GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת אופיר: אני בתפקידי באופן ספציפי עוסקת הרבה מאוד בדיבור עם הציבור, בקמפיינים תקשורתיים, וחוה יודעת שאנחנו עושים מאמצים מאוד גדולים לשתף פעולה עם מרכזי ההגנה, אבל זה מאוד קשה.
ענת אופיר: כשאין טלפון אחד אחיד, מקוצר, ראשי, שהציבור מכיר אותו ואפשר אפילו לפרסם אותו בפוסט שרוצים כבר לפרסם את העניין, אבל אי אפשר לתת כל כך הרבה טלפונים של מרכזי הגנה, זה לנתניה, זה לחיפה וכו'.
ענת אופיר: זה לא עובד ככה.
ענת אופיר: כמו שלקו המצוקה, 118, היה במרכאות, אני אגיד, את החסד של הקורונה שפשוט דחף את משרד הרווחה וסוף סוף התקבלה החלטה לצאת במסע הסברה רציני, לפרסם בטלוויזיה, לפרסם ברדיו, ברשתות החברתיות, לשפץ את האתר.
ענת אופיר: אז יש עוד המון מה לעשות כמובן בעניין הזה, אבל כשמשרד הרווחה החליט להתלבש על קמפיין ציבורי הוא ידע לעשות את זה.
ענת אופיר: אז הגיעה השעה לעשות את זה גם עם מרכזי ההגנה.
ענת אופיר: כמו שאמרה חברתי לירון מהמועצה לשלום הילד, יש פה שירות מדהים שמי שהקים אותו הייתה לו תמונה ברורה של איך זה הולך לשנות את כל המפה של הטיפול בקטינים נפגעים במדינת ישראל.
ענת אופיר: כשאנחנו מדברים על מספר הפניות שחוה לוי הציגה, זה לא מספיק.
ענת אופיר: זה לא מספיק ביחס לכמות הילדים שאנחנו יודעים שנפגעים כל שנה וזה הרבה בגלל שהשירות לא נגיש לציבור הרחב, שמי שכבר מגיע למרכזי ההגנה הוא בר מזל, זה מקום מדהים.
ענת אופיר: זה דבר אחד.
ענת אופיר: דבר שני, אתה שאלת, אדוני היושב ראש, הרבה פעמים את ד"ר זהר סהר ממשרד הבריאות למה ההכשרה האחרונה הייתה ב-2013.
ענת אופיר: האמת היא שכרגע במצב הנוכחי יש קושי ללכת ולהכשיר רופאים נוספים כשמאז ההכשרה האחרונה, כמעט עשור כבר, משרד הבריאות עוד לא מצא לנכון להתקין תקן מסודר לאותם רופאים מומחים בתחום של איתור וטיפול בהתעללות והזנחה בילדים.
ענת אופיר: הם עובדים ונשרפים לחלוטין בגלל שהם עובדים 24/7 ויש להם מקצוע ראשי אחר והם נדרשים לגלות זמינות בלילה וביום ואין להם לא זמן להתייעצויות ולא זמן לכתיבת חוות דעת מסודרות, כי זה לא העבודה הראשית שלהם.
ענת אופיר: אני חושבת שאם אנחנו רוצים לתת טיפול מיטבי לילדים ולא להפקיר אותם כשהם באים למסגרת הבריאות, אני לא מדברת עוד על הרופאים שכמו ששמעתם לא עוברים הכשרה על פי חוק, וגם את הנושא הזה יום אחד נקווה שיעבור החוק שיסדיר את הנושא הזה, אבל אם אנחנו כבר הלכנו והכשרנו, במכון חרוב ביחד עם משרד הבריאות, כ-40 רופאים, אז מן הראוי שהם יעבדו כמו ביתר המדינות המתקדמות בתקינה מסודרת ואז הנושא הזה יקבל את הטיפול הראוי כשילדים כבר מגיעים לבית החולים אחרי שהם נפגעו.
ענת אופיר: זאת פשוט אוזלת יד של המערכת שגם שורפת את הרופאים שהיא כבר הלכה והכשירה תשעה חודשים.
ענת אופיר: פשוט תשעה חודשים של הכשרה.
יוסף ג'בארין: נציגת איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות.
יוסף ג'בארין: תזכירי רק את השם.
איילת רזין בית אור: איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, שמי איילת רזין בית אור, אני עורכת דין, היועצת המשפטית.
איילת רזין בית אור: אז קודם כל אני באמת רוצה להצטרף לדברים של חברתי, מרכזי ההגנה הם מודל חשוב וייחודי של שילוב זרועות בין המשרדים והלוואי שהיו עוד מודלים כאלה ואנחנו גם מבקשות, ויש גם המלצות של דוח ועדת ברלינר, להחיל את זה גם לגבי בגירים.
איילת רזין בית אור: אז באמת אני גם מתחברת לדברים של חבר הכנסת סגלוביץ', יש שם אנשים טובים, מוכשרים, מצוינים, שכמו שאנחנו רואות בהרבה מקומות, א', לא ניתנים להם מספיק תקציבים, ב', לא ניתנים להם מספיק הכשרות מקצועית, ו-ג', אין להם מספיק סמכויות, זאת אומרת יש מקום בהחלט להרחיב את הסמכויות שלהם.
