GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלין אלול: אנחנו מפעילים התקשרויות כרגע עם 29 רשויות מקומיות, ביניהן, כיוון שאתה פתחת את הדיון לגבי ההתמקדות באוכלוסיות שהן באמת נחשבות אוכלוסיות יותר מוחלשות, ממגזרים יותר מוחלשים, אז אנחנו כמובן מפעילים את הניידות האלה גם בנצרת, באום אל פאחם, באכסאל, בכפר קרע, בבועיינה, בדיר אל אסד, בכפר כנא, במעלה עירון וכו'.
אלין אלול: יש לנו פריסה של 29 ניידות שאנחנו בעצם מתקצבים אותם על מנת שהם פשוט יעשו פעילות של איתור, מה שאנחנו קוראים ייצוג, להגיע למקומות שבני הנוער האלה כבר נמצאים ולנסות ולראות איך אנחנו רותמים אותם לתוך פעילות שמאפשרת להם לחזור למעגלי חיים נורמטיביים.
אלין אלול: לצד המענה הזה של ניידות איתור שזה ממש פעילות אקטיבית, יוזמה שבה אנחנו מפעילים גם ברשויות ערביות, גם ברשויות חרדיות, באלעד וכו', אנחנו כמובן היינו שמחים לתת פריסה הרבה יותר רחבה מ-29 רשויות, אבל זה עוד פעם נוגע במקומות שקשורים לתקציב.
אלין אלול: לסבר את האוזן, אנחנו בעצם מדברים על לילה שבו ניידת איתור מגיעה לפריסה בשטח ומאתרת בני נוער שבאמת נמצאים בסיכון.
אלין אלול: כל אחד כזה ללילה בשנה זה סכום של 90,000 שקל, שלושה לילות זה 270,000 שקל ובהתאם לכך אנחנו בעצם מתקצבים את הפעילות הזו.
אלין אלול: חשוב לי להגיד וזה גם מתקשר לדברים שאמרת, אדוני היושב-ראש, לשאלת המצ'ינג, כי בסוף יש לנו רשויות שאנחנו מתקצבים אותן על ניידות, אבל הן ממקום של רשויות שהן באמת מתקשות כלכלית-תקציבית בסוגיית המצ'ינג, בוחרות שלא לקחת את השירות הזה.
אלין אלול: אנחנו מתקצבים 75%, הרשות אמורה לתקצב 25%.
אלין אלול: מאחר ומדובר בשירותים בקהילה, שירותי רווחה בקהילה הם שירותים שמחויבים במצ'ינג.
אלין אלול: כמו שאתם יודעים המצ'ינג הוא לא דיפרנציאלי, הוא חוצה את כל הרשויות ולכן מטבע הדברים יהיו רשויות שיתקשו גם להשתתף ב-25% האלה סביב הפעילות של ניידות איתור, ניידות רחוב מה שאנחנו קוראים, שאנחנו מוציאים אותם לשטח.
יוסף ג'בארין: ואני מבין שזה באמת קרה, זאת אומרת יש רשויות ערביות, חרדיות שלא הצליחו בעצם לקבל את השירות הזה בגלל היעדר תקציבים.
אלין אלול: לצערנו גם רשויות חרדיות, גם רשויות מהמגזר הערבי לא מצליחות לקבל את ההקצאה שאנחנו מעבירים להם על מנת להשלים את המצ'ינג הנדרש.
יוסף ג'בארין: זה נשמע כמו מעגל קסמים כזה שמשקף את המצב הסוציואקונומי של היישובים ולכן יש ייצוג מוגבר של נוער בסיכון, אבל דווקא שם בגלל שהרשויות חלשות, לא מצליחות לקבל את השירות החשוב מאוד להם כדי לטפל בנוער בסיכון.
עאידה תומא סלימאן: זה המלכוד.
אלין אלול: כן, אני חושבת שאמרתי את הדברים בצורה ברורה.
אלין אלול: יש כאן באמת איזשהו מעגל קסמים שפוגש רשויות מקומיות בכל השירותים שקשורים לקהילה, שהן מחויבות במצ'ינג.
אלין אלול: אני כן אגיד להשלמת התמונה, שמעבר לניידות האיתור האלה שאנחנו מפעילים, אנחנו כמובן גם מפעילים שירותים משלימים, גם ייעודים לאוכלוסייה הערבית, גם ייעודיים לאוכלוסייה החרדית, לצורך העניין כל התוכנית של נוח"ם בקהילה, נוח"ם זה ראשי תיבות של נוער חרדי מנותק.
אלין אלול: זו תוכנית שמתוקצבת ב-20 מיליון שקלים.
אלין אלול: אנחנו מתקצבים נוח"ם חוץ-ביתי ב-30 מיליון שקלים.
אלין אלול: אנחנו מתקצבים מסגרות ייעודיות של מקלטים, של דירות מעבר.
אלין אלול: אנחנו מפעילים תוכניות משלימות בקהילה שאם הן לא מופעלות באמצעות הרשות, אז הן מופעלות ישירות מהמטה, מהמשרד באמצעות התקשרויות, באמצעות מכרזים.
