GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלון הרשקו: אגב, הסיכון שילד יחצה את הכביש בדרך לבית הספר וחלילה ימות מתאונת דרכים, הוא סיכוי הרבה יותר גדול לעומת ילד שימות חלילה מאלרגיה למזון, ואנחנו לא נותנים סייעות לילדים שחוצים את הכביש.
אלון הרשקו: אני מצטרף לנעמה מעמותת יה"ל שמדגישה את הנקודה הזו שהילדים בגיל ההתבגרות, אלה שהם בסיכון הגבוה מאלרגיה למזון הם אלה שלא מקבלים שום מענה בבתי הספר.
אלון הרשקו: זה דבר מאוד חשוב שצריך להביא בחשבון.
אלון הרשקו: שיטת הסייעות לא נותנת לזה לקרות כי הכסף נגמר כבר בכיתה ב' ואחרי זה אין כבר כסף לתת.
אלון הרשקו: מעבר לזה, יש פה גם בעיה חברתית לילד בריא שהולך לידו מבוגר או מבוגרת שמסתכל מה הוא אוכל ומה הוא לא אוכל.
אלון הרשקו: יש בזה הרבה נזקים.
אלון הרשקו: אנחנו, חברי האיגוד לאימונולוגיה ואלרגיה, לא מזכירים את המילה "סייעת" בהמלצות שלנו.
אלון הרשקו: אנחנו נותנים המלצות רפואיות בלבד.
נעמה שמואלי: פרופ' הרשקו ואני מדברים כמעט מידי יום.
נעמה שמואלי: פרופ' הרשקו, אני מצטערת שאני מפריעה לך.
נעמה שמואלי: אני חושבת שכשאתם אומרים: אנחנו מתנגדים לסייעות, צריך להגיד מה בא במקום הסייעות.
נעמה שמואלי: אתה לא יכולה להגיד: אנחנו נגד סייעות מבלי - - -
יוסף ג'בארין: הוא לא אמר שהוא מתנגד, אני חושב ש - - -
אלון הרשקו: נעמה, איבדתי כמה דקות יקרות, אני רוצה להשלים את דבריי, בבקשה.
אלון הרשקו: אנחנו מתנגדים לשיטת הסייעות, אנחנו דורשים שלכל ילד יהיה מענה והגנה, ושכל הורה ששולח את הילד שלו לבית הספר ישלח בשקט, בלב שקט, והילד יחזור הביתה בריא ושלם.
אלון הרשקו: נעמה, אין בינינו שום ויכוח בעניין הזה.
נעמה שמואלי: עכשיו זה מצוין.
אלון הרשקו: שיטת הסייעות היא שיטה לא טובה, אבל זה מה שקיים היום.
אלון הרשקו: אנחנו בעד כיסוי רוחבי.
אלון הרשקו: כל ילד שהולך לבית ספר, בין אם הוא בן 18 ובין אם הוא בן 5, צריך את אותה הגנה.
קריאה: אני רק אומר שב-2009 או ב-2011 משרד הבריאות דרש את המענה הזה והתעקש על כך.
אלון הרשקו: נכון, ואז היה מדובר במספר קטן.
אלון הרשקו: זה היה איזשהו פתרון זמני שנעשה קבוע, והלך וגדל וגדל.
אלון הרשקו: הוא גוזל המון משאבים והוא לא נותן את המענה.
אלון הרשקו: מדברים על אפיפן, ואפיפן הוא הדבר הכי פשוט שיש.
אלון הרשקו: מדברים על הדרכות ורקע רפואי.
אלון הרשקו: מחזיקים את המזרק ככה, מוציאים לו את הפקק, ומצמידים לירך.
אלון הרשקו: זהו, כולכם עכשיו מוסמכים להשתמש באפיפן.
אלון הרשקו: מעבר לזה, צריך אולי עוד עשר דקות או רבע שעה של הסברים כיצד לזהות את התגובה האלרגית.
אלון הרשקו: רבע שעה של הסברים, עשר שניות כדי לדעת איך להשתמש באפיפן, ומה שצריך זה שהאפיפן יהיה זמין ומבוגר בסביבה.
אלון הרשקו: לדעתי, עדיף שזה לא יהיה סייע, אלא מישהו מצוות בית הספר או מישהו שימונה, אבל שיהיה אחראי על כל כיתות בית הספר ולא רק על כיתות א'-ב' וגני ילדים.
