GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: ילד הוא עולם ומלואו ואני חושב שהתחושה של כולנו היא שכל פעם שאנחנו שומעים על מקרה כזה ועל עוד הורים ששכלו את הילד שלהם הלב באמת נשבר וכל אחד שואל את עצמו האם אנחנו עושים די כדי להתמודד עם הטרגדיות הללו ואולי לנסות למנוע אותן.
יוסף ג'בארין: מטרת הדיון היא לנסות לראות איך מקדמים פתרונות, בין אם זה ברמה ההסברתית, בין אם זה ברמה הטכנולוגית.
יוסף ג'בארין: כמובן אנחנו לא נוכל להיכנס לסוגיה מהם האמצעים הטכנולוגיים הראויים, זה לא נושא של הוועדה, יכול להיות שנשמע על אולי קשיים שיצרנים מתמודדים איתם, אבל כמובן לא ניכנס לפירוט האמצעים הטכנולוגיים בנושא.
יוסף ג'בארין: אני שמח שכבוד סגן שר התחבורה מכבד אותנו בנוכחותו, תודה רבה, כבוד סגן השר, ואחרי תיאום גם איתך אנחנו נשמע חלק מהדברים שתוכל גם אחר כך להתייחס.
אורי מקלב: תרצה שבהתחלה אני אגיד כמה דברים?
אורי מקלב: רק כותרות.
יוסף ג'בארין: כן, תיכף אני אתן לך.
יוסף ג'בארין: אני רוצה גם לומר שפנו אליי מספר חברי כנסת בנושא הזה, חשוב לציין אותם, חבר הוועדה חבר הכנסת שלמה קרעי, שביקש גם לקיים דיון, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני שמח גם על הנוכחות של חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי שגם ביקש להעלות את הנושא הזה לדיון.
יוסף ג'בארין: אני שמח לראות את חברי הכנסת כאן, חברי הכנסת מיכל שיר, אוסאמה סעדי, סעיד אלחרומי, בועז טופורובסקי, שלמה קרעי, ווליד טאהא, יוסף טייב, אימאן יאסין ויבגני סובה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לכם, באמת נושא חשוב ואני חושב שהוועדה הזו בהחלט יכולה לתרום לקידום הנושא ואני אישית גם מתחייב לעשות את הכול במסגרת הדיונים בוועדה כדי לקדם את הנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אז נפתח אולי בהערות של סגן השר ואחר כך נשמע את חברי הכנסת ואולי גם נתונים וסגן השר יישאר איתנו כדי להגיב על הסוגיות שיעלו.
אורי מקלב: ככל שייתן הזמן אני אשמח לענות על הדברים.
אורי מקלב: קודם כל אני מודה לך, אדוני היושב ראש, על עצם קיום הדיון החשוב הזה.
אורי מקלב: חבריי חברי הכנסת, אני באמת מברך ומתפעל ומתגאה בנוכחות כל כך גדולה בנושא החשוב מאוד.
אורי מקלב: אני נמצא כאן, כפי שאמרת, קודם כל אני הוזמנתי על ידך ואני התכוונתי להגיע, בוודאי מנהלת הוועדה הביאה לידיעתך שהיו לנו ממשקים עם ועדת המדע והטכנולוגיה יחד עם הוועדה לזכויות הילד בנושאים האלה ואנחנו כבר שנים לא מעטות מתעסקים בזה ואני חושב שגם קידמנו ביחד מספר נושאים.
אורי מקלב: והנה אנחנו נמצאים היום שוב פעם, לאור האסונות שקרו, על אף שחשבנו שאולי הצלחנו קצת למגר את זה ולצערנו ממש בתקופה האחרונה, עכשיו אני שומע מכם על חמישה הרוגים כשאנחנו יודעים שכל אחד זה עולם ומלואו וכל אסון כזה זה אסון קשה מאוד להורים, למשפחה, ואסון שהוא לא נתפס, שמלווה מאוד חזק את ההורים.
אורי מקלב: במסגרת הדיונים בוועדה הופיעו בפנינו הורים שכולים, לפעמים זה היה ממש כשקמו מהשבעה והגיעו לוועדה בגלל שהם ראו חשיבות במסרים שיש להם להגיד ולדרבן אותנו לעשות.
אורי מקלב: אנחנו באמת מחויבים לעשות הרבה.
אורי מקלב: היום אני, ודאי כסגן השרה, מייצג את משרד התחבורה שהוא חלק מהמשרדים שפעילים בנושא, כמו משרד הבריאות שהוא שותף מלא לכמה וכמה נושאים ומשרד החינוך, אני יכול להגיד שהיו תקופות יותר ותקופות פחות.
אורי מקלב: במאמר מוסגר חלק מהמחשבה שלנו כדי למנוע ולמגר את התופעה, באותן שנים רוב האסונות קרו בדרך למעון או לגני הילדים וניסו לשתף את משרד החינוך, מיוחד את הגננות ואת המטפלות, באפליקציות כאלה ובטכניקות כאלה ואחרות, שהם יהיו שותפים להזעיק את ההורים במידה שהילד לא הגיע.
אורי מקלב: אבל בחלק הזה זה לא צלח.