אלין אלול: למשל, אנחנו מפעילים מקלט לנערות מהמגזר הערבי שנמצאות בסכנת חיים, זה מקלט חירום, אנחנו מפעילים הוסטלים לצעירות מהחברה הערבית ודירות מעבר.
עאידה תומא סלימאן: הוסטל אחד ומעון נעול אחד ומקלט אחד.
אלין אלול: יש לנו מקלט, יש לנו הוסטל, יש לנו דירת מעבר.
אלין אלול: יש לנו פנימיות.
אלין אלול: יש לנו הוסטלים שהם ייעודים למגזר הערבי, אל עמאן.
אלין אלול: אני מדברת על נוער אבל לא רק נוער, גם על צעירים.
אלין אלול: יש לנו כמה הוסטלים לבנות בנפרד ובנים בנפרד במגזר הערבי.
אלין אלול: גם מעון נעול אחד לבנות מהמגזר הערבי.
עאידה תומא סלימאן: יש הוסטל אחד לבנות, נפרד, והשאר זה פנימיות משותפות.
אלין אלול: סליחה, ברשותך אני אגיד שיש לנו הוסטלים של חסות הנוער שהם אך ורק למגזר הערבי, לבנות לחוד ולבנים לחוד.
יוסף ג'בארין: אנחנו במרכז המחקר פשוט בגלל עומסים, עוד לא הספקנו להכין אולי מסמך מעודכן.
יוסף ג'בארין: אנחנו נרצה פשוט לקבל את הנתונים באופן יותר מסודר ככל שהם מתייחסים גם לאוכלוסייה הערבית וגם לאוכלוסייה החרדית.
אלין אלול: בהחלט, אנחנו נשמח להעביר.
יוסף ג'בארין: מבחינת המענים הקיימים, הפריסה שלהם לרבות כמובן את הניידת שהתייחסת אליה.
יוסף ג'בארין: נשמח כמובן שזה יהיה עם פירוט לגבי היישובים ואולי גם מספר הנערים והנערות שזוכים לאותו טיפול.
יוסף ג'בארין: זה מאוד יעזור לנו לקבל את התמונה הרחבה יותר, שוב, ככל שזה מתקשר לשתי האוכלוסיות שאנחנו דנים בהם.
יוסף ג'בארין: נשמח אם תעשי את זה בהקדם.
יוסף ג'בארין: זה יכול לקדם אותנו גם לקראת דיונים בנושא.
אלין אלול: אני אעשה את זה ברצון.
אלין אלול: אנחנו נעביר לכם מיפוי של המסגרות הייעודיות לשתי האוכלוסיות האלה.
אלין אלול: אנחנו נשלח בהקדם.
יוסף ג'בארין: לרבות כמובן פריסה ומספר הנערים והנערות שזוכים לאותם מענים.
יוסף ג'בארין: יש לי שאלה ותיכף גם חבריי ירצו לשאול.
יוסף ג'בארין: אנחנו יותר מתמקדים היום, כי היה לנו דיונים שהשתתפת בהם גם בעבר לעניין האיתור.
יוסף ג'בארין: דוח מבקר המדינה וגם החומר שקראתי מדבר על אותו פער, על הפער בין מה שקורה במערכת החינוך, לענייננו נגיד החל מגיל 3 ואז יש תלמידים, ילדים שאולי כבר נשרו או שהם על קצה נשירה, לא מופיעים באופן סדיר בבתי הספר וכדומה, לבין המענים שאחר כך ניתנים במסגרת משרד העבודה והרווחה.
יוסף ג'בארין: לי לא ברור האם יש כאן מספיק תיאום בין שתי המערכות.
יוסף ג'בארין: האם יש מנגנון של העברת נתונים ממשרד החינוך אליכם, ממשרד העבודה והרווחה?
יוסף ג'בארין: הרושם מקריאת החומר הוא שיש כאן חוליה אולי חסרה בתיאום הזה, בין הנתונים שיש במערכת החינוך לבין הנתונים שאתם מקבלים, ויש פער בין הנתונים על אותו נוער נושר או בסכנת נשירה, שאינו מתייצב ללימודים, לבין הנתונים שיש לכם על נערים ונערות בסיכון.
אלין אלול: אתה מבקש את ההתייחסות שלי?
יוסף ג'בארין: כן, הרי זו סוגיה מרכזית.
יוסף ג'בארין: יש תיאום בהעברת הנתונים הללו?
יוסף ג'בארין: איך אתם מקבלים את זה?
יצחק פינדרוס: בחינוך החרדי הבעיה היא שגם משרד החינוך לא יודע.
עאידה תומא סלימאן: ובחינוך הערבי יודעים?
יוסף ג'בארין: השאלה היא כמובן על שתי המערכות, החינוך החרדי והחינוך הערבי.
עאידה תומא סלימאן: לא, אין על אלה שנושרים.
יוסף ג'בארין: יש לנו נציגה ממשרד החינוך אבל לפחות מהפרספקטיבה שלך לפני שנשמע ממשרד החינוך, איך זה קורה?