איילת רזין בית אור: אני אבקש להתייחס ממש בקצרה למספר עניינים, בכל זאת, של איפה אנחנו חושבות שצריך לתת דגש וחיזוק.
איילת רזין בית אור: אז קודם כל הנושא של תורי המתנה לפגישות טיפוליות.
איילת רזין בית אור: לצערנו, במקומות מסוימים, בעיקר בפריפריה, התורים ארוכים מדי והסדירות הנדרשת של פגישות טיפוליות היא - - -
יוסף ג'בארין: איפה?
איילת רזין בית אור: במרכזי ההגנה.
איילת רזין בית אור: אגב, רציתי לומר את זה קודם, לירון תיארה את זה באמת בצורה מאוד מפורטת, אני מציעה לכם לעשות סיור במרכז הגנה, זה באמת מקום ייחודי.
איילת רזין בית אור: זה נראה מקום מאוד שפוי ונעים שנותן בדיוק את התווך - - -
יוסף ג'בארין: כן, היו סיורים בעבר, אני מניח שנעשה את זה גם.
איילת רזין בית אור: כן, אני ממש ממליצה לכם, זה באמת מקום ייחודי שצריך לאמץ אותו גם בנקודות אחרות בהקשרים האלה.
איילת רזין בית אור: אז דיברתי על תורי ההמתנה לפגישות טיפוליות.
איילת רזין בית אור: הנגשה לאוכלוסיות רחבות יותר.
איילת רזין בית אור: דיברנו על החברה הערבית, גם החברה החרדית, גם שפות כמו אידיש, נדמה לי שבמרכז ההגנה בירושלים יש מתורגמן לאידיש, יש צורך כזה גם במקומות אחרים, אמהרית, וכל השפות האלה.
איילת רזין בית אור: הנושא של הגבלת שעות לא עלה פה.
איילת רזין בית אור: ברוב המרכזים, לדעתי כל המרכזים - - -
יוסף ג'בארין: אני מבין שהמרכזים פועלים עד ארבע, מקסימום עד שש?
איילת רזין בית אור: ומי שיצליח להביא את עצמו למקום הזה בשעה ארבע וחצי כבר לא מקבל את המענה.
יוסף ג'בארין: כן, כשנחזור לדברי הסיכום של חוה לוי אני אבקש את התייחסותה לעניין הזה, האם יש כונן, יש מישהו תורן.
איילת רזין בית אור: לא, בדרך כלל הם נאלצים לקבל מענה כמו בגיר וזה מאוד בעייתי.
איילת רזין בית אור: אנחנו, כמו שציינתי קודם, יש לנו הצעת חוק שבעצם מחייבת הכשרות חובה בנושא זיהוי פגיעה והתעללות לאנשי מקצוע בתחום הרפואה.
יוסף ג'בארין: רופאי ילדים?
איילת רזין בית אור: כן, זה ממש נמצא עכשיו בוועדת שרים.
איילת רזין בית אור: לצערי לא כל המשרדים שאמונים על אותם אנשי המקצוע מתמסרים להצעת החוק הזה ודוחפים ל - - -
יוסף ג'בארין: מה לגבי אחיות בטיפות חלב?
איילת רזין בית אור: כן, כל אנשי המקצוע, בריאות, רווחה והוראה, חינוך, כל אותם אנשים אמורים לקבל הכשרה לפי הצעת החוק, אמורים לקבל הכשרה מינימלית בזיהוי אותן נורות אדומות ולדעת לתת מענה מותאם.
איילת רזין בית אור: אילו מענים יש, לדעת לתת את המענה הלא מאשים, הלא מצמצם.
איילת רזין בית אור: זה מסוג הדברים שאני מניחה שחשבת שכבר יש, אבל לא, מי שלא מכיר את המאטריה לא יודע שזה בעצם לא מוטמע בהכשרה.
איילת רזין בית אור: עוד משהו שרציתי להתייחס לנתונים, זה גם קשור לדברים של חבר הכנסת סגלוביץ', שהוא מכיר היטב את המאטריה.
איילת רזין בית אור: הדבר העיקרי שקופץ מהנתונים זה הרשויות, כל הרשויות, גם אכיפת החוק וגם הרווחה, לא מכירים את הפנים האמיתיות של פגיעה מינית בישראל.
איילת רזין בית אור: רוב הפגיעות הן בתוך המשפחה.
איילת רזין בית אור: במרכזי הסיוע 60% מהפניות, מ-52,000 הפניות שאנחנו מקבלות בשנה, הן על פגיעות בתוך המשפחה.
איילת רזין בית אור: אל הרשויות מגיעות בעיקר פגיעות מיניות על ידי זר או על ידי לא בן משפחה, ככה עולה מהנתונים שהגיש משרד הרווחה.
איילת רזין בית אור: ואני אוסיף צעד אחד קדימה, במשטרה רוב כתבי האישום שמוגשים הם על מעשה מגונה על ידי אדם שאינו בן משפחה.
איילת רזין בית אור: כלומר הרשויות, אני מתחברת מאוד לדברים שנאמרו, לא יודעות לטפל בתופעה הזו ואת זה צריך לפצח.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת יש קושי בפגיעות מיניות בתוך המשפחה, גם מבחינת איתור וגם מבחינת –
איילת רזין בית אור: כן.
יוסף ג'בארין: תודה לך, איילת.
