GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורנה היילינגר: שלום רב, תודה רבה לך אדוני היושב ראש על ההזדמנות.
אורנה היילינגר: קודם כל, אני אתפוס בשוליים של הדברים שנאמרו עד עכשיו.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לשמוע באיזו מידה אתם כאיגוד מעורבים ובאיזו מידה אתם עושים באופן נפרד כתוספת למוקד.
אורנה היילינגר: הנה שני הדברים שאני רוצה לומר.
אורנה היילינגר: איגוד האינטרנט לכשעצמו פועל בתחום מזה כשמונה שנים, אז מיסדתי את התחום הזה.
אורנה היילינגר: קו חם עבד החל מלפני שמונה שנים ונתן מענה ועזרה למי שנפגע.
אורנה היילינגר: אנחנו מברכים את קו 105.
אורנה היילינגר: אני חושבת שמה ש-105 עשה, הוא הביא את כל הנושא הזה של מתן מענים לצעירים וקטינים.
אורנה היילינגר: אנחנו ממשיכים לעשות את הפעילות הזאת גם במודעות וגם בהפעלת קו חם לבגירים.
אורנה היילינגר: במקביל לפעילות הזו יש מיזם משותף של קרן ילדים ונוער בסיכון ואיגוד האינטרנט הישראלי, בנושא של קידום המודעות לשימוש מיטבי בקרב נוער בסיכון, כאשר שלוש תוכניות אלה מתקיימות בחברה הערבית, אחת במג'דל כרום, אחת באום אל פאחם ואחת ב-...
אורנה היילינגר: זה איזשהו תכלול הוליסטי של קידום המודעות והשיח נגד בריונות בחברה הערבית.
אורנה היילינגר: אלה דברים כלליים שרציתי לומר לגבי הפעילויות.
אורנה היילינגר: חשוב לי לומר לאדוני היושב ראש שלפני כשלוש שנים יצאתי בקריאה לעשות קורס חובה בסמינרים למורים, בפקולטות להוראה, בו המורים יקבלו ידע בהיבטים הרכים של הרשת, איך לזהות מצוקות ברשת, איך להתמודד עם חרמות, לא ברמה הפדגוגית אלא ברמת הרגישות של הדברים האלה.
אורנה היילינגר: אני עדיין מול המל"ג, מול מופ"ת, מול כל מיני ארגונים כי בעיני זה לא מקובל שעדיין מורים יוצאים ומקבלים תעודת הוראה בלי לקבל כלים.
אורנה היילינגר: יש קורסים כאלה אבל הם לא קורסים חובה, הם לא תנאי לקבלת תעודת הוראה ואני חושבת שבעולם היום - ועידן הקורונה רק חיזק את החובה - צריך לקדם את הנושא הזה ואני אשמח לעזרת הוועדה לקדם את הנושא הזה כי ב-2020 לא יכול להיות שמורה עובר ומקבל תעודת הוראה בלי להכיר לעומק את התכנים האלה.
יוסף ג'בארין: אני חושב שזה נושא חשוב.
יוסף ג'בארין: הוא גם עלה בדיון לגבי הכשרת צוותי ההוראה, שזה לא רק הצוותים המקצועיים, היועצים, הפסיכולוגים, אבל אין ספק שהחדרת הנושא הזה גם לתהליך של הכשרת המורים יהווה תרומה חשובה להתמודדות החברתית, לפחות גם במערכת החינוך, עם הנושא הזה.
אורנה היילינגר: אני מבקשת להוסיף עוד שני דברים.
אורנה היילינגר: ברמה היום יומית אנחנו רוצים להקנות מיומנויות ולדבר על בריונות ברשת.
אורנה היילינגר: בני הנוער שבעים לחלוטין - וחבל שאין כאן נציגות של מועצת התלמידים – מאותם מרצים, אם זאת אורנה או אם אלה אחרים שבאים ואומרים אסור, אל תעשו כך ותנהגו כך וכך.
אורנה היילינגר: הם מכירים את המטריה.
אורנה היילינגר: צריך לגשת אליהם ולהגיע אליהם בדרכים קצת יותר מקוריות ממה שעשינו ב-10 השנים האחרונות.
אורנה היילינגר: אנחנו ממשיכים אותו הדבר ועוד מדברים על אותם הדברים וחבל כי אם תיקח בחור בחטיבת הביניים, בכיתה ז', ותאמר לו שירד להרצאה על נושא של פעילות ברשת, הוא יקבל פריחה כי כבר נמאס לו לשמוע את זה.
אורנה היילינגר: אני חושבת שהגיע הזמן שנמצא פתרונות קצת יותר מיומנים.
אורנה היילינגר: עוד דבר שחשוב לי לומר.
אורנה היילינגר: בעולם בו אנחנו חיים היום, בוא נסתכל כרגע על הרשתות החברתיות, אי אפשר להתעלם מהסביבה שקורית היום על ההשפעה של בני הנוער.
אורנה היילינגר: אם אנחנו רואים את מה שקורה ברשתות החברתיות בקרב המבוגרים, הרי ברור שזה ישתקף אצל הילדים.
אורנה היילינגר: לטפל רק בילדים, בעיניי זו חצי עבודה.
אורנה היילינגר: אני מודה לוועדה על הזכות לדבר.