יוסף ג'בארין: אתם מקבלים כל שנה את הנתונים הללו?
יוסף ג'בארין: שנבין יותר איך זה עובד.
אלין אלול: אני יכולה באמת להתייחס לזה עוד פעם רק מנקודת המבט של נוער קצה, משום שבאמת רוב הפעילות הזו היא לא פעילות שמתבצעת מול תקון, כי מטבע הדברים הנערים והנערות האלה הם כבר נערים שלא קיימים במערכת החינוך, הם לא מגיעים למסגרות, זאת אומרת עיקר הפעילות שלהם היא יותר בתוכניות שכבר פוגשות אותם בתוך הסיכון המוגבר, לכן ההתייחסות שלי תהיה חלקית.
אלין אלול: אם יש נציג בדיון של מינהל שח"א של המשרד, אז נראה לי שזה יהיה יותר נכון לתת את הראיה שלו, אבל אני אתייחס מנקודת המבט של התקון, כאשר באמת מצד אחד יש את המדיניות של משרד החינוך שמדברת, בגדול, אני כמובן לא רוצה לדבר בשם משרד החינוך, על הנושא של אי הנשרה, של אפס הנשרה.
אלין אלול: מצד שני אנחנו פוגשים את בני הנוער האלה שאולי רשומים על הנייר אבל בפועל לא מגיעים, לא נמצאים, בוודאי לא באופן משמעותי בין כתלי בית הספר.
אלין אלול: נכון להיום אני יודעת שהמשרד והמנכ"ל, וזה משהו שהוא באמת ברמה של מנכ"לים.
אלין אלול: צריך לראות איך מקדמים את ממשקי העבודה שבין משרד החינוך לבין משרד הרווחה כשאנחנו מדברים על פלח אוכלוסייה של בני נוער שנמצאים גם במשרד החינוך וגם במשרד הרווחה.
אלין אלול: אני חושבת שיש עוד דרך לעשות כדי שבאמת הנתונים יהיו מסונכרנים ושבאופן הזה אנחנו נוכל לכסות את כל הפוטנציאל של בני הנוער שבעצם נופלים בין הכיסאות.
אלין אלול: אני חושבת שיש כאן באמת עבודה של משרד הרווחה מול משרד החינוך כדי לאפשר את הממשק הזה ואת המידע המשותף הזה ואת היכולת להיות מסונכרנים סביב בני הנוער האלה.
יוסף ג'בארין: טוב, האמת היא שמצער לשמוע שעדיין לא התגבש כאן מנגנון שנוכל להיות באמת בטוחים ושקטים שמגיעים לכל התלמידים הללו והנוער הזה.
יוסף ג'בארין: אנחנו תיכף נשמע גם את משרד החינוך, איך נוכל להתקדם כאן, אבל בואו נשמע גם את חברי הכנסת.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת תומא סלימאן.
עאידה תומא סלימאן: תודה כבוד היושב-ראש, אני חושבת שזה דיון מאוד מאוד חשוב במיוחד בימים האלה כאשר גם הנוער הזה סובל בתוך הבתים בעניין הקורונה.
עאידה תומא סלימאן: באופן כללי, לצערי הרב תת איתור שמתאפיין בעניין נוער במצוקה או נוער בסיכון כבר מראה את אותותיו בהתנהגויות ובהתדרדרות של הנוער הזה לכל מיני מקומות שכולנו היינו רוצים לחסוך מהם.
עאידה תומא סלימאן: יש כמה דברים שהייתי רוצה שמשרד העבודה והרווחה ייתן עליהם תשובות.
עאידה תומא סלימאן: במסמך שליוויתם לדיון הזה, שהוכן ב-2016, היה ברור שהתקצוב של טיפול בנערה ערביה במצוקה הגיע ל-45,000 שקל כאשר התקצוב לנערה באוכלוסייה היהודית, 77,000 שקל.
עאידה תומא סלימאן: האם נסגר הפער הזה מ-2016 עד היום ומה המצב הקיים היום?
עאידה תומא סלימאן: הדבר השני, תת תקינה באוכלוסייה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: היה משהו כמו 16 תקנים מחולקים לרבעי וחלקי משרות באוכלוסייה הערבית, שמטרתם העיקרית זה איתור נערות.
עאידה תומא סלימאן: כאשר מדברים על ניידות לאיתור נוער, כולנו יודעים שזה לא מדבר על הנערות.
עאידה תומא סלימאן: הנערות שלנו לא משוטטות בלילה בחוץ אבל זה לא אומר שהן לא נמצאות במצוקה גם בתוך הבתים.
עאידה תומא סלימאן: מה המענה שנדרש כדי לאתר באמת נערות ערביות במצוקה?
עאידה תומא סלימאן: הדבר השלישי שהייתי רוצה לשמוע, ובאמת אני מבינה שבסופו של דבר הטיפול הוא טיפול ממש לאלה שנמצאים בקצה הרצף.
עאידה תומא סלימאן: לא מתחילים איתם בזמן יותר מוקדם.