יוסף ג'בארין: מהסיוע המשפטי, עורכת דין לידיה רבינוביץ.
יוסף ג'בארין: התייחסותך לדברים שעלו כאן.
לידיה רבינוביץ: אנחנו בסיוע המשפטי מייצגים קטינים נפגעי עבירות מין חמורות מכוח תיקון החוק שעבר לפני כשלוש שנים ב-2017.
לידיה רבינוביץ: אנחנו מייצגים אותם רק מהשלב של הגשת כתב אישום ולכן יש לנו פרספקטיבה יחסית צרה, אבל גם בשלב שאנחנו נכנסים לתמונה, לשם המחשה בשנת 2019 ייצגנו 50 ילדים מתוך 53 שהופנו אלינו, ואני מצטרפת לדברים שנאמרו על ידי חברתי איילת מהאיגוד, שבאמת אנחנו רואים תמונה מאוד ברורה שרוב המקרים הם פגיעה בתוך המשפחה אצל קטינים.
יוסף ג'בארין: זה המקרים שמגיעים אליכם?
לידיה רבינוביץ: נכון, אני אומרת שיש לנו פרספקטיבה מאוד צרה כי זה רק המקרים שבהם הוגש כבר כתב אישום והם יודעים על השירות שלנו ופנו אלינו ובחרו להיעזר בשירות המיוחד שאנחנו נותנים, אבל גם בשלב הכול כך מאוחר שאנחנו נכנסים לתמונה, שזה כבר אחרי הגשת כתב האישום, אנחנו עדיין מגלים מקרים שהמשפחה לא מודעת לקיומו של מרכז ההגנה.
לידיה רבינוביץ: אנחנו כמובן מפנים ואנחנו מפנים למרכזי הטיפול, שזה בעצם שלב ההמשך ואני יכולה רק להצטרף לדברים שנאמרו ביחס לצורך בהעלאת המודעות.
לידיה רבינוביץ: הועברה כאן הרבה ביקורת וחשוב לי לומר שהשירות שניתן לילדים במרכז ההגנה הוא הצלה ונעשית שם עבודה מקצועית רגישה.
לידיה רבינוביץ: זה מודל שאני ייצגתי את המשרד בכל מיני פורומים בינלאומיים ובאמת הוא אות ומופת ולא רק על הנייר, גם בתוצאות עבור הילדים והמשפחה.
לידיה רבינוביץ: התחושה שבאמת לא צריך להתרוצץ ויש מקום מגן ומכיל שכל אנשי המקצוע מגיעים אליך וממשיכים ללוות אותך.
לידיה רבינוביץ: גם אנחנו כשמייצגים את הקטין ומלווים את המשפחה, לצערנו שנים אחרי הפגיעה, מרכז ההגנה מהווה עבורנו סוג של קייס מנג'ר, שאנחנו חוזרים אליהם עם שאלות ועם הבהרות לצורך הפניה לטיפול והשלמת טיפול.
לידיה רבינוביץ: חשוב בצד הדברים שצריך לשפר גם להגיד את הדברים הטובים האלה.
לידיה רבינוביץ: וביחס לתת איתור והיעדר אנשי מקצוע בתחום עבור ילדים בסיכון בחברה הערבית אנחנו נשמח שנייעד לזה דיון נפרד, אנחנו נגיש בקשה בעניין הזה כי יש לנו קשיים מאוד מאוד גדולים בייצוג ילדים ונוער נפגעי עבירות מין, נפגעי עבירות בכלל, נפגעי התעללות, נפגעי הזנחה, מאושפזים פסיכיאטרים מהחברה הערבית, במיוחד בדרום המצב הוא אקוטי.
יוסף ג'בארין: אז בעניין הזה תוכלי לפנות אלינו באופן מסודר?
לידיה רבינוביץ: כן, אנחנו נפנה, אנחנו נעשה פנייה מסודרת.
יוסף ג'בארין: כי הניסיון שצברתם מאוד חשוב וחשוב לנו לשמוע את התובנות שיש לכם בתחום, בהחלט.
יוסף ג'בארין: ותודה גם על המילים המעודדות לגבי התפקיד של מרכזי ההגנה.
יוסף ג'בארין: תודה, לידיה.
יוסף ג'בארין: אז באותו הקשר אולי נשמע גם את הפרקליטות, אשרת שהם, מפרקליטות המדינה.
אשרת שהם: שלום וברכה.
אשרת שהם: אני אומר כמה דברים.
אשרת שהם: אנחנו מלווים את מרכזי ההגנה בעצם מיום הקמתם.
אשרת שהם: אני כן אתקן את חבר הכנסת סגלוביץ' שמרכז ההגנה הראשון הוקם ב-2003 בירושלים ובאמת רק בשנים האחרונות התווספו כלל מרכזי ההגנה.
אשרת שהם: אני רוצה לומר שלכל מרכז הגנה מוצמדת פרקליטה שהיא למעשה הנציגה של הפרקליטות שבסופו של דבר מגישה כתבי אישום, היא מייעצת למרכז, היא חברת צוות מן המניין.
אשרת שהם: היא לא יושבת כל יום שם, אבל היא מגיעה במרבית המקרים פעם בשבוע לישיבת צוות ולהתייעצויות טלפוניות תכופות והיא מלווה את מרכז ההגנה.