יוסף ג'בארין: לגבי ההערות שלך, אם תרצי להעביר הערות בכתב, לרבות ההצעה שלך בנושא, אנחנו נשמח לקבל.
אורנה היילינגר: אשמח לעשות זאת.
יוסף ג'בארין: גם הרעיון של קורסי הכשרה במוסדות להכשרה של מורים.
יוסף ג'בארין: דיברת על הורים ותלמידים, אז אולי זה הזמן לשמוע אותם.
יוסף ג'בארין: נציג הנהגת ההורים הארצית, דניאל רז.
דניאל רז: שלום.
דניאל רז: קודם כל, תודה רבה יושב ראש הוועדה על הדיון החשוב הזה.
דניאל רז: אני אומר שאני מרכז בהנהגת ההורים הארצית את הנושא של צוות אלימות במדיה.
דניאל רז: היום אני מדבר כנציג הנהגת ההורים.
דניאל רז: אני גם עובד במשרד המשפטים, בסיוע המשפטי, אבל כאן אני בשם הנהגת ההורים וחשוב לציין זאת לפרוטוקול.
דניאל רז: אני רוצה לומר מספר דברים.
דניאל רז: קודם כל, מה שהתחיל לעלות בדיון היום, אבל לא מספיק עלה, זאת המצוקה שאנחנו נמצאים כרגע בתקופת הקורונה.
דניאל רז: אנחנו עדים לאלימות הולכת וגוברת ברשתות החברתיות.
דניאל רז: אני לא כל כך מסכים שיש סוג של איזון בגלל שהורים נמצאים בבית ואז איכשהו זה מאזן את הילדים.
דניאל רז: זאת אמירה שלדעתי לא תמיד מבוססת.
דניאל רז: אני רוצה לומר שגם אנחנו מקבלים פניות בנושא של בריונות ברשת.
דניאל רז: אנחנו רואים את זה.
דניאל רז: לא צרי אפילו לקבל פניות, אנחנו רואים את זה בשטח.
דניאל רז: אנחנו חושבים שלא רק זה, אנחנו מדברים עכשיו בחופש הגדול, שם משרד החינוך לכאורה, יש לו פחות נגיעה למרות שכן הייתי רוצה לראות מעורבות של משרד החינוך דקה לפני שהוא שולח את הילדים הביתה וצורך לתת את הכלים, ומיד אני אתייחס לנושא של הכלים, אבל גם כשאנחנו חוזרים בספטמבר, למיטב ידיעתי – אלא שאם כן חבריי יתקנו אותי – אנחנו לא חוזרים ללימודים פרונטליים.
דניאל רז: הנושא של בריונות ברשת יישאר אתנו.
דניאל רז: הנושא של אלימות מינית יישאר אתנו.
דניאל רז: הנושא הזה של הרשתות יישאר אתנו ואני עדיין לא ראיתי מכל נציגי הממשלה שאמרו באמת דברים מדהימים, ואני גם מכיר את הממשלה מבפנים ואני יודע שהם עושים עבודת קודש, אבל השאלה היא לתקופת הקורונה, לתקופה שתבוא, עם אלימות שהולכת וגוברת ברשתות החברתיות – מהי התוכנית, איך אנחנו מתמודדים עם זה.
דניאל רז: זאת שאלה שלא מספיק קיבלתי מענה עליה.
דניאל רז: הנושא של גזענות.
דניאל רז: אני שותף לזה.
דניאל רז: אני חושב שאנחנו רואים גם עלייה גוברת של פוסטים גזעניים בין אם זאת החברה הערבית, אנחנו מייצגים בהנהגת ההורים גם ישובים ערבים ואנחנו ערים לכל הדברים שקורים בשטח.
דניאל רז: זאת גם שאלה מה הכלים שניתן להתמודד כנגד זה.
דניאל רז: אני רוצה להוסיף בהקשר למה שנאמר כאן על ידי אורנה, ואני ממש שמח שאני בדיוק מדבר אחריה.
דניאל רז: אני מסכים לכל מילה שנאמרה על ידה ואני אבהיר למה אני מתכוון.
דניאל רז: קודם כל, למה לערב את מועצת התלמידים בהרצאות שניתנות על נושא של אלימות ברשת?
דניאל רז: אני בעצמי נותן המון הרצאות כנציג של משרד המשפטים ויש שיתוף פעולה מדהים בין משרד החינוך למשרד המשפטים על בריונות ברשת שרץ כל שנה ואני מרצה ואני נותן את אותן הרצאות.
דניאל רז: הרצאות חשובות.
דניאל רז: אבל למה לא לשתף את מועצת התלמידים בהרצאות האלה?
דניאל רז: הילדים שבעים מהרצאות שדומות וההרצאות הן תמיד אותו הדבר.
דניאל רז: יצא לי לראות גם אצל הילדים שלי עד כמה זה מתפתח בהרצאות.
דניאל רז: אני לא ראיתי איזשהו שינוי או התעדכנות לגבי המצב הקיים.
דניאל רז: כשילדים שותפים לנושא הזה והם יודעים להעביר – הם הכי טוב ידעו להעביר את הנושא של בריונות ברשת כי הם מכירים את הרשת אפילו יותר טוב מאתנו.