אלון הרשקו: הפתרון שאנחנו מציעים הוא זול, פשוט, ונותן שלווה לילד ולהורים, והוא יחסוך מיליוני מיליונים של שקלים.
אלון הרשקו: זו העמדה שלנו, ואני מקווה שיום אחד, ונעמה מעמותת יה"ל מסכימה איתי למרות שרצתה לתקן אותי - -
נעמה שמואלי: לא, לא בהכרח.
אלון הרשקו: - - אנחנו מסכימים על אותו דבר, זה מה שצריך להיות.
יוסף ג'בארין: תודה רבה, פרופ' הרשקו.
יוסף ג'בארין: זה באמת מידע חשוב, וסליחה שלא פתחנו במידע הזה.
יוסף ג'בארין: אולי נעשה זאת בדיונים הבאים.
יוסף ג'בארין: אנחנו צריכים לסכם כי תיכף מתחילה המליאה.
יוסף ג'בארין: אני באמת רוצה להודות לכל המשתתפים כאן בחדר ובאמצעות הזום.
יוסף ג'בארין: אני רוצה להדגיש כמה נקודות עיקריות שעולות מהדיון.
יוסף ג'בארין: אתחיל עם משרד הבריאות.
יוסף ג'בארין: הוועדה מבקשת לקדם ולסיים את נושא סימון האלרגנים במוצרי מזון ולפעול לסימון, כפי שגם הובטח, כמובן גם בשפה הערבית.
יוסף ג'בארין: עיקר ההתייחסות הייתה למשרד החינוך.
יוסף ג'בארין: בהמשך לדבריו של פרופ' הרשקו, הוועדה דורשת להבטיח פתרון ראוי להכשרת צוותים חינוכיים לטיפול בעת חשיפת ילד אלרגי לאלרגן ולהזרקת אפיפן.
יוסף ג'בארין: הוועדה גם דורשת שכל חומרי ההסברה מטעם משרד הבריאות ומשרד החינוך יונגשו במקביל בשפה הערבית וגם בשפות אחרות: רוסית ואמהרית, לפי הצורך.
יוסף ג'בארין: הוועדה גם מבקשת לקבל את החוזר לעניין אורחות חיים שהתייחסנו אליו בדיון, וגם את החוזר הקשור לבניית תפריטים ללא אלרגניים.
יוסף ג'בארין: אנחנו גם נעלה את החומרים הללו לאתר הוועדה.
יוסף ג'בארין: לגבי השלטון המקומי – הוועדה מציעה לייצר מאגר סייעות, ולאפשר גם קידום ברמת התעסוקה.
יוסף ג'בארין: המאגר יעזור במציאת סייעת מחליפה בעת הצורך.
יוסף ג'בארין: זה נושא שעולה בדיונים כנראה בשנים האחרונות.
יוסף ג'בארין: הוועדה מבקשת למצוא פתרון מיידי לעניין העסקת הסייעות לפעוטות אלרגיים בגילאי לידה עד שלוש, ופתרון מיידי לקראת פתיחת שנת הלימודים הבאה עוד שבועיים.
יוסף ג'בארין: הוועדה גם מבקשת כמובן למצוא פתרון קבע לעניין העסקת הסייעות לפעוטות בגילאי לידה עד שלוש.
יוסף ג'בארין: מדובר ב-600 – 700 פעוטות שהם כבר מאותרים ככאלו שצריכים את התמיכה הרפואית והחברתית הזו וחשוב למצוא גם פתרון קבע לנושא.
יוסף ג'בארין: הנושא הזה יעלה בדיון שלנו ביום שני ואז נוכל לשמוע גם את התייחסותו של משרד העבודה, ואני מקווה גם לבשורות טובות.
יוסף ג'בארין: אני מדגיש בסוף שבאמת כל ילד צריך לקבל את הכיסוי המקצועי ואת ההגנה המלאה.
יוסף ג'בארין: הילדים האלה הם שווים במערכת, ולכן המערכת מחויבת למצוא להם מעטפה תומכת ותנאים לימודים ראויים בתוך המסגרות שלהם.
יוסף ג'בארין: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הסוגיה.
יוסף ג'בארין: שלום לכולם.
יוסף ג'בארין: אני פותח את ישיבת הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, היום ה-10 באוגוסט 2020.