עאידה תומא סלימאן: יש לי שאלה ספציפית לגבי מרכז אורות בחיפה, אל אנואר, שאמור לשרת את הנערות בשכנות אלחליסה וזו דוגמא טובה למה תת איתור עושה.
עאידה תומא סלימאן: סוגרים מסגרות כי כאילו אין נערות לאלכס אותן, אבל הבעיה העיקרית שאין איתור בעצם כדי שיגיעו, אז זה מעגל כזה סגור.
עאידה תומא סלימאן: לא מאתרים אז אין מי שמקבל את השירות ואז סוגרים את השירות.
עאידה תומא סלימאן: מרכז אל אנואר, עכשיו רוצים לסגור אותו.
עאידה תומא סלימאן: מעבירים את הנערות למסגרות מסביב שנועדו לאוכלוסייה היהודית באופן כללי.
עאידה תומא סלימאן: המשפחות מתנגדות לזה.
עאידה תומא סלימאן: במקום לתגבר את המרכז ולאתר את הנערות שאנחנו יודעים שקיימות, אנחנו מזניחים את זה.
עאידה תומא סלימאן: מה התשובה של משרד הרווחה ולמה רוצים לסגור את מרכז אל אנואר?
עאידה תומא סלימאן: אני מבקשת כמובן לא לסגור אותו.
עאידה תומא סלימאן: להיפך, לתגבר אותו, לאתר את הנערות ולהתחיל את העבודה כמו שצריך.
יוסף ג'בארין: יש שלוש סוגיות, גם סוגיית הפער בסל הטיפול בין נערה יהודייה במצוקה לערבייה, גם סוגיית תת התקינה.
יוסף ג'בארין: בזה נדון גם בהמשך אבל חשוב לנו לשמוע לגבי מרכז אורות, אל אנואר, כי הדוגמא הזו באמת סותרת בכלל את כל הרציונל של קיום הישיבה הזו.
יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על תת איתור.
יוסף ג'בארין: אין ספק שתת האיתור צריך להוביל למאמץ מוגבר יותר של איתור ולא לסגירת מסגרות, לכאורה כי אין מספיק נערות.
אלין אלול: אני חושבת שזאת שאלה שצריך להפנות אותה, אם בתוך הדיון הזה יש נציג של מינהל שח"א, כי המסגרת הזו היא לא מסגרת שמופעלת על ידי התקון.
אלין אלול: אני לא מצויה בפרטים.
אלין אלול: אם יש נציג בדיון שהוא ממינהל שח"א אז כדאי שהוא יתייחס לזה.
יוסף ג'בארין: אבל זה מסגרת של משרד הרווחה, נכון?
אלין אלול: כן, כן, אמרתי.
אלין אלול: זאת לא מסגרת של מינהל תקון שאני אחראית עליו, לכן אני לא מצויה בפרטים של המסגרת הזו.
אלין אלול: אני חושבת שבדיון הזה הוזמנו גם נציגים של משרד הרווחה ממינהל שח"א וזה בעצם שאלה שכדאי להפנות אליהם.
אלין אלול: זה מינהל בראשותה של הסמנכ"לית איריס פלורנטין.
עאידה תומא סלימאן: אם איריס נמצאת אז שתענה.
יוסף ג'בארין: איריס לא נמצאת איתנו.
אלין אלול: נמצאת נציגה שלה בשם נעמי, אז אולי כדאי באמת שהיא תתייחס למסגרת.
יוסף ג'בארין: נעמי, את איתנו?
<< אורח >> נעמי אבוטבול: כן.
יוסף ג'בארין: מפקחת ארצית.
יוסף ג'בארין: תוכלי להתייחס?
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אני מתנצלת בשם המנהלת שלי, גב' רוטפוגל שלא הצליחה להגיע לכאן.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אני אשלים את הדברים של אלין.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: בקשר למרכז אורות, אני לא מכירה את המסגרת.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אני אחראית על דברים מסוימים.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אני יכולה לברר אם תיתנו יותר פרטים לגבי איזה מסגרת זאת.
יוסף ג'בארין: שוב, לא רק כי מדובר במקרה הספציפי, כי הוא מדגים את הסוגיה שאנחנו דנים בה.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת תומא סלימאן, כמה פרטים על המסגרת כדי שנעמי תוכל להתייחס.
עאידה תומא סלימאן: זאת מסגרת בחיפה לנערות ערביות במצוקה, שאמורה לשרת בעיקר את שכונת אלחליסה.
עאידה תומא סלימאן: זה מרכז יום שבו הן גם לומדות.
עאידה תומא סלימאן: אתם הוצאתם צו סגירה בגלל שכאילו אין מספיק נערות שנמצאות במסגרת.
עאידה תומא סלימאן: עכשיו משרד החינוך נכנס, הוציא את כל הציוד שהיה שם, של מחשבים וכו', והעירייה גם כן.
עאידה תומא סלימאן: אתם בטענה שמשרד הרווחה רוצה לפזר את הנערות למרכזים דומים שקיימים בשכונות אחרות, כאשר אתם יודעים ששם עובדות סוציאליות וגם הרכזים וגם כולם לא מדברים את השפה הערבית.