דניאל רז: זאת שאלה שצריך לענות עליה.
דניאל רז: הדבר השני שאורנה אמרה ואני כל כך שמח שהיא אמרה את הדברים האלה.
דניאל רז: כן, גם למורים אין לפעמים את ההכשרה המתאימה להעביר את הנושאים האלה כי הם בעצמם לא יודעים, כי הם בעצמם לא תמיד מכירים איך הרשת עובדת.
דניאל רז: מה לעשות, יש מורים צעירים, יש מורים מבוגרים ויש מבוגרים יותר.
דניאל רז: אנחנו נתקלנו במורות ובמורים שהרבה פעמים לא יודעים לתת את הכלים המתאימים.
דניאל רז: גם לגבי הנהגת ההורים.
דניאל רז: מה שהפרויקט שהוצג באילת, פרויקט מדהים ולמה הוא מדהים?
דניאל רז: כי הוא קודם כל היה בשיתוף פעולה מדהים של כל הגורמים, כולל הנהגת ההורים הארצית.
דניאל רז: שם זאת העירונית שכמובן היא חלק מהנהגת ההורים הארצית וגם כאן אני חושב ששיתוף הפעולה צריך להיות הורים, מועצת תלמידים, מורים.
דניאל רז: לא מספיק המולטי-דיסציפלינרי – בריאות, חינוך ורווחה.
דניאל רז: זה לא מספיק.
דניאל רז: צריך לערב יותר גורמים.
דניאל רז: צריך למקסם את ההצעות האלה.
דניאל רז: לכן אני ושב שאם אנחנו באמת רוצים למגר את התופעה, אנחנו צריכים לתת מענה לתקופת הקורונה, אנחנו צריכים לתת תוכנית יותר מסודרת מה עושים בתקופה הזאת כשיש דיווחי אלימות.
דניאל רז: אני קצת מוטרד.
דניאל רז: אני שמעתי את הנתונים של נאוה, 2,200 פניות למוקד 105 מ-2018, אם אני לא טועה, מ-2018 ועד עכשיו זה מעט מאוד.
דניאל רז: זה מעט מאוד.
דניאל רז: התופעה היא הרבה יותר רחבה מ-2,200 פניות למוקד 105.
דניאל רז: כנראה משהו אנחנו צריכים לעשות כדי שזה יהיה יותר יעיל ויותר ישים ונוכל לקבל את כל הכלים הדרושים.
יוסף ג'בארין: הערות חשובות.
יוסף ג'בארין: אני מניח שהן נופלות על אוזניים קשובות.
יוסף ג'בארין: יכול להיות ש-2,000 לא משקף את המציאות.
נאוה כהן אביגדור: משפט אחד לגבי ה-2,000.
נאוה כהן אביגדור: קודם כל, זה לא 2,000 אלא זה 2,687.
נאוה כהן אביגדור: חשוב להבין שהתחלנו לעבוד בפברואר 2018, לא 24/7.
נאוה כהן אביגדור: עבודה 24/7 התחילה שואף ל-2019.
יוסף ג'בארין: ואתם רואים את ההבדלים?
יוסף ג'בארין: ברגע שאתם עובדים 24/7, קצב הפניות עלה.
נאוה כהן אביגדור: יותר מזה.
נאוה כהן אביגדור: ככל שהציבור יותר, מינואר 2020 ועד היום, חודש בחודשו, כמות הפניות ל-105 הכפילה את עצמה ביחס ל-2019.
נאוה כהן אביגדור: זאת אומרת, אם בנובמבר 2018 התחלנו לעבוד 24/7 והיה קמפיין לאומי, ב-2019 התחילו לעלות מספרי הפניות, ב-2020 כל אחד מהחודשים הכפיל את מספר הפניות לעומת שנה שעברה.
נאוה כהן אביגדור: זה תהליך ששיתוף הציבור בו חשוב.
יוסף ג'בארין: אני חושב שגם המודעות הולכת וגוברת לגבי המוקד והחשיבות שלו.
יוסף ג'בארין: אילן מלכה, רצית להוסיף נקודה לדיון?
אילן מלכה: כן.
אילן מלכה: תודה.
אילן מלכה: אני ראש חוליית חקירות נוער במטה הארצי.
אילן מלכה: בעבר הייתי קצין חקירות סייבר ביחידה 105 ואני שמח לראות כאן את נאוה, את תמי ואת אילן שעושים עבודת קודש.
אילן מלכה: זה דיון חשוב.
אילן מלכה: אני אדבר בקצרה על מערך המניעה וההסברה במשטרת ישראל.
אילן מלכה: המערך פרוס ברמה הארצית בכמה מחוזות במשטרת ישראל.
אילן מלכה: קצת נתונים כל חודש גלישה בטוחה ברשת.
אילן מלכה: הועברו הרצאות לכ-130,000 תלמידים בכל הארץ.
יוסף ג'בארין: מטעם המשרד שלכם?
אילן מלכה: מטעם משטרת ישראל.
נאוה כהן אביגדור: זה חלק משותפות של שבוע לאומי של כל משרדי הממשלה.
אילן מלכה: אנחנו ממשיכים גם בתקופת הקורונה.
אילן מלכה: זו תקופה מאוד מאתרת.