יוסף ג'בארין: הישיבה עוסקת בשני החוקים המאוד חשובים שהוועדה הזו חוקקה לפני כשנתיים והיום אנחנו בישיבת מעקב אחרי יישום שני החוקים - חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, התשע"ט-2018 וחוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום לפעוטות, התשע"ט-2018.
יוסף ג'בארין: ביום רביעי האחרון קיימנו דיון בוועדה על מקרי החשדות הכבדים להתעללות במסגרות בשפלה.
יוסף ג'בארין: נחשפנו לדברים מאוד קשים והאמת היא שאין דבר יותר שובר לב מאשר התעללות בפעוטות חסרי ישע.
יוסף ג'בארין: לא רק שזו תופעה שאי אפשר לקבל, אלא זו תופעה שמחייבת אותנו לשאול את עצמנו מה אנחנו עושים כדי למנוע מקרים כאלו בעתיד.
יוסף ג'בארין: אני חושב שהשאלה הזו הייתה תקפה לפני המקרים האחרונים שנחשפו והיום היא תקפה הרבה יותר, אחרי החשיפה הזאת מה גם שכולנו יודעים, לצערנו הרב, על מקרים שנחשפו.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת שיכולים להיות עוד הרבה הרבה מקרים שאנחנו לא מודעים להם ולא נחשפים אליהם.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר שתמונת המצב כיום היא מאוד בעייתית.
יוסף ג'בארין: משתתפים אתנו בדיון גם חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון שעמדה בראש הוועדה הזו עת נחקק החוק לפני כשנתיים וגם חברת הכנסת קארין אלהרר שיזמה את החוק יחד עם חברת הכנסת שאשא ביטון.
יוסף ג'בארין: החוק הוא חוק.
יוסף ג'בארין: הוא היה אמור להיות מיושם והיום, אחרי כשנתיים, היינו אמורים ללמוד לא על המידה בה החוק מיושם אלא האפקטיביות של היישום ומה עוד נדרש לעשות כדי לקדם את ההגנה על פעוטות במעונות היום.
יוסף ג'בארין: אלא שלצערי, לפי החומרים שהגיעו לידינו ולפי הנושאים שעלו בדיונים הקודמים, כרגע נשמע שהחוק הוא יותר בגדר הצהרת כוונות והצהרת מדיניות.
יוסף ג'בארין: אני לא אגזים אם אומר שלרוב הוא לא מיושם.
יוסף ג'בארין: אנחנו רואים שבשלב הזה רק 40 אחוזים מהפעוטות, מהתינוקות, מהילדים של כולנו נמצאים במסגרות מפוקחות, כאלה שהמשרד מודע לקיומן, זה אומר שכיום ההערכה היא שיש כ-60 אחוזים מהמסגרות, בעיקר פרטיות, שפועלות בלי שהמערכת מודעת לקיומן.
יוסף ג'בארין: זה מצב שלא רק שהוא מאוד בעייתי אלא שהוא בלתי מתקבל על הדעת.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לומר לכם שחובת הפיקוח, זה לא שהיא נוצרה רק ב-2018 עם חקיקת שני החוקים אלא ברמה הפורמלית היא חובה שהייתה קיימת גם קודם לכן.
יוסף ג'בארין: מטרת החוק הייתה לקדם אותה, להגביר אותה יותר ולגרום למשרד לפעול כדי להגביר אותה.
יוסף ג'בארין: אני רוצה שבדיון הזה נוכל להתקדם, לשמוע את אנשי משרד העבודה והרווחה, משרד המשפטים ואת הגורמים האחראיים.
יוסף ג'בארין: כמובן נשמע את האוצר שנמצא אתנו, את חברי הכנסת, את נציגי הארגונים והמסגרות השונות ככל שהזמן יאפשר.
יוסף ג'בארין: היות ומדובר בדוברים רבים, אני כבר מבקש מכולם להיות קצרים ולדבר בטווח זמן של כשלוש דקות ולא יותר ולמקד ממש את הדיון בנושא הספציפי של יישום שני החוקים המאוד חשובים האלה, גם לעניין הפיקוח ומידת היישום שלזה על כל המסגרות הקיימות וגם לעניין סוגיית המצלמות.