אשרת שהם: אני אגיד שבהיבט שלנו אנחנו רואים את החקירות שמתבצעות במרכזי ההגנה מעבר למה שתואר כאן כמקום שהוא מדהים עבור הילדים ומכיל ונותן להם את המעטפת, אנחנו סבורים שגם החקירות וגם האופן שבו נחקרות אחר כך החקירות בתחנות המשטרה בעקבות חקירה שמתבצעת במרכזי ההגנה, החקירות הן טובות, הן חקירות ממצות, הן חקירות און ליין.
אשרת שהם: מי שמכיר, אני לא אכנס להיבטים המשפטיים, אבל הרבה פעמים בתיקים כאלה נדרש סיוע ראייתי והדברים עוברים בלי קצרי תקשורת בין הגורמים המקצועיים השונים.
אשרת שהם: אז זה בהחלט יתרון גדול מאוד גם בהיבט החקירתי וגם בהיבט של השלמות חקירה והיכולת לבצע אותן במקום שבו הילד ירצה לעשות אותן.
אשרת שהם: כך שגם בהיבט של התיק הפלילי שאנחנו מטפלים בו יש יתרונות רבים למרכזי ההגנה.
אשרת שהם: שאלו כאן לגבי הטיפול בפגיעות מיניות במשפחה ובכלל בפגיעות במשפחה, אנחנו באיזה שהוא שיח, אני מקווה לקראת סופו, של הגדרת המקרים שמגיעים למרכזי ההגנה.
אשרת שהם: אנחנו סבורים שכל התיקים יכולים להגיע למרכזי הגנה למעט חריגים שלא יכולים להיכנס למרכזי הגנה במובן הזה שיכול להיות שהוא מזהה שם זיהום.
אשרת שהם: לכן הצוות של מרכז ההגנה חייב להיות צוות מלא בעינינו, אני יודעת שאנחנו שואפים מאוד מאוד שבאשקלון תאויש המשרה, שבנתניה כשתצא לחופשת לידה זה יאויש מיד.
אשרת שהם: שיהיו חוקרי ילדים בכל מקום וכמובן ברמת גן, כי הצוות מקבל את ההחלטה הנכונה ביותר האם נכון לחקור או לא.
אשרת שהם: יש מקרים שהם מובהקים, שאי אפשר לחקור אותם במרכזי הגנה והילד צריך להיחקר במסגרת, אבל בהרבה מאוד מקרים אנחנו חושבים שאפשר למצוא את הדרך להגיע למרכזי ההגנה, אנחנו חושבים שזה המקום המיטבי מבחינת חקירה ומבחינת שיתוף הפעולה של הילד, שוב, בהינתן ההחלטה המקצועית שנעשית על ידי הגורמים השונים.
יוסף ג'בארין: אנחנו שומעים בשטח שקיימת בעיה שהחקירות מתבצעות בעיקר לבני נוער מעל גיל 14 דווקא במשטרה ולא במרכזי ההגנה, כעניין של פרקטיקה.
אשרת שהם: נכון.
אשרת שהם: אני יודעת שכרגע נכנס איש פיקוד חדש למחלק נוער במשפחה במשטרה, עופר מסינג, אנחנו כבר ישבנו איתו, שתי נציגות מהפרקליטות, אנחנו ישבנו וביקשנו ממנו שוב לרענן את העובדה שכשילד או נער או נערה מתקשרים למשטרה ומבקשים סעד בענייני עבירות שמגיעות למרכזי ההגנה שיפנו אותו למרכז ההגנה ולא לתחנות משטרה.
אשרת שהם: אבל זה צריך בהחלט שידוד.
אשרת שהם: אני אוסיף עוד, הפורום שלנו, של כל הפרקליטות מכל הארץ, שבו אנחנו מלבנים סוגיות, זה פורום שהוקם גם ביחס לפרקליטות לבתי לין, מרכזי הגנה, וגם לחקירות ילדים.
אשרת שהם: אני רוצה כן לחלוק איתכם תהליך שאנחנו עשינו.
אשרת שהם: אני הייתי מעורבת בתהליך של הרחבת מרכז הגנה בירושלים עבור תושבי מזרח ירושלים.
אשרת שהם: אנחנו זיהינו צורך באמת של שליש מילדי ירושלים שהם דוברי ערבית שלא קיבלו את השירות הזה במהלך השנים במרכז ההגנה, הוא גם היה ממוקם באזור קרית יובל, הוא לא היה ממוקם כמו שהוא ממוקם היום, במקום שנוח ונגיש יותר, והצלחנו במאמץ, וכאן באמת הוועדה יכולה לעשות את שלה, להכפיל כמעט את צוות מרכז ההגנה בירושלים כך שיש גם עובד סוציאלי, גם חוקר ילדים וגם שוטרת שהיא דוברת ערבית כדי להנגיש את השירות הזה עבור ילדי מזרח ירושלים וילדים דוברי ערבית באזור ירושלים.
אשרת שהם: אני בהחלט חושבת שאפשר לחשוב על הדבר הזה גם, כמו שאמרתם, באזור הנגב וגם באזור הצפון, זה בהחלט דבר שהוא טוב.
אשרת שהם: אני שוב אומרת, זה לא שילדים לא יקבלו שירות בשפה שלהם, אבל בהחלט מרכזי הגנה במקומות שבהם יש אוכלוסייה דוברת ערבית זה בהחלט מקום שאפשר לחשוב עליו ולדחוף את זה בהקשר הזה.