אילן מלכה: שמעתי את ההערות שנאמרו כאן ואני מסכים אתן.
אילן מלכה: אנחנו נמצאים בתקופה אחרת לגמרי.
אילן מלכה: אני בעצמי הייתי קצין מניעה והסברה במחוז שי בתקופה שלפני הקורונה, לפני הרבה שנים, וזה היה הרבה יותר קל וזמין להגיע לבית הספר ולהעביר את ההרצאה לתלמידי בית הספר ולשומרי הסף.
אילן מלכה: היום אנחנו ניצבים מול אתגרים שלא הכרנו קודם.
אילן מלכה: אנחנו נאלצים להשתמש בטכנולוגיה, ב-זום.
אילן מלכה: אני חושב שצריכה להיעשות חשיבה יצירתית בתחום הזה.
אילן מלכה: ככל הראה הקורונה תהיה לעוד תקופה ארוכה ואנחנו צריכים לצאת מהקופסה ולראות איך אנחנו מגיעים עד לאחרון התלמידים אם זה ביסודי, בחטיבות הביניים ובתיכון כדי להעביר את המסר שלנו.
אילן מלכה: יש לי בבית ילדה בת 9 ולרובכם יש ילדים קטנים ואתם רואים כמה זמן הם מבלים ברשת, בפלאפונים וכולי.
אילן מלכה: נאלצתי להסיר את האפליקציה של הטיק-טוק כי ראיתי שהיא מבלה שעות על גבי שעות, הרבה מעבר למה שהיה לפני תקופת הקורונה וזה חושף אותם להרבה יותר סיכוי להיפגע כקורבנות, נפגעי עבירה, בנושא בריונות ברשת.
אילן מלכה: אני ראיתי את זה אצלי בבית וזה במיקרוקוסמוס שלי.
אילן מלכה: אני חושב שאנחנו באמת צריכים לשני דברים.
אילן מלכה: איך אנחנו מתמודדים, כמו שנאמר כאן קודם, עם האתגר הזה של הקורונה לאורך תקופה מאוד ארוכה, ואיך אנחנו מבהירים את התכנים שלנו כדי לצמצם את הפגיעות ברשת דווקא בתקופה הזאת שיש הברה מטורפת של שימוש ברשת בקרב בני הנוער.
אילן מלכה: מן הסתם רובם בבית בחוסר מעש וגם בתקופת שנת הלימודים הקרובה הם יהיו בבית ויהיו כל הזמן מול הרשת.
אילן מלכה: עבור רובם זאת דרך היחידה שהם יכולים ללמוד.
אילן מלכה: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו משתפים פעולה וחושבים על איזשהו משהו כדי לצמצם את הפגיעות האלה.
יוסף ג'בארין: תודה על ההערות החשובות.
יוסף ג'בארין: אנחנו חותרים לסיום הדיון.
יוסף ג'בארין: משה חג'ג' מארגון חושן ביקש להוסיף.
משה חג'ג': כן.
משה חג'ג': אני מייצג את ארגוני הקהילה.
משה חג'ג': עלו דברים מאוד מעניינים.
משה חג'ג': אני רוצה לשים דגש ולומר שבארגוני הקהילה אנחנו כן עושים ריצ' אאוט לעבוד עם ארגונים אחרים ויש שיתוף פעולה מצוין עם איגוד האינטרנט והקרן לילדים ונוער בסיכון של הביטוח הלאומי בעבודה על בריונות ברשת.
משה חג'ג': יחד עם זאת, אני אומר שבעינינו, תמיד בקבוצות שוליים, הקשר עם הממסד הוא לא קשר רציף ואין הרבה אמון במערכת כמערכת, ואני מדבר על הפרטים, על הנפגעים והנפגעות שחווים כרגע פעילות.
משה חג'ג': הדרך שבה מיעוט – וזה לא חשוב אם זה מיעוט מיני או מיעוט אתני – תופס את הממסד, היא הרבה פעמים בפחד, ביותר חשדהו מכבדהו, בגלל שהנתונים או החוויה של נשים ואנשים שניגשים לממסד היא מלווה הרבה פעמים בגזענות או במקרה שלנו בלהטובופוביה, בין הלהטובופוביה זאת היא להטומופוביה מפורשת לבין אם היא להטומופוביה בירוקרטית.
יוסף ג'בארין: מהניסיון שצברתם, יש לך המלצה מיוחדת להנהגת המוקד?
משה חג'ג': אני אומר שני דברים בהקשר הזה.
משה חג'ג': גם במסמך ההמלצות שהוצאנו בארגוני הקהילה הגאה, כן היינו רוצים לייצר איזשהו קמפיין ברמה הלאומית, קמפיין ארצי שמזמין נפגעים ונפגעות מהקהילה הלהט"בית לפנות בצינורות המקובלים כי גם אנחנו בתור ארגונים מנסים להנגיש עד כמה שיותר את 105 ואת המשטרה ואת הדרכים הללו.
משה חג'ג': אבל צריכה לצאת קריאה מפורשת שקוראת ללהט"בים לפנות אל המשטרה או ל-105 במקרה של נוער וילדים, כי הקריאה הזאת היא ה-ריצ' אאוט שיגיע מ-105 תייצר את הגשר הזה.
משה חג'ג': הדבר הבא.