אורי מקלב: אנחנו ישבנו עם מפתחים רבים וכפי שאמרתי גם עם ההורים וגם עם הגופים, הרשמיים והלא רשמיים, שמתעסקים עם ילדים ועם פגיעה בילדים ובתי חולים ובסופו של דבר קיימנו גם שולחנות עגולים בנושא הזה עם מפתחים.
אורי מקלב: אני רק אגיד לכם שהנחת העבודה שלנו הייתה, של כולם, שמדובר חס וחלילה לא ברשלנות ולא בחוסר אחריות, מדובר בהיסח הדעת.
אורי מקלב: וכשנאמר בהיסח הדעת אנחנו צריכים לראות איך אנחנו גורמים שלא יהיה היסח הדעת, איך להזכיר את הדעת, תזכורות, הסברה, קמפיינים, מודעות מאוד מאוד חזקה וזה היה במשך תקופה.
אורי מקלב: לאחרונה לא עשינו את זה, בעצם שנה וחצי-שנתיים כמעט אין פעילות בנושא הזה.
אורי מקלב: היו תקופות שהיו, בבוקר במיוחד, במסגרת לפני חדשות ואחרי חדשות וראו שבאמת התמעטו וכמעט היו תקופות שלא היה שום דבר.
אורי מקלב: אם תרשו לי אני כן אבקש להתמקד באמצעים הטכנולוגיים שכפי שידוע, או לא ידוע, משרד התחבורה הוציא לפני כמה ימים קול קורא לגבי התקן למניעת שכחת ילדים ברכב.
אורי מקלב: יש היום תקן שנקרא 6400-1 שזה לרכבים בתחבורה ציבורית.
אורי מקלב: היום רכב בתחבורה ציבורית מחויב שיהיה לו התקן.
אורי מקלב: זה גורם לכך שהנהג חייב לקום מהכיסא שלו, לגשת עד סוף הרכב ולעשות איזה אמצעי טכנולוגי, בלי זה הוא לא יכול לכבות את המנוע.
אורי מקלב: מאז שזה קיים ויש חיוב ברוך ה' לא קרה שום מקרה של שכחת ילד ברכב הסעות.
יבגני סובה: אתה מדבר על מיניבוסים.
אורי מקלב: מיניבוסים, רכב הסעות.
יבגני סובה: לא, כי אמרת רכב בתחבורה ציבורית.
אורי מקלב: לא, מיניבוסים והסעות תלמידים, רכב שמיועד.
יוסף ג'בארין: כמה זמן התקן הזה בפעולה?
אורי מקלב: זה כבר קיים כמה שנים.
אורי מקלב: החיוב היה בכמה שלבים, אבל זה כבר קיים ומאז אין – אני לא יכול להגיד לך במדויק מה מספר השנים.
אורי מקלב: יחד עם זה ייצרו לאחרונה, בעקבות הפעילות והדיונים היו כאן, תקן שנקרא 6400-2, שזה מדבר על רכבים פרטיים.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאנחנו רוצים לחייב, אז אם אנחנו מחייבים זה רק רכבים שלוקחים ילד, או בזמן שהוא מסיע ילד.
אורי מקלב: החיוב להתקן זה במקרה שאתה מסיע ילד עד גיל ארבע או עד גיל חמש.
מיכל שיר סגמן: באיטליה, אם אני לא טועה, הם שמו את זה על כל הרכבים, ממש בחקיקה.
מיכל שיר סגמן: ממש חקיקת חובה.
אורי מקלב: טוב, זה אני אגיע.
אורי מקלב: איטליה אנחנו עוד לא מכירים, אבל איטליה זה רק לאחרונה.
אורי מקלב: זה עכשיו בבדיקה.
יוסף ג'בארין: אתה מתייחס עכשיו לאותו מכרז חדש?
אורי מקלב: זה עוד לא מכרז.
אורי מקלב: עוד אין מכרז, הוצאנו רק קול קורא שיצא, עד ה-19.8, בעוד כמה ימים, זה הזמן שאפשר להגיש הצעות ואנשים שהתעסקו ותגובות למה שאנחנו רוצים.
אוסאמה סעדי: מה הלו"ז למכרז הזה?
אוסאמה סעדי: אחרי ה-19.8 מה לוח הזמנים?
אוסאמה סעדי: מתי אתם חושבים שזה כבר - - -
אורי מקלב: זה יכול להיות מאוד מהיר, אבל אני אגיד לך איפה הבעיה נמצאת.
אורי מקלב: אנחנו בעצם נמצאים במצב של ביצה ותרנגולת.
אורי מקלב: אי אפשר לחוקק תקינה או לחוקק חוק כשאין לך אביזר, אין לך התקן שהוא בתקן.
אורי מקלב: משרד התחבורה לא יכול לחייב הורים להתקין ברכב מתקן כזה או אחר אם אין לזה תקינה, אם אף אחד לא ייצר דבר כזה בייצור שהוא ייצור של מדף.
קריאה: אפשר להגיד באישור משרד הרישוי.
אורי מקלב: אבל אין אישור משרד הרישוי.
מיכל שיר סגמן: יש את זה בעולם.
מיכל שיר סגמן: לדעתי באיטליה הם עשו את זה והמדינה אפילו מסבסדת, אם אני לא טועה, כ-50% מאותו המכשיר.
אורי מקלב: דבר חדש באיטליה, שעכשיו נמצא בבדיקה של משרד התחבורה, זה חלק מהקול קורא שאנחנו בודקים.