אשרת שהם: אני כן אומרת שאנחנו עובדים באופן צמוד, ואני יכולה לסכם בזה, היתרון במרכזי ההגנה זה העבודה הרב התחומית, המשותפת והשותפות בין כלל הגורמים, בין המשטרה לפרקליטות לעובדים הסוציאליים לחוקרי הילדים ולגורמי הרפואה.
אשרת שהם: אני חושבת שבדיוק זה המקום שבו אנחנו יכולים לדחוף קדימה ולנסות לתקן את הדברים שעוד זקוקים לתיקון.
אשרת שהם: אנחנו חברים בוועדת היגוי ארצית, אנחנו חברים בוועדות היגוי אזוריות של מרכזי ההגנה הספציפיים בדיוק כדי לעקוב אחרי הדברים האלה ולנסות לשפר.
אשרת שהם: אני לקחתי לעצמי כאן
אשרת שהם: כמה דברים שנאמרו כאן ואני חושבת שאנחנו ננסה לקדם את זה גם בוועדת ההיגוי הארצית וגם במקומיות סביב הנושא של באר שבע.
אשרת שהם: אנחנו כבר בקשר אינטנסיבי עם חקירות ילדים סביב המקרים שמגיעים אל מרכזי ההגנה והרחבה של המקרים האלה ככל שניתן.
יוסף ג'בארין: יופי.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, אשרת, אני שמח לשמוע.
יוסף ג'בארין: לא שמענו את נציגי המשרד לבטחון פנים.
יוסף ג'בארין: מי ידבר מטעמם?
יוסף ג'בארין: מיטל גרף?
יוסף ג'בארין: או כל אחד שתבחרו.
מיטל גרף: כן.
מיטל גרף: נתתם לי את זכות הדיבור, תודה רבה.
יוסף ג'בארין: כן, האמת היא שכנציגת המשרד לבטחון פנים, אז אם תוכלי להתייחס לנושאים.
מיטל גרף: גם נציגת המשרד לבטחון פנים וגם מאמינה מאוד במרכזים האלה.
מיטל גרף: אנחנו את המחויבות שלנו, כפי שנאמר על ידי אחרים, יהללוך זרים ולא פיך, אנחנו מחויבים לתהליך.
מיטל גרף: חוקרת מיומנת ומוסמכת נמצאת בכל מרכז הגנה.
מיטל גרף: סתם לסבר את האוזן, בתקופה הזאת, כשכל המשטרה, כולל אני, מתגברת ומותחת את עצמה וחוקרים נהדרים, קצינים נהדרים, לטובת משימות אחרות, בחוקרי ההגנה אנחנו לא נוגעים ומשאירים אותם במרכז ההגנה, כי אנחנו מאמינים בתהליך הזה ואנחנו מחויבים בו.
מיטל גרף: וכמו שנאמר, אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו, אבל החוקרים שלנו יושבים שם באופן קבוע, הם חלק מהצוות, מחויבים לתהליך.
מיטל גרף: אני לא אחזור על דברים שנאמרו, אבל אני כן אתייחס לשני דברים שעלו במהלך הדיונים וזה היה לי מאוד חשוב להגיד.
מיטל גרף: אחת, נאמר לגבי חוקרי הילדים והאיוש החלקי וכמה שזה מפריע.
מיטל גרף: אני לא אחזור על הדברים של לירון אשל מהמועצה לשלום הילד, אבל זה חשוב וזה קריטי וזה ראוי לטיפול.
מיטל גרף: זה מטופל, זה יושב בוועדות ההיגוי, אבל צריך לטפל בזה כי זה חשוב וזה קריטי לתפקוד.
מיטל גרף: ומה שחשוב ורציתם לשמוע ממני לגבי ילדים מעל גיל 14.
מיטל גרף: אז כמו שחברתי מהפרקליטות אמרה, אנחנו העברנו הנחיה כבר, ההנחיה הועברה לשטח.
מיטל גרף: אני מזכירה שלשטח יש אינטרס שזה ייחקר במרכזי ההגנה, זה מקדם לנו את החקירה.
מיטל גרף: קציני החקירות וחוקרים - - -
יוסף ג'בארין: כן, רק שהנתונים קצת בעייתיים כי אם באמת 80%-70% דווקא נחקרים - - -
מיטל גרף: ולכן הועבר הרענון.
מיטל גרף: עדיין הנתונים אומרים שרוב ההפניות מגיעות מהמשטרה, זאת אומרת שהמשטרה יודעת לעשות שימוש במרכזי ההגנה.
מיטל גרף: כמובן שיש לשפר, שיש עוד כברת דרך, אנחנו בעד לעשות את זה, לכן הועברה ההנחיה הזאת לגבי מי שמעל גיל 14 ואנחנו ממשיכים בעשייה.
מיטל גרף: כאמור, אנחנו מחויבים ומוקירים תודה על המרכזים האלה שמקדמים את העבודה שלנו.
יוסף ג'בארין: אוקיי, תודה רבה לך.
יוסף ג'בארין: באמת חשוב העניין הזה של לרענן את ההנחיות כאן, בעיקר בגלל החשיבות שגם אתם נותנים לקיומה של החקירה בתוך מרכזי ההגנה.