משה חג'ג': אנחנו מאמינות ומאמינים שהסברה צריכה לבוא בגילים הצעירים יותר.
משה חג'ג': לדבר לנוער ב-אחלה אבל הנוער הוא כבר די מעוצב בתפיסות שלו איך העולם עובד.
משה חג'ג': לשאול מורים ומורות בהרצאות שאני מעביר אם מכירים או אם יש להם טיק-טוק מותקן בטלפון ולשמוע תשובה שלילית, זו בעיה שהיא בעיה מערכתית כי אם אני לא מכיר את הילדים ואני לא משתמש באפליקציות שהם משתמשים בהן, אפילו ברמת הידיעה, נוצר כאן פער.
משה חג'ג': הדבר השני הוא באמת להכניס את חושן גם לגילים הצעירים.
משה חג'ג': חושן הוא ארגון חינוך והסברה, המענים התוך קהילתיים שלנו הם מנגנונים מאוד מאוד חזקים אבל אנחנו דואגים לעצמנו.
משה חג'ג': אנחנו רוצים להנגיש את הידע הזה.
משה חג'ג': לא חייבים לאהוב אותנו, לקבל אותנו – זה משהו אחר.
משה חג'ג': לקבל אותנו – אנחנו חייבים, אנחנו חלק מהפנים של החברה הזאת וככל שאנחנו נשכיל להבין שעיצוב הילדים, עיצוב התפיסות החברתיות שלהם ועיצוב תפיסות הבריונות שלהם או התפיסות של כבוד לאחר מגיע בגילים מוקדמים יותר, אנחנו יכולים לראות את השינוי הזה נעשה לאורך זמן.
משה חג'ג': אנחנו רואים בנתונים, בדיווחים, פגיעות באופן כללי ופגיעות ברשת, תפיסות שעולות על מאות אחוזים משנה לשנה ואפשר לראות את זה בדוחות שהאגודה למען הלהט"ב מציגה כל שנה.
משה חג'ג': אני קורא מכאן גם לקמפיין שהוא ברמה הלאומית, שהוא נקודתי לקהילה הגאה וגם להזמין אתכם ואתכן ליצור אתנו קשר ולאפשר את שיתוף הפעולה הזה כדי לייצר חברה שהיא מעט יותר מקבלת, חברה שהיא יותר סובלנית כי קבוצות שוליים מרגישות כל פגיעה בכמה וכמה מונים יותר מאשר אנשים שלא נמצאים בקבוצות שוליים.
יוסף ג'בארין: אני מציע שלא תחכה שיזמינו אותך לשיח.
יוסף ג'בארין: אני מציע לך לפנות לנאוה ולאחראים במוקד הזה, ליזום פגישה ולשוחח גם על הנושאים הללו.
יוסף ג'בארין: כך גם תוכלו להעביר להם מהניסיון שלכם.
יוסף ג'בארין: אני מניח שהם ישמחו על פגישת עבודה כזאת.
יוסף ג'בארין: אחרונת הדוברים, כי אנחנו ממש חייבים לסיים, פזית עציון מאיגוד העובדים הסוציאליים שחשוב לשמוע אתכם.
יוסף ג'בארין: אי אפשר לסיים בלי העובדות הסוציאליות.
פזית עציון: תודה רבה על המחמאה.
פזית עציון: כאיגוד חשוב לנו לומר שהעובדות והעובדים בשטח רואים את ההשפעה של הקמת מוקד 105.
פזית עציון: חשוב לנו שהשירות הזה יוכר כשירות חיוני גם בשעת חירום, שלא יהיה קושי כשמגבילים עובדים מלהגיע לעבודה, שהמוקד על כל היחידות שלו, כולם יעבדו כעובדים חיוניים.
פזית עציון: הבנו שהייתה עם זה בעיה.
יוסף ג'בארין: אנחנו מאבדים את הקשר אתך.
יוסף ג'בארין: נראה לי שיש קושי בקשר.
יוסף ג'בארין: אנחנו כמובן נשמח לקבל התייחסות בכתב.
פזית עציון: אנחנו נעביר התייחסות בכתב.
יוסף ג'בארין: אמרת שחשוב שיהיה שירות חיוני.
יוסף ג'בארין: יש לך עוד הערה?
יוסף ג'בארין: עכשיו אנחנו שומעים אותך.
פזית עציון: אני רוצה להדגיש שאנחנו רואים את עצמנו כמי שממשיכים לטווח ארוך את הטיפול.
פזית עציון: ההתייחסות שלנו היא לא רק לנפגעים אלא גם הורים שמגלים שהילד שלהם עשה בריונות ברשת, מרגישים שחרב עליהם עולמם וההתמודדות שלנו בנושא הזה היא מאוד מאוד משמעותית כי צריך גם ללמד אותם איך לעזור לילד שלהם לא לעשות שוב את הדברים האלה.
פזית עציון: היה דיון ארוך וחשוב ואני לא רוצה להכביד ולהאריך.
פזית עציון: אלה שתי נקודות שלנו מאוד חשוב להדגיש, המשך העבודה שלנו עם המקרים שמגיעים ממוקד 105 ומדווחים בקהילה.
פזית עציון: אפשר לומר שזה בראש מעייננו בגלל המשמעות הקשה של הדברים.
