרגיה.
אלון הרשקו: האם מישהו בקהל פה יודע מהי אלרגיה למזון ומה המאפיינים שלה, איפה התמותה, מה הסף של האלרגיה ומה האלרגנים המסוכנים ולא מסוכנים, מה המדיניות שלנו לגבי הכנסת אלרגנים לבית ספר?
אלון הרשקו: לא כל אלרגן דינו כאלרגן אחר.
אלון הרשקו: אני נורא מצטער שבכל הדיונים האלה ובהחלטות שהתקבלו ומתקבלות אין in put רפואי.
אלון הרשקו: זה כמו לעשות דיון בכלכלה בלי כלכלן, דיון בביטחון בלי אנשי צבא ואנשים שמבינים בביטחון.
אלון הרשקו: לגופו של עניין, האיגוד הישראלי לאלרגיה ולאימונולוגיה קלינית מתנגד לשיטת הסייעות.
אלון הרשקו: זו שיטה גרועה שלא קיימת בשום מקום בעולם, לא מכסה את ילדי בית הספר.
אלון הרשקו: תראו לאן נכנסנו.
אלון הרשקו: זה הולך ומתרחב, גוזל עוד כסף ועוד כסף, וצריך מחליפות לסייעות ואולי סייעות שילכו גם לבית שלהם.
אלון הרשקו: לאן הגענו?
אלון הרשקו: הילדים האלרגיים הם ילדים בריאים לכל דבר ועניין עד שחלילה קורה שהם נחשפים לאלרגן וקורית תאונה, זה כמו שילד שחוצה את הכביש הוא ילד בריא עד שחלילה פוגעת בו מכונית ואז יש תאונה וצריך לטפל.
אלון הרשקו: לכן, לא דינו של ילד אלרגי כדינו של ילד עם סוכרת או עם מחלה כרונית שצריך טיפול מדי יום.
אלון הרשקו: הילד האלרגי הוא ילד בריא, רק צריך לשמור עליו בריא ושלא תקרה לו התאונה הזו.