אורי מקלב: אבל עוד כשאני הייתי מקיים כאן דיונים לא היה באיטליה, אין בעולם, לא באירופה ולא בארצות הברית, שום תקינה על מתקן כזה שמדינה לקחה אחריות ואומרת שהמתקן הזה הוא מתקן שעומד בפרמטרים כאלה ואחרים ואנחנו בישראל, שמכון התקנים יצר תקינה, זה מתאים לתקינה הזאת.
אורי מקלב: לא קיים דבר כזה.
אורי מקלב: קיים בארץ, אנחנו עשינו תקינה, אבל אף יצרן לא הגיש ולא ביקש על מוצר שלו אישור ממכון התקנים, מדוע?
אורי מקלב: מצד אחד הוא אומר: אם אין חיוב, אני אייצר, אני אשקיע הרבה במוצר כזה ולא יקנו את זה ממני.
אורי מקלב: אין היתכנות כלכלית ומפתחים מחפשים היתכנות כלכלית.
אורי מקלב: אנחנו יודעים שאם אנחנו ניתן חיוב אז הדבר הזה יהיה באמת כדאי כלכלית, אבל אנחנו לא יכולים לחייב בלי שיש מוצר כזה.
אורי מקלב: בפער הזה, אנחנו עכשיו מנסים לצמצם את הפער ולהגיע.
אורי מקלב: בפגישה שאני הייתי, וזה באמת אולי שינוי גישה של משרד התחבורה, במדיניות של השרה, ראינו את משרד התחבורה כאחד שרוצה להגיע להתקן שעומד בתקנים, שהוא באמת נותן כמעט כיסוי מלא, גם אם זה נמצא לא במקום שאנשים – חלק מהאסונות קרו, אנשים הלכו לעבודה, אנחנו רואים היום חניות של משרדים שנמצאים מרוחקים בקומה למטה, בחניון, שיכול להיות שגם אזעקה קטנה או התראה קטנה לא תגיע לאנשים.
אורי מקלב: אנחנו רוצים להגיע לפתרון שכל המקרים שהיו עד עכשיו בעצם זה ייתן לזה פתרון.
אורי מקלב: אבל הבעיה המרכזית, כיום מה שיצרנים באים אלינו ואומרים, וישבו איתי גם לאחרונה יצרנים ואמרו שלא כדאי להם, שהדרישות של התקן זה תקן שהם לא יכולים לעמוד בו.
אורי מקלב: הדוגמה שאני מביא, ברגע ש-20 או 40 שניות הילד נמצא ברכב, סגרת את המנוע ולא פתחת את הדלת האחורית, או החיישן, לא משנה, לא ניכנס עכשיו לכל הפתרונות הטכנולוגיים איך זה יעבוד, אני רק רוצה לציין שיש שתי אפשרויות, יש אפשרות אחת שזה יהיה על הכיסא של הילד, שזה לכאורה הדבר הכי קל אם היה יכול להיות, מכיוון שזה אומר שאם הילד נוסע יש לך את ההתקן.
יבגני סובה: כמו בייבי סנס כזה.
אורי מקלב: או בתוך הרכב.
יבגני סובה: לא, על הכיסא, כמו הבייבי סנס, שאתה מרים והוא מצפצף.
אורי מקלב: על הכיסא.
אורי מקלב: זה חיישן שהוא מפעיל כשיש לו את המשקל של הילד.
אורי מקלב: יש לזה כבר היום דברים, אבל הדרישה שלנו למשל שזה ייתן את כל המענה, שזה יפעיל את המערכות של הרכב כמו אורות, כמו צופר, כמו חלונות ועוד דברים מסוג כזה ולקבל את האישור של יצרן הרכב.
אורי מקלב: זו היום הדרישה.
אורי מקלב: אין מציאות היום שיצרן הרכב יאשר, כל יצרן רכב שאני מתקין כזה, שיגיד שהוא מאשר את ההתקן הזה.
אורי מקלב: חברה כזאת, רכב כזה.
אורי מקלב: חברות רכבים, אנחנו לא איתן באיזה שהוא ממשק שאני עכשיו רוצה לתת את התקן והוא יאשר לי את זה, שהתקנתי את זה נכון וזה יכול להתחבר.
אורי מקלב: האפשרות השנייה שאותו כיסא או אותו מתקן שיהיה הוא עצמו יפעיל את כל אביזרי הרכב, גם את האורות וגם את החלונות ומספר פרמטרים שאנחנו דורשים.
אורי מקלב: זה התקן מאוד מאוד יקר.
אורי מקלב: עד היום גם משרד התחבורה אמר שהוא יכול להטיל חובה על התקנים עד גבול מסוים.
אורי מקלב: אני לא רוצה להיכנס לכסף, 500 שקל - - -
שלמה קרעי: אבל כמו בתחבורה הציבורית, מה הבעיה שגם ברכב פרטי אם לא תפתח את הדלת האחורית ותסגור אותה לא תוכל לכבות את המנוע?
שלמה קרעי: ההתקן הזה היה יקר בתחבורה הציבורית?
אורי מקלב: זה התקן יקר, אבל התחבורה הציבורית עושה את זה.
אורי מקלב: הסעות ילדים.
יוסף ג'בארין: האם המשרד סבסד את ההתקן אז בתחבורה הציבורית?