יוסף ג'בארין: לפני שאני פונה לחברי הכנסת, ביקשתי מהיועצת המשפטית של הוועדה שגם ליוותה את החקיקה, שמרית גיטלין שקד, להעיר כמה הערות ואחר כך נמשיך עם חברי הכנסת והאורחים שנמצאים כאן ואלה שב-זום.
שמרית גיטלין שקד: תודה.
שמרית גיטלין שקד: חוק הפיקוח על מעונות לפעוטות קובע הסדר רישוי לעניין הפעלת יום לפעוטות ששוהים בהם לפחות שבעה פעוטות.
שמרית גיטלין שקד: הוא אוסר על הפעלת מעונות יום לפעוטות ללא רישיון.
שמרית גיטלין שקד: החוק נכנס לתוקף ביום 1 בספטמבר 2019.
שמרית גיטלין שקד: החוק קבע מה הם התנאים העיקריים לקבלת רישיון למעון יום לפעוטות, ביניהם בדיקת עבר פלילי של הבעלים, של העובדים או אנשים שמתגוררים בבית בו נמצא המעון, עמידה של מבקש הרישיון בתנאים שנקבעו בתקנות, העובדה שהמחנכים מטפלים במעון היום לפעוטות ישתתפו בהדרכה בנושא עזרה ראשונה לפעוטות וגם הנושא של התקנת מצלמות במעון שאמור להיכנס לתוקף ב-1 בספטמבר 2020, כולל התנאים לקבלת רישיון למעון היום לפעוטות.
שמרית גיטלין שקד: יש הרבה מאוד נושאים שלא מוסדרים בחוק והם הושארו לתקנות כמו לדוגמה אם השר יחליט לקבוע הוראות לעניין תזונה, תברואה, בטיחות במעון, מספר הילדים בכיתה, היחס בין מספר המטפלות למספר הילדים, תוכנית חינוכית וכל הנושאים האלה, הם בעצם לשיקול דעת של השר לקבוע הוראות בנושאים האלה בתקנות.
שמרית גיטלין שקד: סעיף 7 לחוק הוא הסעיף שמסמיך את שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים להתקין תקנות בהן יהיו התנאים לפעילותו של מעון יום.
שמרית גיטלין שקד: כמו שאמרנו, עמידה בתנאים האלה היא תנאי לקבלת הרישיון.
שמרית גיטלין שקד: בשלב הזה טרם הותקנו או הובאו לאישור הכנסת התקנות לפי הסעיף הזה.
שמרית גיטלין שקד: יש בסעיף 7 רשימה של תקנות.
שמרית גיטלין שקד: אני לא אפרט את כל התקנות אבל בין היתר חלק מהתקנות הן תקנות רשות וחלק מהתקנות הן תקנות חובה.
שמרית גיטלין שקד: תקנות החובה היו צריכות להיות מובאות לאישור הוועדה עד ה-31 באוקטובר 2019.
שמרית גיטלין שקד: הן צריכות להיות מובאות לאישור הוועדה לזכויות הילד.
שמרית גיטלין שקד: בין היתר התקנות יכולות להיות בנושאים של תנאי המגורים במעונות, תנאי אחזקת פעוטות, אמצעי בטיחות, תקן עובדי מעונות והכשרתם, מתן תנאים נאותים, מניעת היפגעותם של פעוטות, סביבה חינוכית וטיפולית הולמת לפעוטות, מילוי צורכיהם הגופניים, הרגשיים, החברתיים והחינוכיים, הוראות לעניין ביטוח, מיקום מתאים וכדומה.
יוסף ג'בארין: כל הדברים המהותיים הללו היו אמורים להופיע בתקנות החובה.
יוסף ג'בארין: התקנות היו אמורות להיות מובאות אלינו, לוועדה, עד סוף אוקטובר 2019, שזה פחות או יותר שנה לאחר כניסת החוק לתוקף.
שמרית גיטלין שקד: חלק מהדברים שמניתי הם חלק מתקנות הרשות וחלק מהדברים הם חלק מתקנות החובה.
שמרית גיטלין שקד: אם תרצו, אני גם אפרט בדיוק מה בגדר רשות ומה בגדר חובה.
שמרית גיטלין שקד: כמובן שלפי סעיף 76 לחוק כל עוד לא נכנסו לתוקף התקנות הראשוניות לפי סעיף 7, המשרד צריך להעניק אישור ראשוני למפעילים של תקנות היום לפעוטות במקום רישיון.
שמרית גיטלין שקד: עוד הערה חשובה.