יוסף ג'בארין: אתם בשיח עם הנהלת המוקד?
פזית עציון: אנחנו בשיח עם הנהלת המוקד ועם עובדי המוקד.
פזית עציון: יש לי הרבה קולגות במוקד ואנחנו הרבה בתקשורת.
פזית עציון: אין אירועים חמורים שלא מגיעים אלינו ואנחנו תמיד נותנים מענה.
פזית עציון: הקמת המוקד, המשך הפעילות שלו וההתפתחות שלו היא מאוד מאוד חשובה לנו כי אנחנו רואים שאנחנו צריכים את הנגישות הזאת ואנחנו צריכים את ההתייחסות כי לפני שהיה המוקד הזה הרבה פעמים עמדנו בחוסר אונים.
פזית עציון: ניסינו לעשות בשיתוף פעולה עם הגורמים מקומיים, עם המשטרה כמובן תמיד, אבל זה לא אותו הדבר כאשר כל הגורמים המקצועיים באמת בונים תורה, פשוט תורת לחימה כי בעיני זאת מלחמה, כי הרשת והטכנולוגיה רק ילכו ויתפסו מקום יותר משמעותי בחיים שלנו ככל שיעבור הזמן.
פזית עציון: חייבים לבנות סוג של ימ"מ חברתי ולאומי שיודע להתמודד עם הסכנות האלה ועם הקשיים האלה בכל המצבים השונים שמדינת ישראל נמצאת בהם כי להיות בבית הרבה, זה גם בגלל קורונה וזה גם בגלל מצב ביטחוני, ואני צופה שגם חס וחלילה אם יהיה מצב ביטחוני ויהיו בבית בגלל זה, גם אנחנו עלולים לראות תופעות כאלה של עלייה בשימוש ברשת בעקבות זה גם פגיעה ברשת.
יוסף ג'בארין: יישר כוח על העשייה שלכם בתחום.
יוסף ג'בארין: מורן מתוכנית שומרי המסך, אבל בקיצור כי הדיון קצת התארך ואנחנו חייבים לסיים את הדיון.
מורן: שלום.
מורן: אני בן 15.
מורן: אני אדבר על תוכנית שומרי מסך.
מורן: התוכנית משותפת לאורט ישראל ולגוגל ישראל ועובדת כבר שמונה שנים?
מורן: כיום משתתפים בה כ-50 בתי ספר מרחבי הארץ.
מורן: חשוב לי להדגיש שבתוכנית משתתפים מכל הדתות, ערבים יהודים, בדואים מהצפון ועד הדרום.
מורן: אנחנו בני הנוער מאמינים שיש לנו את הכוח לשנות את האלימות והבריונות ברחבי האינטרנט.
מורן: בין היתר אנחנו נכנסים לכיתות בבתי הספר, יסודי וחטיבות הביניים, ואנחנו מעבירים הרצאות בגובה העיניים מבני נוער לבני נוער.
מורן: גם לחדרי המורים אנחנו נכנסים.
מורן: אנחנו מדברים על הסכנות ועוזרים לילדים שנפגעו ברשת, עוזרים לילדים שנשארו לבד בהפסקות, מדברים אתם.
מורן: בנוסף אנחנו מפתחים כל מיני תקנים להתמודדות במרחב הווירטואלי.
מורן: למשל, במהלך תקופת הקורונה התקיימה תחרות של שומרי מסך ברחבי הארץ, במהלכה כל קבוצה הייתה צריכה להכין איזושהי אפליקציה, משחק כדי למגר את תופעות הבריונות במהלך הקיץ.
מורן: הקבוצה שלנו החליטה לחשוב על משהו שימגר את תופעת הבריונות במשך כל השנה ולא רק בקיץ ואנחנו הקמנו פורום שהוא יהיה סוג של מתווך בין התקשורת עם בני הנוער לבין משטרה או גורם עליון.
מורן: לאחר התחרות שנמשכה יומיים הגענו לתוצר שרצינו שהוא פורום הכי גדול בישראל שגולשים בו מדי יום מאות אלפי גולשים כאשר הרוב כמובן בני נוער.
מורן: זכינו בו גם בתחרות וזה נתן לנו את הכוח להמשיך לפרסם את הפורום, לענות לכל שאלה שמופנית בו, לתת מענה.
מורן: חוץ הפעילות הזאת אנחנו גם הצלחנו למגר את התופעה בעזרת ניטור של תגובות ברשתות החברתיות והאינטרנט.
מורן: הקבוצה שלנו ניטרה 4,000 תגובות, תגובות רעות ותגובות טובות.
מורן: בסך הכול כ-100,000 במיזם הזה.
מורן: המלצנו לכותבי התגובות הרעות שיכתבו תגובות טובות ולכותבי התגובות הטובות המלצנו להמשיך לכתוב תגובות טובות.
מורן: העברנו תודה לצוותים השונים, למד"א, למשטרה, על הדברים הטובים שהם עושים.
מורן: אנחנו משתמשים בשיח מכבד.
מורן: תמיד אנחנו נעודד שיח מכבד, גם אם אנחנו מתנגדים לדעות אחרות.
מורן: אני באמת רוצה לנצל את הבמה שניתנה לי ולקרוא לכל בני הנוער שצופים בנו כרגע להצטרף לתוכנית שומרי מסך.