עאידה תומא סלימאן: המרכזים האלה בנויים בעיקר לנערות יהודיות ולקבוצות אחרות בתוך האוכלוסייה ולא יכולים לתת את המענה.
עאידה תומא סלימאן: המשפחות מתנגדות למעבר הזה.
עאידה תומא סלימאן: בעצם אתם מונעים את השירות החיוני הזה מהנערות שנשארו.
עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לעסוק באיתור כדי שהמסגרות האלה לא יתרוקנו כאילו מעצמם בגלל תת איתור ואז להוציא הוראות לסגור.
יוסף ג'בארין: ואז אנחנו חוזרים אחורה במקום להתקדם.
עאידה תומא סלימאן: אני לצערי חייבת לצאת לוועדת הכספים אבל אני אשמח לקבל תשובה גם ללשכה שלי מטעם המשרד בפניה הזו.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אוקיי, את הסוגיה הזאת אני אברר.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אני לא בטוחה ולא יודעת אם זה שייך לאגף שח"א שלנו.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אני אברר באמת למי שייכת המסגרת ומה זאת באמת המסגרת הזו וסוג המסגרות האלה.
יוסף ג'בארין: נשמח כאמור להתייחסות
יוסף ג'בארין: כם בכתב לגבי המסגרת הזו.
יוסף ג'בארין: יש לך התייחסות גם לדיון הכללי?
<< אורח >> נעמי אבוטבול: בסדר גמור, אני אדאג להתייחסות בכתב.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: לגבי הדיון הכללי והשלמה של הדברים של אלין, כמו שאלין אמרה, אגף תקון מטפלים בקצה רצף ואנחנו בעצם מדברים על רצף הסיכון, על נוער שעדיין נמצא בתוך מסגרות החינוך.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: לנו בעצם יש מסגרות כמו מועדוניות לנוער, כשבעצם יש באזור ה-70 מועדוניות בארץ לנוער בסיכון.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: יש הרבה מועדוניות, הרוב לגיל יסודי.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: יש 70 לנוער בסיכון כשלמעלה ממחצית מהם, אני חייבת להגיד, במגזר הערבי וכ-10 במגזר החרדי.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: יש מרכזי הורים-ילדים, שהם מטפלים בקשר בין הורים למתבגרים.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אני מדגישה שמדובר כאן על נוער שנמצא במסגרות, לא נוער בקצה אלא נוער על רצף הסיכון, ותיכף אני אתייחס גם לסוגיית האיתור בנושא הזה.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: יש לנו מרכזי הורים לילדים, כ-68 בארץ, מתוכם יש 13 במגזר הערבי, זה 19% ו-11 במגזר החרדי, זה 16%.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: יש לנו מרכזי נוער "יש מצב" שחמישה מהם זה מגזר ערבי בצפון וחמישה במגזר היהודי, אחד מהם לדעתי חרדי.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: יש עוד מרכזי נוער נוספים שאנחנו עם איזה שהם שיתופי פעולה איתם, שהם שייכים יותר למשרד החינוך ומשרד השיכון.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: תיכף אני אדבר על שיתופי הפעולה שאנחנו מטפלים בנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אם תוכלי להתמקד בסוגיית תת האיתור, כי אני מבין שמי שנמצא שם זה נוער שכבר המערכת הגיעה אליו, אבחנה אותו וכדומה.
יוסף ג'בארין: נתמקד אולי יותר בסוגיה.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: הפניות לגבי איתור, אנחנו בעצם מקבלים מכל מיני גורמים בקהילה שחלק עיקרי מהם זה באמת גם מסגרות חינוך פורמליות או מסגרות גם בלתי פורמליות.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: ברור שהקורונה החמירה את המצב בכל האוכלוסייה ואולי יותר במגזרים האלה.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: בעצם הנושא של האיתור, וזה אחד הדברים שלנו בהידוק שיתופי הפעולה עם דווקא מינהל חברה ונוער שלצערי הוא לא נמצא כאן על השולחן.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: בעצם מינהל חברה ונוער של משרד החינוך שלמעשה עובר משרד עכשיו, הוא אחראי על כל הנוער הבלתי פורמלי, אותו נוער שבשלבי הדרדרות ומצוי בחוץ ועוד לא ברמה של קצה וסיכון של בעצם קצה רצף, אלא עדיין רואים אותו מדריכי נוער מקומיים, תנועות נוער עוד בשלב של לפני שהוא נעלם לנו מנגד העיניים.
יוסף ג'בארין: אם זה במסגרת פורמלית אז זה יועץ חינוכי וזה פסיכולוג או קב"ס.
יוסף ג'בארין: מי הפונקציה המקצועית בתוך החינוך הבלתי פורמלי?
יוסף ג'בארין: מישהו אחראי על זה?