אורי מקלב: לא, אבל יכול להיות שאנחנו גם היום מסבסדים, את התקן עצמו המשרד עשה, זה עולה באמת סכומים.
אורי מקלב: להקים תקן, לקיים תקן ולהחליט על תקן זה דבר שעולה עשרות אלפי שקלים והמשרד היה שותף בהתקן הזה וההתקן הזה קיים.
אורי מקלב: לא מבקשים עכשיו מיצרן שיעשה גם תקן.
אורי מקלב: התקן קיים, אתה צריך רק להתאים את עצמך בנושא.
יוסף ג'בארין: לא, אבל הייתה שאלה מדוע לא היה אפשר להשתמש באותו תקן שקיים ברכבי ההסעות ולהרחיב אותו על כל הרכבים?
אורי מקלב: אני מדבר איתך, תקן כזה צריך להיכנס לתוך רכבים, לעשות אביזרים, אורות, שזה מפעיל את הכול, זה תקן מאוד יקר.
אורי מקלב: הסעות פרטיות עומדות בזה.
אורי מקלב: להתקין את זה היום על כל רכב או על רכב שמסיע – תבין, אתה רוצה לקחת את הרכב שיש לך מהעבודה או לא עבודה, או הסבא מסיע את הילד, אתה מחייב שגם כשהסבא מסיע, זה יכול להיות חד פעמי בחודש ואתה רוצה שיהיה לו בתוך הרכב, אתה צריך את ההתקנים האלה שהם יהיו באמת נגישים וזמינים וגם לא יקרים כדי שהציבור יוכל לעמוד בזה.
מיכל שיר סגמן: הבעיה היא שהעלות בישראל יקרה, באירופה זה 350 יורו והמדינות מסבסדות יותר, כל אזרח משלם על זה רק 100 יורו.
אורי מקלב: יש היום מוצר באמזון שגם מייבאים את זה לארץ.
מיכל שיר סגמן: לא, כחובה.
מיכל שיר סגמן: הם הטילו חובה על הרכבים - - -
אורי מקלב: לא, אין חובה כשאין תקן.
אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לעשות בתקנת חובה כשאנחנו לא יודעים להמליץ על מוצר שיש לנו בתקן.
בועז טופורובסקי: רגע, ועד מתי הקול קורא?
יוסף ג'בארין: אז היום הקול הקורא מטרתו בעצם ל - - -
אורי מקלב: אנחנו נשמע שוב פעם את המפתחים ואת היזמים בעניין הזה ולראות איך זה - - -
בועז טופורובסקי: הוא עד ה-19 באוגוסט?
אורי מקלב: לגבי ה-19 באוגוסט, לדעתי בלי שאנחנו נוריד חלק מהדרישות – עשו רביזיה, התקן היה הרבה יותר קשה, לאחר דיונים בוועדות כאן היו שולחנות עגולים ועשו רביזיה בתקן ועדיין הרביזיה שעשו בתקן היא לא ישימה ועובדה שעד היום אנשים גם לא ייצרו אותו.
אורי מקלב: אנחנו גם יודעים שאם אנחנו נייצר חקיקה ונחוקק חוק או תקנות שיחייבו יהיה משתלם לייצר דבר כזה.
אוסאמה סעדי: מה המצב בעולם, אורי?
אוסאמה סעדי: מיכל אמרה שבאיטליה.
אוסאמה סעדי: אין בעולם תקנים כאלה?
אורי מקלב: המקום היחיד שיש התקדמות בנושא הזה - - -
יוסף ג'בארין: שיש חובה גם?
מיכל שיר סגמן: יש חובה.
אורי מקלב: יש חובה, אבל יש גם מי שמייצר את זה.
מיכל שיר סגמן: הם גם הכריחו את כל יצרני הרכב שאין רכב שייסע באיטליה, לא קשור אם יש לך ילדים או אין לך, גם אם זה רכב שכור, חובה עדיין שיהיה את התקן הזה ברכב.
אורי מקלב: יש היום את חברת ניסן וחברת וולוו, הן שתי החברות - - -
יבגני סובה: לא, אבל זה לא מחובר לכיסא.
אורי מקלב: אם תרצו אני יכול להביא לכם עם כיסא ובלי כיסא, יש הרבה סוגי פיתוחים, השאלה מה אנחנו רוצים ליישם.
אורי מקלב: חוץ מחברת וולוו וניסן שהם כיום מייצרים איזה סוג בתוך הרכבים, בתוך המכניקה של הרכב, כבר מוצר שהוא ימנע שכחה, שזה עדיין עוד לא מלא, אבל יש להם כבר פיתוח בעניין הזה, וגם זה נמצא, כפי שנמסר לי על ידי אנשי המשרד, שחלקם ודאי מקשיבים לנו בזום וגם יוכלו להתערב בזה, זה נמצא בבדיקה שלנו.
אורי מקלב: אבל אלה יצרני רכב שהם מייצרים את זה.
אורי מקלב: אין ספק שאנחנו גם רואים, חלק מהסיבות, ודאי אתם גם תגידו את זה, צריך לתת תמרוץ.
אורי מקלב: עוד לפני חקיקה היינו צריכים לתת תמרוץ, כמו שעשינו באביזרי בטיחות אחרים.
אורי מקלב: יש הוזלה בביטוח של הרכב, למי שמתקין אביזרי בטיחות כאלה ואחרים, מה שקיים היום בשוק, לא פחות חשוב ממניעת שכחת ילדים ברכב.
אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שתזכורת תביא לידי כך - - -
יבגני סובה: בדיוק, תזכורת.
יבגני סובה: זה לא אכיפה.
יבגני סובה: זה מה שרציתי להגיד בהקשר למה שאתה אומר.
אורי מקלב: תזכורת תביא את זה, אבל מה מוצע בתזכורת?
אורי מקלב: כדי למנוע שהבטרייה לא תתרוקן אנחנו יודעים לתת את זה, אנחנו לא יודעים לתת את הפתרון כשיש ילד.
יבגני סובה: חבר'ה, סליחה, אני מתפרץ פה לדבריו של סגן השר.
יבגני סובה: שנה וחצי בכנסת כמעט לא החליפו רכבים, לפני חודשיים, כשקמה ממשלה, חלק מאיתנו קיבלו רכבים חדשים.
יבגני סובה: אני שמתי לב שפעם ראשונה שאני באתי עם רכב אחר, לא רוצה להגיד פה שמות, לא לעשות פרסומות, פתאום הוא נותן לי תזכורת שאני לא אשכח את הטלפון הסלולרי שלי.
יבגני סובה: ברכב הקודם לא היה דבר כזה.
יבגני סובה: הוא כותב לי על הצג: אל תשכח את הטלפון הסלולרי שלך.
קריאה: באיזה רכב?
יבגני סובה: אני אגיד אחר כך, לא לשידור.
יבגני סובה: מה אני אומר?
יבגני סובה: עזוב את הכיסא, עזוב את התינוק, תחייב כמדינה יצרני רכב שבתוך האפליקציה של המסך תהיה התזכורת.
יבגני סובה: כי המקרים באים כתוצאה מהסחת דעת.
יבגני סובה: אתה לא מתכוון שבן אדם ששוכח ילד באוטו עושה את זה במכוון בגלל שהוא רוצה להשאיר את הילד, 90% מהמקרים, אני לא יודע, תקנו אותי, 90% זה הסחת דעת.
יבגני סובה: אתה עוצר את האוטו, מכבה את המנוע, הוא נותן לך תזכורת על הצג:
יבגני סובה: אל תשכח את הטלפון הסלולרי, אותו דבר תוסיף: אל תשכח את הילד שלך ברכב.
יבגני סובה: זה יפתור את הבעיה.
אורי מקלב: לנהג שנוסע איתי יש לו אפליקציה, אני יודע איך קוראים לבן שלו: אל תשכח את אהרון הקטן.
אורי מקלב: כל פעם שאני נמצא ברכב.
יבגני סובה: זה במחשב של האוטו.
יוסף ג'בארין: כבוד סגן השר, מה שאני מבין שהיום איטליה זו המדינה היחידה שמחייבת תקינה ברכבים, של כל הרכבים, האם למדתם את המודל הזה?
אורי מקלב: אנחנו עכשיו בלמידה.
יוסף ג'בארין: לומדים את המודל האיטלקי.
אורי מקלב: זה דבר שהוא ממש חדש.
יוסף ג'בארין: חברי הכנסת, שלמה קרעי ואחר כך אוסאמה סעדי.
שלמה קרעי: תודה, אדוני יושב הראש.
שלמה קרעי: אדוני סגן השר, התהליך הזה כנראה ייקח זמן, כמו שאתה אומר, אתם בלמידה, אתם בקול קורא, זה משהו שיכול לקחת יותר זמן וכל חודש שעובר וכל יום שעובר, במיוחד בתקופת הקיץ הזו, זו סכנת נפשות.
שלמה קרעי: בישיבה הקודמת שהייתה כאן הצענו להשתמש במכוני הרישוי של משרד התחבורה כדי לעשות משהו.
שלמה קרעי: דיברו על הסברה, אמרו שמחלקים מדבקות בקניונים ואמרו כל מיני דברים נוספים שעושים.
שלמה קרעי: אני חושב שכל עוד לא הגענו למשהו, למתקן כזה, אביזר בטיחותי כמו שאתה מדבר עליו, שהוא יהיה קבוע בחוק ויהיה חובה להתקין אותו, אפשר שכל הורה שמגיע למכון רישוי להעביר טסט את הרכב שלו, שיגידו לו: קודם כל אנחנו רוצים מדבקה שתהיה מודבקת על השמשה של הרכב לא לשכוח את הילד.
שלמה קרעי: לחלק שם מדבקה כזו.
שלמה קרעי: או להוריד אפליקציה לטלפון הנייד: תראה לנו שיש לך אפליקציה של שכחת ילדים.
שלמה קרעי: הרי חמש הדקות האלה של להוריד את האפליקציה לפעמים זה מה שמונע.
שלמה קרעי: העצלות של לעשות דבר כזה וזה - - -
יוסף ג'בארין: מה האפליקציה עושה?
שלמה קרעי: הוא אומר שיש אפליקציות כאלה.
אורי מקלב: אבל זה אתה צריך להפעיל את הווייז, אתה צריך להפעיל את זה.
שלמה קרעי: לא משנה, בסדר, אבל שיהיה - - -
אורי מקלב: יש הרבה אפליקציות, יש גם חברות שנותנים בשירות של 100 שקל לחודש ועוד - - - שנותנים לך מספר מוצרים אצלם, חלק מהמוצר הוא גם תזכורת, ויש להם התקן כזה שעומד בתקן שלהם, אבל זה לא עומד בתקן שלנו.