מורן: אני חושב שככל שיותר בני נוער יצטרפו לתוכנית הזאת, כך נוכל לשנות את המרחב הווירטואלי למקום נעים יותר ובטוח יותר.
מורן: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: בהחלט שיח מכבד, זו השאיפה של כולנו.
יוסף ג'בארין: אחרונת הדוברים ריהאם אנדריה, רכזת בבית חם לנערות במצוקה.
קריאה: שלום לכולם.
קריאה: אני המנהלת ואני אשמח אם ריהאם תציג את עצמה.
קריאה: תודה לאדוני יושב ראש הוועדה על רשות הדיבור.
קריאה: אנחנו מודות לך.
קריאה: אנחנו עמותה שפועלת לצמצום פערים חברתיים.
קריאה: אחת התוכניות שאנחנו מפעילים בעמותה, בתים חמים לנערות במצוקה מהגילים 13 עד 18.
קריאה: אני לא ארחיב הרבה על התוכנית אבל חשוב לנו להביא את הקושי של הנערות שאנחנו מלוות אותן בצפון הארץ.
קריאה: אנחנו בבתים החמים, הדבר העיקרי שלנו הוא לתת קום לנערות שלנו שעוברות הרבה מקרים של התעללות.
קריאה: אחד ממקרי ההתעללות שהן חוות זאת התעללות ברשתות החברתיות שהיא רחבה מאוד גם בגלל המראה שלהם, מראה חיצוני, מבנה הגוף שלהן, בגלל המצב החברתי שהן נמצאות בו.
קריאה: הבעיה הגדולה היא שהנערות של היום שהן גם נערות מהחברה הערבית, שהן גם נערות וגם במצב סוציו אקונומי נמוך.
קריאה: זה גורם לנערות להיות מושתקות ולא לפנות למוקד 105 ולא לפנות לעזרה כי ברגע שהן עוברות איזושהי פגיעה מינית ברשתות החברתיות, במקום שהן יהיו הנפגעות, הן הופכות לאשמות בחברה הערבית והופכות לאשמות גם בתוך המשפחה, דבר שגורם לנערות שלנו להיות יותר מופנמות, יותר פוגעות בעצמן, לפעמים מדרדרות לזנות כי הן עוברות מסכת של איומים לגבי תשלומים כדי לא להפיץ את התמונות שלהן ולא להפיץ את הסרטונים.
קריאה: ריהאם תרחיב מה קורה עם הנערות והסבל שנגרם להן ברשתות החברתיות.
קריאה: לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור לריהאם רציתי להדגיש שבכל התוכניות ששמענו שהן באמת גאווה גדולה, אבל חשוב לבנות תוכנית שהיא ספציפית לטיפול בפגיעות מיניות ברשתות החברתיות.
קריאה: נכון שיש תוכנית לטיפול ברשתות החברתיות ויש תוכנית לטיפול בפגיעות מיניות, אבל ברגע שנערה עוברת פגיעה מינית, לפחות יש לה את השליטה למי היא מספרת ולמי היא לא מספרת, אבל ברגע שהיא עוברת פגיעה מינית ברשתות חברתיות, היא מאבדת כל שליטה.
קריאה: היא לא יודעת מי מפיץ את התמונה שלה ויש אובדן מתמשך כי לא יודעים מתי זה נפסק.
יוסף ג'בארין: אנחנו לא שומעים אותך כל כך טוב.
קריאה: אנחנו מציעים העלאת מודעות בקרב הקהילה, קודם לשנות את התפיסה כלפי נערות שעוברות בריונות מינית ברשתות חברתיות מהמקום של אשמה למקום של נפגעת.
קריאה: הקהילה צריכה להיות לצד הנערה הפגועה ולא לפגוע בה עוד יותר בעוד מעגלי אלימות.
קריאה: אני אשמח אם ריהאם תסביר בדקה אחת מה בדיוק עוברות הנערות בחברה הערבית.
ריהאם אנדריה: אני עובדת סוציאלית.
ריהאם אנדריה: מאוד חשוב לי להשמיע את הקול של הנערות שלי שאני מלווה אחרי שאני עובדת במשך ארבע שנים בתחום נערות בסיכון.
ריהאם אנדריה: חשוב לי לציין שהרשתות החברתיות זה משהו מאוד מורכב אבל אני אדגיש את העניין של פגיעות מיניות נגד הנערות.
ריהאם אנדריה: אני עובדת עם נערות עם חסך רגשי, שהן עוברות כל מיני שינויים, עם חוסר שייכות, כל מיני מורכבויות במיוחד של גיל ההתבגרות.
ריהאם אנדריה: ליוויתי מקרים.
ריהאם אנדריה: אחד המקרים שליוויתי שהיה מאוד קשה, מישהי עם חסך רגשי מאוד קשה התחברה עם בחור דרך האינסטגרם ולאט לאט ווטסאפ, לאט לאט תמונות, לאט לאט סרטונים ובסופו של דבר האימא גילתה את זה ואז הבחור התחיל לאיים שאם הלא לא תעביר סכום כסף מסוים, הוא יפרסם את התמונות ואת הסרטונים.