מיטל גרף: לא, אני רק חזרתי ואמרתי שזה מעבר להנחיה, זה גם מקדם לנו את החקירה, זה לטובתנו.
מיטל גרף: אם המטרה שלנו היא חקר האמת, אם המטרה שלנו היא להגיע לכתב אישום בסופו של יום כשיש לנו עדות טובה של קורבן העבירה, כדאי שזה יהיה לנו בבית לין, זה מקדם אותנו.
יוסף ג'בארין: כן, זה גם מה ששמענו מהפרקליטות ומהסיוע המשפטי.
יוסף ג'בארין: מאה אחוז, תודה רבה לך.
יוסף ג'בארין: נציגת משרד המשפטים, לא נתנו לך.
ליאנה מגד: כן.
ליאנה מגד: אנחנו באמת מלווים את הנושא הזה בהיבטים של ייעוץ וחקיקה, אבל אני רוצה לומר שני דברים.
ליאנה מגד: אני רוצה להתייחס לנושא הזה משני היבטים.
ליאנה מגד: קודם כל בחודש דצמבר ב-2019 ועדת ברלינר הגישה את המלצותיה לשר המשפטים והשר לבטחון פנים.
ליאנה מגד: זו ועדה שהוקמה על ידי שני השרים לבחון את הטיפול של מערכת המשפט בנפגעי עבירות מין.
ליאנה מגד: אחת ההמלצות של הוועדה הזאת הייתה לא רק להמשיך את פעולת עבודת מרכזי הסיוע, אלא אפילו לשקול הרחבה שלהם לגבי בגירים מתוך תפיסה שבאמת המענה ההוליסטי שניתן במרכזים האלה, שמספק גם את המענה החקירתי, גם את המענה הסוציאלי ובמקרים מסוימים גם את המענה הרפואי, כשיש צורך, המענה הזה הוא יהיה נכון גם לגבי נפגעי עבירות מין בגירים.
ליאנה מגד: בדיונים שהיו לנו בוועדת ברלינר המשטרה הציגה פריסה שלהם ותפיסת עולם חדשה בעצם לגבי הקמת מחלקי משפחה, משפחה ועבירות מין, שזה איזה שהיא תפיסה חדשה של המשטרה שהקימה, אם אני לא טועה, אני לא נציגת המשטרה, אבל אני רוצה להציף את זה פה, שהקימה 16 מחלקי משפחה כבר במחוזות בינוניים, בתחנות מבחינת סדר גודל בינוני, ששם אמור להיות עו"ס קהילתי, עו"ס משפחה, שאמור לתת מענה בהיבטים הנדרשים לאותם נפגעים שמגיעים.
ליאנה מגד: אני רוצה לשקף לוועדה החשובה הזאת שהעבודה הזאת היא חשובה גם לגבי האדוות שיש לדבר הזה לגבי נפגעי עבירות אחרים, מין בגירים גם.
יוסף ג'בארין: ומה לגבי מלידה עד שלוש?
יוסף ג'בארין: כי אם את מדברת על הרחבה, אז מה איתם?
ליאנה מגד: קודם כל נגיד שלפי חקירות ילדים קטין הוא כל מי שמתחת לגיל 14.
יוסף ג'בארין: נכון, אבל לידה עד שלוש, הם לא יכולים לדבר ולתקשר.
ליאנה מגד: נכון, זו שאלה מאוד מאוד - - -
יוסף ג'בארין: אבל הבנתי שזו חוליית גיל חלשה בהקשר הזה.
ליאנה מגד: זו שאלה מאוד מאוד מקצועית בהיבטים של חקירות ילדים, אני לא יכולה להיכנס להקשרים שלהם, אני יכולה לומר שמבחינה משפטית אין איזו מגבלה, המגבלה היא השלב שבו ילד יכול לדברר את מה שקרה לו, יכול להבין שאלות והחקירה בכלל יכולה להיות רלוונטית.
ליאנה מגד: אין מבחינת חוק מגבלה של גיל מינימלי לחקירה, זו באמת שאלה מקצועית, בכל עניין חוקר הילדים מעריך האם החקירה היא רלוונטית ובכלל מה המצב הנפשי, עד כמה אפשר לשחזר ולהיות אמינים מבחינת העברת המידע.
ליאנה מגד: זו באמת שאלה מהתחום המקצועי, אין מגבלה חוקית בהקשר הזה.
ליאנה מגד: ההיבט האחר שרציתי להציף הוא דווקא מכיוון קצת אחר ולוקח קצת לראשית הדיון בוועדה.
ליאנה מגד: בכובע אחר של הממשלה אנחנו היינו חברים בצוות המנכ"לים למיגור הפשיעה בחברה הערבית, שזה דבר שעכשיו מסיים את העבודה שלו.
ליאנה מגד: זה צוות שהוקם בראשות ממלא מקום מנכ"ל רוה"מ שריכז את כלל משרדי הממשלה כדי לבדוק איך לשפר את המענים, גם בהיבט של אכיפה וגם בהיבט של טיפול, כדי למנוע פשיעה בחברה הערבית.
ליאנה מגד: למה אני אומרת את זה?