שלמה קרעי: אין בעיה, התקן של משרד התחבורה, אתם בעבודה עליו, בינתיים יש לנו - - -
אורי מקלב: לא, אין תקן.
שלמה קרעי: אין תקן, בסדר, אנחנו בתהליך.
יוסף ג'בארין: מה לוח הזמנים?
אורי מקלב: אין יצרן שעומד בתקן.
שלמה קרעי: אין יצרן, זה עדיין בתהליך.
שלמה קרעי: בינתיים למה לא לעשות את המינימום הזה שהוא לא בטוח יעזור, הוא יציל עוד נפש אחת.
שלמה קרעי: בואו נדרוש, מה זה בסך הכול?
שלמה קרעי: חמש דקות של הדבקת מדבקה ולהוריד אפליקציה לטלפון.
אורי מקלב: משרד התחבורה הוא לא משרד הבריאות.
אורי מקלב: צריך לקחת בחשבון שזה לא תאונת דרכים, זה לא מוגדר, משרד התחבורה הוא בחלק הזה שלו, אני חושב שאתה צודק, שצריך הסברה, והיו מיזמים משותפים, היו תקופות שדווקא בבקרים היו שעות ששוכחים את הילדים, הזכירו לפני החדשות ואחרי החדשות, היו תקופות שהיה הרבה יותר ואני חושב שצריך לעשות את זה.
שלמה קרעי: אבל יש לך משאב לא מנוצל, מכון רישוי.
שלמה קרעי: ברגע שמכון רישוי - - -
אורי מקלב: אני לא נכנס איתך לוויכוח, כל התזכורות הן – כמעשה טוב אפשר לעשות הרבה דברים, אתה מדבר על חיוב, מה אנחנו עושים כחיוב, כדי למנוע את זה.
אורי מקלב: אני חושב שגם הורה יכול לעשות הרבה דברים.
אורי מקלב: אני כהורה לילדים - - -
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת קרעי אומר שאם נחכה יותר מדי זמן, אז תגיד לנו מה לוח הזמנים של משרד התחבורה, אולי זה יעזור.
אורי מקלב: נביא הרבה דוגמאות טובות איך אפשר לא לשכוח את הילד.
אורי מקלב: אתה יודע, לא לשכוח ספירת העומר, יש היום טלפון, וזה עובד אצלי וזה עובד אצל בני משפחתי, 49 ימים שאנחנו סופרים ספירת העומר, יש היום גם טלפון בלי אפליקציה, מרים לך טלפון, המחשב מכניס לך, מצלצל לך, מצלצל, מה זה?
אורי מקלב: ספירת העומר, אתה רואה ספירת העומר.
אורי מקלב: אני חושב שזה הציל.
אורי מקלב: יש אפשרות לעשות את זה, אבל זה עדיין לא חיוב.
שלמה קרעי: בסדר, אבל אם אני רוצה להעביר טסט במכון רישוי, אדוני סגן השר, ואומרים לי: אם לא תדביק את המדבקה הזאת על השמשה לא תעבור טסט - - -
אורי מקלב: אבל זה חוק, זה תקנה.
יוסף ג'בארין: מה שמציע - - -
אורי מקלב: זה דבר קל, אבל אני לא חושב שזה ימנע.
אורי מקלב: זה לא ימנע.
יוסף ג'בארין: אדוני סגן השר, אולי תרשום את ההערות, אם אפשר - - -
אורי מקלב: זו עוד מדבקה שיכולה לתת תזכורת, אבל לא תזכורת - - -
שלמה קרעי: - - - משתמשים בהם בהשכרה.
שלמה קרעי: במקום להשתמש בקניונים, להשתמש במשאב קיים, שכל רכב עובר דרכו.
יוסף ג'בארין: אני מציע לשמוע עוד חברי כנסת ואז סגן השר יוכל לרשום את ההערות ולהתייחס אולי לכולן ביחד.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת סעדי.
אוסאמה סעדי: כן, אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד סגן השר, באמת תודה לך על קיום הדיון החשוב הזה.
אוסאמה סעדי: אני פניתי אליך לפני שבועיים כששמענו על שני המקרים שהיו בחברה הערבית בוואדי סלאמה, הילד ממשפחת סואעד והילד מפורידיס, ועכשיו אנחנו שומעים על עוד שלושה מקרים טרגיים באמת, כמו שאמרתם, ואני מסכים עם זה, כל ילד הוא עולם ומלואו ואם אנחנו יכולים להציל ילד אחד זה התפקיד שלנו וזו העבודה שלנו.
אוסאמה סעדי: אני הייתי שותף, כבוד סגן השר, בדיונים בוועדה הזאת בכנסת ה-20 כשהייתה יושבת הראש יפעת שאשא ביטון והעלינו את הנושא הזה ואמרנו שצריך ללמוד את זה ואמרנו שצריך תקנות והתקנים ועכשיו אנחנו שומעים מכבוד סגן השר שאנחנו עדיין בהליך של למידה.
אוסאמה סעדי: כמה ילדים צריכים שנאבד כולנו על מנת שבאמת משרד התחבורה כבר ייקח החלטות אם צריך התקן כזה או אחר?