ריהאם אנדריה: התחושה הזו של חוסר שליטה על היכן שנמצאים הסרטונים והתמונות שלי, של מי שהבטיח לי שיתחתן אתי, שיבוא אלינו, שהוא רציני בקשר והנה מה שהוא עושה.
ריהאם אנדריה: אתה מבין שבחברה הערבית זה נורא קשה, במיוחד במקומות מסוימים.
ריהאם אנדריה: במקרה הזה זה הועבר אלי וטיפלנו במקרה.
ריהאם אנדריה: אני בטוחה שיש המון מקרים שנערות נתקלות בזה.
ריהאם אנדריה: אני מקבלת בבית חם.
ריהאם אנדריה: המון נערות מקבלות תמונות של אברי מין, של סרטונים ולא בהכרח את רוצות לראות את זה.
ריהאם אנדריה: מה ההבדל בין המצב הזה לבין פגיעה מינית, לבין הטרדה, לבין אונס?
ריהאם אנדריה: אין הבדל.
ריהאם אנדריה: אני חושבת שהתופעה הולכת ומחמירה עוד יותר עם כל חוסר הגבולות שברשתות החברתיות.
ריהאם אנדריה: צריך לשים גבולות.
ריהאם אנדריה: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: אין ספק שזה אחד הנושאים החשובים בתחום פעילותו של המוקד.
יוסף ג'בארין: אני מציע שאולי מהניסיון שלכם בעמותה, להציג את הנושא הזה בפני האחראים על המוקד ואז אפשר אולי גם להתייעץ בסוג ההסברה הנדרשת, הקמפיין הנדרש, בעיקר בקרב נערות סביב הסוגיות המאוד חשובות שאתן מעלות.
יוסף ג'בארין: אני מזמין אתכן ליצור קשר גם עם הנהלת המוקד שהם כאן ושומעים אתכן, ואז להחליף רעיונות, איך אפשר לקדם את ההתמודדות עם הסוגיה הזאת.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לכן, תודה רבה לכל המשתתפים.
יוסף ג'בארין: אני מסכם בקצרה את הדיון.
יוסף ג'בארין: הוועדה מבקשת לקבל פילוח של הנתונים בנוגע פניות למוקד 105, פילוח שלא שמענו, אולי גם לגבי סוג הפניות, הנשואים הפליליים שעלו, סוגיית הבריונות הגזענית בתוך הרשת וגם אולי מי האוכלוסייה הפונה, בחתך של אוכלוסיות ייחודיות, לענייננו אולי האוכלוסייה היהודית והערבית.
יוסף ג'בארין: מעניין גם מה קורה עם האוכלוסייה החרדית והאם היא פונה למוקד.
יוסף ג'בארין: עלה הנושא של הצורך בהבטחת משרת יועצים חינוכיים במשרה מלאה בחטיבות הביניים, בהתחשב בנתונים שעלו והשכיחות של התלונות בקרב הגיל הזה, 11 עד 15.
יוסף ג'בארין: הוועדה שמעה גם את התוכנית המרשימה של עיריית אילת וכמובן מברכת על התוכנית הזאת ומציעה אולי להעביר אותה לרשויות אחרות.
יוסף ג'בארין: הוועדה מדגישה את חשיבות הנגישות הלשונית של מוקד 105 והצורך לאייש את המוקד במוקדנים דוברי שפה ערבית ושפות נוספות, לפי הצורך.
יוסף ג'בארין: הוועדה מאוד ממליצה להגביר את הקמפיין שמיועד לאוכלוסייה בכלל ולאוכלוסיות ייחודיות לגבי התמיכה של המוקד והשירותים שאפשר לקבל בו.
יוסף ג'בארין: הוועדה קוראת למשרד החינוך, למועצה להשכלה גבוהה, לשקול הכללת קורסי חובה בנושא הזה, בתהליך הכשרת מורים.
יוסף ג'בארין: הוועדה קוראת לכל השותפים במוקד להתאים את פעילות המניעה וההסברה גם לתקופה המיוחדת הזאת, תקופת הקורונה, בהתחשב בהגברת מספר הפניות בתקופה הזאת וכן בזמן הממושך שבני נוער מבלים מול המחשבים וברשתות האינטרנט.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לכולם על הדיון החשוב.
יוסף ג'בארין: זה דיון ראשון מקיף על המוקד הזה כשנתיים לאחר הקמתו.
יוסף ג'בארין: אנחנו נשמח גם לקיים דיון מעקב ונשמח גם לקבל עדכונים על פעילות המוקד.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לכולם.
יוסף ג'בארין: אני נועל את הישיבה.
יוסף ג'בארין: צוהריים טובים.
יוסף ג'בארין: על סדר היום הצורך החיוני במחשב לכל ילד, נושא מאוד חשוב ומאוד מדאיג.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר לכם שאני מלווה את הנושא הזה מאז פרוץ משבר הקורונה, הנושא של היעדר יכולת של תלמידים ללמוד מרחוק בעקבות המעבר ללמידה מרחוק.
יוסף ג'בארין: אנחנו תכף נשמע נתונים במידת האפשר אבל אני יכול לומר לכם בביטחון שבכל הנתונים שבדקנו, אנחנו מדברים על יותר מ-100,000 תלמידים שבעצם לא הצליחו ולא יכלו ללמוד מרחוק.