שמרית גיטלין שקד: הוראות החוק החלות על רישיון חלות גם על אישור ראשוני בשינויים המחויבים.
שמרית גיטלין שקד: זאת אומרת, גם במהלך התקופה בה טרם הותקנו תקנות, יש למשרד סמכויות שונות מכוח חוק הפיקוח על מנת לפקח על מעונות יום לפעוטות ולהגן על הפעוטות השוהים בהם למעט עיצומים כספיים שאותם לא ניתן להטיל בתקופה הזאת אבל סמכויות אחרות יש למשרד והוא יכול להפעיל אותן כל עוד לא הותקנו תקנות.
שמרית גיטלין שקד: לדוגמה, צו הפסקה מינהלי, שליחת מפקחים בעלי סמכויות פיקוח, מתן הנחיות מקצועיות לעניין הפעלת מעון יום לפעוטות, מינוי אחראי לטיפול בפניות הציבור וכולי, סמכויות שונות שעדיין המשרד יכול להשתמש בהן כדי לפקח גם כל עוד לא הותקנו התקנות.
יוסף ג'בארין: כיום אמור לפעול המשטר המשפטי של רישוי ראשוני.
שמרית גיטלין שקד: נכון.
יוסף ג'בארין: תכף נשמע את התייחסות המשרד שיאמר לנו מה קורה עם התקנות ומה תמונת המצב כיום.
יוסף ג'בארין: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון שעמדה בראש הוועדה עת נחקק החוק.
יוסף ג'בארין: העברנו לך גם את החומרים שהגיעו לידינו.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה אדוני היושב ראש.
יפעת שאשא ביטון: גם חברת הכנסת קארין אלהרר הייתה שותפה בכל התהליך הזה.
יפעת שאשא ביטון: היינו בטוחות שאנחנו נימצא היום בנקודה אחרת לגמרי ולצערי הרב אנחנו לא שם.
יפעת שאשא ביטון: אני אחלק את הדברים למספר חלקים כאשר והפשוט יותר לצורך העניין זה עניין של חוק יישום התקנת מצלמות חובה במעונות היום.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתנו אין שום סיבה שבעולם לדחות את יישום החוק בשנתיים כפי שמבקשים בחוק ההסדרים.
יפעת שאשא ביטון: החוק היה אמור להיכנס לתוקף בספטמבר הקרוב.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו פגשנו את הקורונה ממארס, זאת אומרת שכבר המעונות היו אמורים להיות בתהליך של היערכות וגם אם רוצים בשם הקורונה לדחות את היישום, אז גג בחצי שנה.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, הדברים צריכים להיות מאוד מוגדרים ומדודים.
יפעת שאשא ביטון: אין שום סיבה בעולם שעל הגב של הילדים שלנו, של הביטחון שלהם, של השלום שלהם, יעשו את כל התהליך של לבוא לקראת המעונות, ואגב, אני לגמרי עם הפנים למעונות אבל קודם כל יש לנו חובה להגן על הילדים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להזכיר לכל מי שיושב כאן סביב השולחן שאם לא היו מצלמות במקרה האחרון שפגשנו, אי אפשר היה לדעת מה קרה שם, אי אפשר היה לבצע חקירה כל כך נרחבת ולהבין מי היה שותף בהתעללות האכזרית הזאת בילדים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו לא מתפשרים על עניין המצלמות.
יוסף ג'בארין: גם החשיפה כשלעצמה לפי הדיון שלנו היא רק בגלל המצלמות.
יפעת שאשא ביטון: בזכות המצלמות ובעניין הזה אנחנו לא נתפשר.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת, אני מסתכלת כאן על חברי הכנסת והם כולם שותפים שלנו במאבק הזה בשביל הילדים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נאפשר את זה.
יפעת שאשא ביטון: הממשלה רוצה להקל על המעונות, שתמצא דרך אחרת, שתתקצב אותם, לא יודעת, כל פתרון יצירתי אחר מקובל עלי ובלבד שניישם את החוק הכי מהר שאפשר.
יפעת שאשא ביטון: לגבי הנושא של התקנות.
יפעת שאשא ביטון: פעם אחת צריך לומר שיש את השלב הראשון של הרישוי.
יפעת שאשא ביטון: כולם היו צריכים להיות עם רישוי היום.
יפעת שאשא ביטון: כולם, בלי קשר לתקנות.