אורי מקלב: למידה אמרתי על איטליה.
אוסאמה סעדי: לא, אז למה - - -
אורי מקלב: אנחנו לא בלמידה, אנחנו - - -
אוסאמה סעדי: אני מבקש מכבוד היושב ראש שהוועדה תפנה לממ"מ, לא צריך לחכות, שיבדקו מה המצב בעולם, אם יש תקנים חוץ מאיטליה.
אוסאמה סעדי: אם צריך עוד כמה עשרות אלפי שקלים בשביל תקן, מה זה עשרות אלפי שקלים?
אוסאמה סעדי: אנחנו פה בקורונה 200 מיליארד שקל וזה עוד בתחילת הדרך.
אוסאמה סעדי: אז אם המדינה תוציא עוד מאות אלפי שקלים בשביל דבר כזה ולהציל נפש אחת של ילד ערבי, יהודי, לא משנה, זה התפקיד שלנו.
אוסאמה סעדי: אם אנחנו לא נשמור על הילדים שלנו אז אני לא יודע מה אנחנו עושים פה.
יוסף ג'בארין: תודה, חבר הכנסת סעדי.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להגיד לך שגם כבוד סגן השר בעצמו כשניהל את הוועדה למדע וטכנולוגיה זה היה אחד הנושאים שם.
יוסף ג'בארין: אני ואתה היינו בדיונים של הוועדה הזו לשלום הילד.
אורי מקלב: הייתה לי ביקורת מאוד קשה על משרד התחבורה, אני לא אתכחש לכך.
אורי מקלב: אני מאוד מקווה, ויש הצהרה של השרה, שיש מדיניות אחרת.
אורי מקלב: הייתה מדיניות של השר גם עד סכום מסוים, לא לחייב, הוא לא רצה לחייב, הוא אמר שהוא לא יכול לתת חיובים - - - וגם כשדיברו על 500 שקל הוא אמר שזה הרבה, שהוא לא יכול לתת התקן כזה, בוודאי אם מדובר על התקן יותר גדול.
שלמה קרעי: במקום לשלם את אגרת הרישוי לתאגיד השידור הציבורי תעבירו את זה - - -
אורי מקלב: השרה היום הכריזה על זה, יש היום הסתכלות אחרת על כל הנושא הזה.
אורי מקלב: אנחנו הולכים גם לשנות את העמדה של פקידים בנושא.
אורי מקלב: הפקידוּת, חלק מהפקידות, תפוסה באיזה תפיסה שרק אם זה מושלם, זו אחריות שלנו.
אורי מקלב: כשאני ניסיתי להעביר חיישן לרוורס, 12 אסונות היו קורים במגזר הערבי בעיקר בנושא תאונות חצר ברוורס, ביקשנו לחייב חיישן רוורס, זה לא הרבה וזה קיים, אז אמרו לי אין תקינה, זו אחריות שלנו ומה יקרה אם מישהו יסתמך על החיישן ובסוף הוא לא יראה את הילד?
אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לעשות דבר כזה.
אורי מקלב: זאת התפיסה של משרדי ממשלה באופן כללי.
אורי מקלב: אנחנו עד היום לא נמצאים בחיישני רוורסים עם התקן עם חיוב, רק בגלל שברוך ה' היום לרכבים עצמם כבר יש להם את זה, זה כבר בִּילְד אִין בתוך הרכב.
יוסף ג'בארין: זה בִּילְד אִין, ולכן אני מקווה שנגיע למצב שכל היצרנים - - -
אורי מקלב: אבל אנחנו לא יכולים לחכות, אנחנו צריכים - - -
יוסף ג'בארין: אנחנו נצטרך גם לעשות פינג פונג, בינתיים חבר הכנסת טופורובסקי נרשם.
בועז טופורובסקי: אני מקווה שיש כאן נציגים של משרד הבריאות.
יוסף ג'בארין: הם איתנו בזום, לכן רצינו להתקדם, גם משרד הבריאות והרשות לבטיחות בדרכים.
בועז טופורובסקי: אני עכשיו אעלה טענות, אבל זה קצת לא פייר לסגן השר, הוא גם חדש יחסית וגם התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים מנוהלת על ידי משרד הבריאות.
בועז טופורובסקי: היו להם דיונים בנושא הזה ויש כאן סוג של מחדל בתחום הזה, כי ב-2018 כבר היה תקן, היה תקן שהעלו על נושא של בטיחות בדרכים ואז אמרו שאף אחד לא הגיש הצעה.
בועז טופורובסקי: אני אומר לכם, אנחנו מכירים את הטכנולוגיה ואת היזמות הישראלית, אם אנשים היו יודעים הם היו מגישים הצעות, הם לא יודעים.
בועז טופורובסקי: גם הקול הקורא עכשיו, אדוני סגן השר, אני לא מכיר אותו, עכשיו אנחנו מחפשים אותו ואנחנו לא מוצאים אותו.
בועז טופורובסקי: דיברתי עם יזמים לפני הפגישה, כי כל הזמן פונים אלינו, הם אומרים שהם לא מכירים כזה קול קורא.
בועז טופורובסקי: אז אם הם לא מכירים איך הם יכולים להגיש הצעות?
אורי מקלב: קול קורא, הקול קורא התפרסם בכל העיתונים.
אורי מקלב: הוא יצא ב-27 ביולי.