<< אורח >> נעמי אבוטבול: בחינוך הבלתי פורמלי יש מנהלי יחידות נוער.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: לאחרונה התחלנו בעצם לעשות שיתופי פעולה עם הגורמים הטיפוליים.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: יש כמובן גם את קידום נוער שזה אולי קצת יותר בקצה, ששם יש להם כן אנשי מקצוע, ששם גם יש חיבורים לבלתי פורמלי, אבל ברמה של בין חינוך לרווחה, אנחנו שם היום מנסים לבנות באמת בדיוק את החיבורים האלה.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: התחלנו להיכנס להכשרות שלהם בנושא של איתור דרך חובת דיווח, מיניות בריאה, בעצם שתהיה כתובת של רווחה בתוך אותן יחידות שידעו לאן לפנות.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: החיבורים האלה עוד חסרים והם די בתחילת הדרך.
יוסף ג'בארין: האם בחינוך הבלתי פורמלי מעבירים למשרד החינוך ומשרד החינוך אמור להעביר אליכם או שזה ישירות מועבר אליכם?
יוסף ג'בארין: יש מנגנון מוסדר?
<< אורח >> נעמי אבוטבול: יש לנו בעצם תוכניות משותפות וגם אמור להיות בעצם איזשהו מתווה של עבודה משותפת.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: זה לא רק להעביר.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: בעצם אנחנו צריכים לתת להם איזה שהם כלים או כתובת.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: ברגע שמגיע נער שבאמת יש לגביו שאלות, הוא עם סיכון כזה או אחר של עוד רגע נאבד אותו, שהם ידעו לאן לפנות ולמי להפנות.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: החיבורים האלה צריכים להיות הרבה יותר הדוקים מהבחינה הזאת כי לפעמים זה לא מענה של רווחה אלא איזושהי כתובת ואפילו בתוך החינוך הבלתי פורמלי אפשר לתת את המענה.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: צריך להיות פה איזשהו רצף נכון שאנחנו בתחילה של הבניה שלו, אבל עכשיו באמת המעבר של המינהל למקום אחר וככה החיבורים האלה צריכים להיבנות מחדש.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: לחינוך הבלתי פורמלי יש נגיעה והם אלה שרואים ונוגעים בנוער שנמצא בכל מיני מקומות במרחב הבלתי פורמלי.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אם לא יהיה שם את הפונקציה הזאת, יהיה קשה מאוד באמת להתחבר.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: כולנו יודעים שמדברים על נוער, שזה לא פשוט להגיע לנוער.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: חשוב ללכת לאיפה שהוא נמצא, לאנשים שהוא מחובר אליהם, סומך איכשהו עדיין עליהם.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: זה לדעתי הנקודה המאוד מרכזית, החיבורים האלה בעצם להגברת האיתור.
יוסף ג'בארין: ההחלטה היא סופית, שמינהל חברה ונוער עובר?
יוסף ג'בארין: זה המשרד להשכלה גבוהה, נכון?
יוסף ג'בארין: אני מבין את הביקורת הקשה כי זה מפזר עוד יותר את הטיפול.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: לגמרי.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: אני שנתיים עובדת מולם כדי להדגיש בדיוק את הנושא הזה של החשיבות של העבודה עם הנוער על רצף הסיכון.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: בואו נודה באמת, רוב בני הנוער שלנו הם איפשהו על רצף הסיכון או חשופים לסיכונים כאלה ואחרים ואם לא נחבור ביחד ונעשה דברים משותפים, לא רק אנשי טיפול אלא גם מי שרואה אותם הלכה למעשה בשטח, לא נצליח להגיע.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: שנתיים אנחנו עובדים על זה, הם מאוד בעניין אבל עכשיו במעבר למשרד החדש אני לא בטוחה שיהיה שם מענה לזה.
יוסף ג'בארין: אם יש היגיון במעבר הזה, המעבר הזה היה צריך להיות, אם בכלל, דווקא למשרד העבודה והרווחה.
יוסף ג'בארין: אני לא יודע איזה מענים טיפוליים יש במשרד החדש.
<< אורח >> נעמי אבוטבול: התחושה שלי שזה ילך למקום של המצוינות ואנחנו נהיה בפער יותר גדול.
יוסף ג'בארין: טוב, תודה.
רועי חומרי: אדוני היושב-ראש, אנחנו אמורים לדבר על איתור בחברה החרדית והערבית ולצערי הדיון נודד.
יוסף ג'בארין: מי איתנו?
רועי חומרי: קוראים לי רועי חומרי, אני מנהל תחום עבודת רחוב בעמותת עלם.
יוסף ג'בארין: אנחנו תיכף נשמע אותך באופן מסודר.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת מלכיאלי שומע, הוא לא חש בנוח והוא חייב לדבר אז בואו נשמע אותו.
מיכאל מלכיאלי: גם כי קוראים לי בחוקה וגם קודם כל להגיד לך תודה אדוני היושב-ראש על קיום הדיון.
מיכאל מלכיאלי: אני באמת מבקש ממך לא להרפות בעניין הזה, לקיים עוד דיון ועוד דיון.
מיכאל מלכיאלי: נאמר כאן כל כך הרבה מידע, דברים שכל אחד מהם, צריך לקיים עליו דיון בפני עצמו.