ליאנה מגד: כי באותה מסגרת דיון היו חברים גם משרד הרווחה, אם אני לא טועה, והצורך הזה בהצפת המענים הייחודיים שדורשת החברה הערבית הוא צורך רוחבי, הוא צורך שעולה בהמון המון המון הקשרים.
ליאנה מגד: הסיפור של הפשיעה בחברה הערבית שנדון שם הוא הסיפור של פשיעה אלימה והנתונים היותר קשים שיש של פשיעה אלימה בחברה הערבית, אבל אני מאוד מברכת ומקווה שתמשיך המגמה הזאת של הרחבת התפיסה הזאת שמחייבת הסתכלות על צרכים ייחודיים של החברה הערבית בהרבה מאוד הקשרים.
ליאנה מגד: זה קשור גם לנושאים של אלימות במשפחה, זה קשור גם לעבירות מין וקשר שתיקה מיוחד שיש בעבירות האלה בחברה הערבית ולעוד היבטים נוספים שאני מאוד מקווה שגם הכנסת תקדם את ההסתכלות המיוחדת והמאוד חשובה הזאת.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאני שוחחתי עם יושב ראש הוועדה למיגור האלימות, נראה לי שאו שנקיים דיון משותף לחלק שקשור אולי לבני נוער וילדים או שנעשה את זה אצלנו.
ליאנה מגד: הנושא הזה גם עלה כאן, נדמה לי על ידי חברת הכנסת, הנושא הזה של קושי מיוחד קודם כל בעבירות מין, ולכן גם הוקמה בסוף ועדת ברלינר, אנחנו יודעים שיש קושי לדווח הרבה יותר מעבירות אחרות, בגלל הרגישות, הפרטיות וכו', דברים שמאוד קשה לחשוף גם בפני חבר, אז בטח בפני צוות שופטים, קהל וחוקרים.
ליאנה מגד: אבל אנחנו יודעים שבחברה הערבית הקושי הוא עוד יותר קשה, יש לזה כל מיני מחקרים והיבטים, אתם בטח מכירים אותם יותר ממני, יש לזה היבטים סוציולוגיים, יש לזה היבטים של התפתחות החברה לאורך השנים, יש לזה היבטים פטריארכליים וההשתנות של החברה בחברה המודרנית ושם אנחנו, כמערכת האכיפה, נדמה לי שעוד לא הצלחנו לפצח את זה מספיק טוב.
ליאנה מגד: אני כן יכולה לומר שהפרקליטות כן עושה בהקשר הזה עבודה, נפגשת, בודקת עם מרכזי סיוע שמסייעים בחברה הערבית, שזה גם דבר שצריך עוד להתפתח, כך שאני חושבת שיש לזה מודעות, אבל הדבר הזה צריך לפרוץ עוד הלאה.
יוסף ג'בארין: ויכול להיות, לפי מה שאת אומרת, באמת שווה פעם לקיים דיון שמתמקד ב - - -
ליאנה מגד: אני חושבת שלגמרי מוצדק.
ליאנה מגד: הוא גם מתקיים בתוך הממשלה ואני חושבת שהוא בהחלט צריך להתקיים גם בכנסת.
יוסף ג'בארין: נציגת ההורים, הנהגת ההורים הארצית, לירון חביב, איתנו?
יוסף ג'בארין: אנחנו חותרים לסיום, יש לנו עוד חמש דקות ונסכם.
יוסף ג'בארין: כן, לירון.
לירון חביב: כן, שלום.
לירון חביב: זה יהיה מאוד קצר.
לירון חביב: על הרוב כבר דיברו, אני רק רוצה להוסיף מספר דברים.
לירון חביב: קודם כל המון המון תודה על הזכות לדבר, בהחלט שמחתי לשמוע פה המון דברים חדשים על תהליכים שקיימים.
לירון חביב: זה משליך אותי לנקודות העיקריות שלנו.
לירון חביב: קודם כל אני רוצה להדגיש משהו נורא חשוב.
לירון חביב: כל השעה וחצי האחרונות אתם מדברים פה בעיקר על המגזר הערבי, על הבעיות שקיימות בו, אני רוצה להתייחס שהבעיות האלה קיימות בעוד מגזרים, גם במגזר החרדי וגם בילדים עם מוגבלויות, שגם שם יש את הבעיות.
לירון חביב: אנחנו רואים שיש בשנה האחרונה, בעיקר בתקופת הקורונה, גידול של מעל 50% בפניות למרכזי הסיוע.
לירון חביב: חשוב לי להגיד שחוזר מנכ"ל מחייב את משרד החינוך להפיץ דוח שבו הורים, ילדים, כל מי שנפגע מינית, הורים שהילדים שלהם נפגעים מינית, כיצד הם צריכים לפעול.
לירון חביב: זה לא קיים במרבית בתי הספר, בעיקר עכשיו בשינוי התקופה האחרונה שהיא תקופת הקורונה.
לירון חביב: הילדים נמצאים בבית, אין להם את היועצת לפנות אליה, בטח לא בצורה כל כך ישירה כמו שיש להם בבית הספר.
לירון חביב: זה משהו שחייבים בדחיפות לפרסם אותו, איך הילדים/הורים יכולים לפנות ברגע שזה קורה.
לירון חביב: כמו שנאמר פה, הפגיעה המינית היותר חזקה היא בתוך הבתים וקשה מאוד בתוך הבית, כשאתה אפילו לא יודע למי לפנות.