יוסף ג'בארין: האם זה גם באתר של משרד התחבורה?
אורי מקלב: אני מניח שכן.
בועז טופורובסקי: נשמח לעזור לפרסם אותו, בוא נגיד ככה.
בועז טופורובסקי: אבל בסופו של דבר ב-2018 תקן, ב-2019 הייתה ישיבה מיוחדת של התוכנית הלאומית לבטיחות ילדים ויש סיכום, 'מפגש הוועדה לבחירת טכנולוגיה למניעת שכחת ילדים ברכב', זה היה במאי 2019.
בועז טופורובסקי: הייתה ישיבה אחת, לא היה מאז כלום.
בועז טופורובסקי: סליחה על הבוטות, היה קיץ של 2019 שבו ילדים נשכחו ברכב ומתו ועכשיו אנחנו בשיאו של קיץ 2020 וילדים כל שבוע נשכחים ומתים ברכב.
בועז טופורובסקי: אני חושב שעם עבודה נכונה ועם תשומת לב היה אפשר לפתור את זה.
בועז טופורובסקי: אין שום סיבה שזה לא ייפתר, אין שום סיבה שלא תימצא טכנולוגיה.
בועז טופורובסקי: אנחנו לא אמורים לדעת מה הטכנולוגיות, אנחנו אמורים לדרוש שזה יהיה כבר עכשיו והדבר הזה חייב להיעשות, אני חייב לקבל תשובות, גם ממכון התקנים למה הדבר הזה לא מתקדם, גם מהתוכנית הלאומית לבטיחות ילדים, גם ממשרד הבריאות.
בועז טופורובסקי: משרד התחבורה כאן והוא אומר ומנסים והכול, אבל אין סיבה, לא יכול להיות שהבירוקרטיה תעצור את זה.
בועז טופורובסקי: ואנחנו גם חייבים שתהיה הסברה, שתהיה הסברה בכל הרשתות, בטלוויזיה, ברדיו, בשביל להציל חיים של ילדים.
יוסף ג'בארין: תודה, חבר הכנסת טופורובסקי.
יוסף ג'בארין: סגן השר, אני מבין נכון שזו לא הפעם הראשונה שיוצא קול קורא או שזו פעם ראשונה?
אורי מקלב: זו לא פעם ראשונה.
יוסף ג'בארין: אבל אתה אומר שנלמדו הלקחים מהפעמים הקודמות?
אורי מקלב: אנחנו רוצים היום, היום זה משרד חדש, זו מדיניות חדשה, אנחנו רוצים באמת לבוא - - -
יוסף ג'בארין: אבל נעשו שינויים?
יוסף ג'בארין: זה לא אותו - - -
אורי מקלב: אני עכשיו בכובע שלי, עצם זה שמאז שאנחנו ישבנו בפעם הראשונה ועדיין אף מוצר, אף יצרן, אף מפתח, לא הגיש ולא התאים את עצמו, ואני ליוויתי מפתחים, אני עמדתי גם מול מכון התקנים, עצם הדרישות של היום בתקן של היום אין יצרן שיהיה מוכן לעשות את זה.
יוסף ג'בארין: עם הקול הקורא החדש, ניגשו כבר?
אורי מקלב: ודאי שניגשו, יש הרבה התעניינות.
אורי מקלב: גם אמרה לי האחראית בתוך משרד התחבורה, עינב, היא אומרת לי שיש הרבה התעניינות, הרבה אנשים, כבר ישבו עם אנשים, ישנה פעילות.
יוסף ג'בארין: ויש עוד שבועיים לקול הזה?
בועז טופורובסקי: גם לזכותו ייאמר שהוא אומר שיש בעיה עם הקול קורא.
בועז טופורובסקי: ברגע שדורשים אישור יצרן רכב זו בעיה.
אורי מקלב: ודאי, אף אחד לא יגיש את זה.
אורי מקלב: והתקן שהוא מנותק מהרכב, מהמערכות של הרכב, התקן לבד שיעשה את כל המערכות וידליק אורות זה יקר מאוד.
אורי מקלב: יישומית טכנולוגית זה כן, אבל לא יישומי - - -
יוסף ג'בארין: אבל הבעיה שאתה מצביע עליה היא בקולות הקוראים הקודמים ועכשיו הוסקו המסקנות ו - - -
אורי מקלב: הבאנו את הדברים עוד פעם, שאנשים יבואו ואנחנו נראה איך לגשר בין הפער של היצרנים המפתחים לבין הדרישות ש - - -
יוסף ג'בארין: ואתה אומר שיש כבר הצעות?
אורי מקלב: משרד התחבורה לא מייצר התקנים.
אורי מקלב: משרד התחבורה יכול לעשות דבר אחד, השר דרבן, תיווך, גם שילם בעצמו תקן שיעשו והוא יכול לעשות תקינה או תקנות שיחייבו, זה מה שהוא יכול לעשות, אבל הוא לא יעשה תקנות ואנחנו לא נסכים לזה, אתם גם לא תסכימו לזה, אם לא יהיה מוצר.
בועז טופורובסקי: אבל אנחנו נעשה את הישיבה הזאת עוד שנה עוד פעם ונגיד: אבל אמרנו שלא יהיה יצרן.
אורי מקלב: אבל אדרבא, אני בא לכאן לשמוע מה ההצעות באמת.