מיכאל מלכיאלי: אני קודם כל רוצה לפתוח בדברים החיוביים ואחרי זה קצת בביקורת.
מיכאל מלכיאלי: אלין אלול שנמצאת איתנו עושה עבודת קודש, באמת לוקחת את התפקיד הזה כמו בייבי אישי שלה.
מיכאל מלכיאלי: אני מכיר את הפעילות שלה ובאמת היא הצילה הרבה רשויות מקומיות.
מיכאל מלכיאלי: צריך להזכיר גם את פרויקט נוח"ם של סגן השר משולם נהרי עם ראש המטה שלו, קותי אלמשי שבאמת פועלים בתוך המסגרות החרדיות, בונים בית לאנשים שאין להם בית.
מיכאל מלכיאלי: עכשיו אני רוצה לומר ברשותך אדוני היושב-ראש, שתי נקודות.
מיכאל מלכיאלי: אחד, אם יום אחד תקרא לי, תגיד לי, מלכיאלי, תשמע, אתה עושה עלי רושם של בחור נחמד, תיגש לאום אל פאחם, תיגש לבית חנינא, אני לא יודע איפה, המגזר הערבי, תפוס נערים ערבים ותנסה לעזור להם, ואני עם כל הרצון הטוב ילך לעשות את זה, יהיה לי כישלון מראש.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שנוער ערבי זקוק למטפל, למנחה מהמגזר שלו.
מיכאל מלכיאלי: החשדנות תהיה פחות, השפה, ההבנה.
מיכאל מלכיאלי: יש כמה פרויקטים חרדים ברשויות המקומיות שמשרד הרווחה והרשויות ובכלל משרדי הממשלה מבינים שצריך דחוף פה אנשי מקצוע שלאו דווקא מגיעים מהאוכלוסייה החרדית, ושם מגיע חוסר האמון ושם מגיע גם הנשירה ממוסדות המדינה.
מיכאל מלכיאלי: אם יבינו משרדי הממשלה אחת ולתמיד שבילד ערבי מטפל אדם ערבי ובילד חרדי יטפל אדם חרדי, החשדנות תהיה פחות, וצריך לתת יותר מקום לרבנים בקהילה שהם יודעים להנגיש כל תוכנית להורים ולבית והדבר הזה יוריד את מפלס החשדנות שבסוף היא קריטית להצלחה של המיזם.
מיכאל מלכיאלי: דבר אחרון, הזכירה את זה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, דבר שהוא לא מובן.
מיכאל מלכיאלי: רשויות חלשות שגם ככה הן מתמודדות עם נוער יותר בעייתי, אין להם יכולת לקיים את המצ'ינג, אז אין להם מטפלים, ורשות חזקה שיכולה לקיים מצ'ינג, שבדרך כלל יש שם מתנ"סים פעילים והעשרה ותרבות וספורט ושעות הפנאי, להם יש כסף לתת.
מיכאל מלכיאלי: רבותיי, משהו פה לא תקין.
יוסף ג'בארין: משהו אבסורדי.
מיכאל מלכיאלי: אבסורדי כי החזקים יותר חזקים והחלשים יותר חלשים.
מיכאל מלכיאלי: ריבונו של עולם, מה אנחנו רוצים?
מיכאל מלכיאלי: יש רשויות חרדיות שאני מכיר, שאין להן כסף למצ'ינג ובצדק, הן ממוקמות שם ב-1 ו-2, אין להם כסף לפינוי זבל, לביוב שפורץ להן ואתה אומר להן, תיקח מטפל לנערים.
מיכאל מלכיאלי: הוא אומר, תעזוב אותי, אין לי עכשיו אוטו זבל שינקה.
מיכאל מלכיאלי: המדינה צריכה לצאת מהקיבעון הזה ולהבין שטיפול בנערים, בסוף זה חוסך לנו כסף אחרי זה כי אם יהיה לי מי שילמד אותם חשמל ומזגן וגבס, הם ילכו, יעבדו, הכסף הזה יחזור למדינה.
מיכאל מלכיאלי: אי אפשר להסתכל רק על שנת התקציב הזאת.
מיכאל מלכיאלי: צריך להסתכל ארוך-טווח.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת מלכיאלי, אני מודע לכך, מתוך סקר שנעשה, שהרבה מהרשויות המקומיות מדווחים על כך שיש שירותים מאוד חשובים להם שהם מתקשים לקבל בגלל המצ'ינג.
יוסף ג'בארין: זה קורה בפועל, זה לא רק סכנה שקיימת, ואני מדבר על שיעורים מאוד גבוהים.
מיכאל מלכיאלי: דבר נוסף, יש רשויות מקומיות, אני יודע את זה מירושלים ועוד מקומות שיש הרבה עמותות שמטפלות בנוער ואין להם מקום.
מיכאל מלכיאלי: הרשות המקומית לא ממהרת להקצות מבנים, אם זה קרוואנים, מבנים יבילים.
מיכאל מלכיאלי: לדבר הזה אני חושב שצריך התייחסות של משרד הרווחה מול הרשויות המקומיות בהקצאה של שטחים.