לירון חביב: אני עשיתי בדיקה מאוד קצרה אתמול, כשהתכוננתי לוועדה, כשאתה רושם 'הטרדה מינית', שזה מה שילד ירשום, הוא אפילו לא יודע מה זה הטרדה מינית, בשביל לדעת איך לפנות, למי לפנות, כשאתה רושם הטרדה מינית זה רק מסביר לך מה זה הטרדה מינית, זה לא שולח אותך אפילו למי לפנות.
לירון חביב: איך הילדים האלה יכולים לדעת למי לפנות?
לירון חביב: הדבר השני זה שמערכת משרד החינוך עדיין לא מספיק מוקיעה מקרבה אנשים עם רקע של עבירות מין.
לירון חביב: רק בחודשים האחרונים אנחנו עדים, בחודש מאי האחרון התבשרנו על זה שד"ר אברהם ברקאי, שהוחזק בהחזקה של 200,000 תכנים פורנוגרפיים פדופילים ככל הנראה יתמנה ללא פחות מאשר רופא הפיקוח על שירותי בריאות התלמיד בלשכת הבריאות במחוז הצפון.
לירון חביב: ועוד נושא אחרון, שהיה ממש בתקופה האחרונה, זה המורה הפדופיל בתל אביב.
לירון חביב: חייבים להגביר את הנושא הזה, חייבים להגביר את האכיפה.
לירון חביב: והדבר האחרון שמאוד חשוב לנו כהנהגת הורים לבקש זה למצוא את הדרך בימי הקורונה, כשהילדים נמצאים יותר בבית מאשר בבתי הספר, למצוא את הדרך להוציא להורים סוג של הדרכה, הסברה, איך הם יכולים לראות סממנים.
לירון חביב: יש יועצת בבית הספר, מורה בכיתה, שעוד איכשהו היא פתאום רואה שהילד יותר נסגר, הגננת רואה שהילדה יותר נסגרת, מסבה את תשומת לב ההורים.
לירון חביב: איך ההורים היום יכולים לדעת את זה?
לירון חביב: איך אני כאמא יכולה לדעת שהילד שלי נפגע מינית?
לירון חביב: אין לי שום דרך לעשות את זה.
יוסף ג'בארין: כן, אולי צריך להכין ערכה מיוחדת להורים.
לירון חביב: בדיוק.
לירון חביב: אלה שני דברים, גם העניין של פרסום של חוזר מנכ"ל מחייב את משרד החינוך לעשות את זה וגם את החובה להדרכת הורים איך למצוא את הסימנים.
לירון חביב: אלה שני דברים דחופים וחשובים.
לירון חביב: תודה רבה רבה.
יוסף ג'בארין: תודה, באמת תודה לך.
יוסף ג'בארין: לפני שאני שומע את דברי הסיכום מחוה לוי, אולי נציגת משרד החינוך איריס בן יעקב, ממונה על חינוך למיניות ולמניעת פגיעה?
איריס בן יעקב: כן, אני איתכם.
יוסף ג'בארין: אז היו הערות גם למשרד החינוך ואם יש לך הערות על הדברים שעלו.
איריס בן יעקב: באופן כללי בימים כתיקונם אנחנו מפרסמים את מרכזי ההגנה גם בפני אנשי המקצוע שלנו.
איריס בן יעקב: זה נכון שיועצות בית הספר הן לרוב הקשר שלנו עם מרכזי ההגנה, כשמתגלה איזה שהוא חשד אז הצוות החינוכי פונה ליועצת בית הספר ויועצת בית הספר מכירה את מרכזי ההגנה.
איריס בן יעקב: אנחנו דואגים לעשות סיורים במרכזי ההגנה, אנחנו עושים בשיתוף פעולה הרצאות, גם לאנשי המקצוע שלנו, לפעמים גם לעובדי הוראה.
איריס בן יעקב: זה נכון שבימי הקורונה זה אתגר מאוד מאוד גדול, קודם כל אנחנו לא רואים את הילדים, מאוד מאוד קשה ליצור קשר עם הילדים, זה לא כמו שילד בא לבית הספר ומחנכת או יועצת יכולה לקחת ילד ולדבר איתו בלי העיניים המשגיחות לפעמים של ההורים, אם נגיד מדובר בפגיעות במשפחה.
איריס בן יעקב: יש לנו שבוע המערכת למניעת פגיעה מינית, שם אנחנו לרוב מפרסמים את רשימת מרכזי ההגנה וכן כמה טיפים, אנחנו שולחים מכתב להורים על מה קורה כשיש חשד לפגיעה.
איריס בן יעקב: בימי הקורונה, עכשיו אנחנו עובדים על ערכה למורים, על איתור וזיהוי, איך בכל זאת הם יכולים לאתר ולזהות ילדים מרחוק.
איריס בן יעקב: ואנחנו גם נגיע להורים, זאת אומרת אנחנו כן נפרסם רשימה של לא רק מרכזי ההגנה, גם מרכזי סיוע, יש המון עמותות שמסייעות להורים והן כתובת לפנייה כשמתעורר חדש.
יוסף ג'בארין: האם יש דיווח הפוך, כאילו שמרכזי ההגנה מדווחים למשרד החינוך על פגיעות בתלמידים?
איריס בן יעקב: קודם כל אנחנו בקשר שוטף עם חוה.