מיכאל מלכיאלי: אני מצטרף לחברת הכנסת סלימאן שלא נמצאת כאן, לאותן נערות מחיפה.
מיכאל מלכיאלי: זה גם חלם.
מיכאל מלכיאלי: סגרו את המאתרים ואז אין נערות.
מיכאל מלכיאלי: אומרים, אין נערות, אז נסגור את המקום.
מיכאל מלכיאלי: זה גאונות שאפילו באוצר לא חשבו על זה.
מיכאל מלכיאלי: בואו נפסיק לספור את העני, נגיד שאין עני ואז נבטל את הביטוח לאומי.
מיכאל מלכיאלי: זה אותו דבר.
מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאסור בשום פנים ואופן לסגור את הפרויקט הענק הזה של לאתר את הנערות, כי צריך להבין, לקחת את הנערות האלה, מה אומרים?
מיכאל מלכיאלי: שלבו אותן עם יהודיות ביחד.
מיכאל מלכיאלי: חבר'ה, זה לא עובד.
מיכאל מלכיאלי: נערה ערביה רוצה להיפתח, לספר את הצרות שיש לה בחברה, בבית.
מיכאל מלכיאלי: היא לא תעשה את זה ליד יהודיות כמו שנערה חרדית לא תעשה את זה ליד חילוניות.
מיכאל מלכיאלי: מי שחושב אחרת, לא מכיר את הנוער הזה, וחבל.
מיכאל מלכיאלי: תנו לכל מגזר את הסביבה החמה שמתאימה לו, בשפה שמתאימה לו ואני בטוח שאם יישמו את זה, יהיו לנו תוצאות יותר טובות.
מיכאל מלכיאלי: שוב, תודה אדוני היושב-ראש על הדיון ואני מבציר בך, תקיים את זה עוד פעם ועוד פעם.
יוסף ג'בארין: בהחלט, וגם נושאים מאוד חשובים, אני מקווה שיש אוזן קשבת גם במשרד העבודה והרווחה וגם במשרד החינוך.
יוסף ג'בארין: אנחנו תיכף נעבור ונשמע מהשטח את נציגי ארגון עלם לגבי הנושא הספציפי של איתור, אבל אולי קודם חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.
אימאן ח'טיב יאסין: האמת, כל נושא שקורה בתוך הוועדה הזאת הוא מאוד חשוב, אבל הנושא הזה באופן ספציפי קרוב מאוד לליבי ואני רואה בו חשיבות מאוד גדולה.
יוסף ג'בארין: ואת עסקת עם נוער.
אימאן ח'טיב יאסין: כן, אני עבדתי 11 שנים עם נוער ונערות במצוקה.
אימאן ח'טיב יאסין: לצערי הרב אני רוצה להגיד מהשטח מה הסיבה שסוגרים מרכזים כאילו תחת התירוץ שאין נער במצוקה.
אימאן ח'טיב יאסין: יש מלא נערים במצוקה שמחכים רק שיגיעו אליהם.
אימאן ח'טיב יאסין: העבודה עם נוער ונערות היא עבודה מאוד שוחקת.
אימאן ח'טיב יאסין: כולנו ראינו מזמן את הזעקה של העובדים הסוציאליים לגבי תנאי ההעסקה שלהם.
אימאן ח'טיב יאסין: כעובדת סוציאלית צעירה שרוצה לעבוד עם נוער, נוער בסיכון, זה שעות אחרי הצוהריים, זה להיות בתוך השכונות, זה ללכת למקומות הלא רגילים, זה להיות כל הזמן, זה הטלפון הפתוח, אז איך עובד או עובדת סוציאלית תעשה את כל העבודה הזאת אם לא תקבל תנאי העסקה מכבדים?
אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שזה אחת הסיבות שאנחנו הרבה פעמים לא מוצאים עובדים ועובדות סוציאליות שרוצים לעסוק בנושא הזה.
אימאן ח'טיב יאסין: לא סתם בזמנו הייתה תוספת של 20% למי שעבד עם נוער ונערות במצוקה, אבל זה סתם וזה שטויות.
יוסף ג'בארין: היה פעם דבר כזה?
אימאן ח'טיב יאסין: הייתה 20% תוספת למי שעבד עם נערות במצוקה, אבל זה עדיין כאילו משהו אפסי.
אימאן ח'טיב יאסין: רשויות המדינה, משרד הרווחה ומשרד החינוך צריכים לשלב ידיים בצורה מאוד חזקה בנושא הזה, כי איפה הילדים נמצאים?
אימאן ח'טיב יאסין: הילדים נמצאים בבתי הספר.
אימאן ח'טיב יאסין: מי הראשון שאמור לשים עין על אותם ילדים?
אימאן ח'טיב יאסין: זה המורות, היועצת ומי שהוא בצוות החינוכי בבית הספר.
אימאן ח'טיב יאסין: לצערנו הרב הרבה פעמים המורות לא מקבלות את ההכשרה המתאימה כדי גם לזהות את הדברים.