יפעת שאשא ביטון: רק 40 אחוזים מכל אלה שנמצאים במגזר הפרטי הגישו את הבקשה לרישוי.
יפעת שאשא ביטון: גם לא כולם קיבלו בגלל עניינים כאלה ואחרים ובאמת מתוך מקום של לשמור על שלומם של הילדים.
יפעת שאשא ביטון: איפה כל ה-60 אחוזים הנותרים?
יפעת שאשא ביטון: איפה משרד הרווחה והפיקוח?
יפעת שאשא ביטון: איפה ההורים?
יפעת שאשא ביטון: ההורים חייבים להיות שותפים שלנו בדבר הזה.
יפעת שאשא ביטון: הורה שמגיע למעון שאין בו שלט כפי שמבקש החוק שיהיה רישוי, שידרוש, שיבקש לראות שיש רישוי למעון.
יפעת שאשא ביטון: אין רישוי, המעון לא מסוגל להביא איזושהי הצהרה או אסמכתה שהם הגישו את הבקשה – שלא יכניסו את הילדים, שידווחו למשרד הרווחה, שיעזרו לנו במעקב אחר המסגרות שנמצאות בשטח ואין לנו שמץ של מושג מי הן ומה הן והיכן הן נמצאות.
יפעת שאשא ביטון: העניין של התקנות.
יפעת שאשא ביטון: התקנות היו צריכות להיות מובאות.
יפעת שאשא ביטון: לא הייתה כנסת, היינו בשלוש מערכות בחירות אבל היה מספיק זמן כדי להיערך ובאמת משרד הרווחה נערך.
יפעת שאשא ביטון: הוציא אפילו את התקנות לעיון הציבור, עשה את כל התהליך, קיבל, גיבש, הכול מוכן – משרד האוצר עומד כמו חומה בצורה ולא מוכן שאנחנו נביא את התקנות האלה לאישור.
יפעת שאשא ביטון: כאן אני רוצה לומר שבכל הסיפור הקשה הזה יש נקודת אור אחת והיא ששר העבודה והרווחה הוא איציק שמולי ואיציק שמולי היה שותף בכל השיח על ההגנה על הילדים ורצה את חוק המצלמות ורצה את חוק הפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: אז הנה, לכבוד השר יש היום לא את ההזדמנות אלא יש לו את הזכות לעמוד בראש המערכת שאמורה ליישם את זה, שייקח בבקשה את התקנות ויגיש אותן תוך שבוע.
יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב ראש, אנחנו צריכים לקבוע דיון בעוד שבוע ולוודא שמשרד העבודה והרווחה הגיש את התקנות האלה והביא פתרון לכל הנושא של חוק יישום המצלמות כי בידיים שלהם לעשות את זה ואם השר רוצה, הוא יעשה את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני אפילו ארחיק לכת ואומר שהשר מאוד בעד שמעונות היום יהיו בסביבה הנכונה שלהם, קרי, במשרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: יתכבד השר, מתוקף תפקידו וסמכותו היום, אחרי שהוא ישלים את התהליכים שאנחנו רוצים שיקרו במיידית, להעביר את מעונות היום למשרד החינוך ואולי במדינת ישראל יתחילו להתייחס לילדים האלה כאל ילדים שנמצאים בתוך מסגרת חינוכית ולא בתוך בייבי סיטר או איזו חצר אחורית של מערכת החינוך במדינת ישראל.
קארין אלהרר: קודם כל, אני מאוד מסכימה לדברים שאמרה חברתי חברת הכנסת שאשא ביטון ואני רוצה לומר שאני מרגישה שזה פשוט לא אכפת.
קארין אלהרר: לא אכפת למי שיושב במשרדי הממשלה.
קארין אלהרר: אני לא אומרת את זה כדי לומר סתם איזה דבר מעצבן.
קארין אלהרר: אני לא מבינה, אני באמת לא מבינה, איך יכול להיות מצב שבו כולם מזדעזעים ומזילים דמעות כל פעם שפורצת לחיינו פרשה מזעזעת כפי שנחשפה בשבוע שעבר, ואז חוזרים לחיים שלנו וכלום לא קרה.
קארין אלהרר: אם באמת זה היה מזעזע ומרעיד את אמות הספים, הייתי מצפה שיהיו תקנות והייתי מצפה שלא ידחו את חוק המצלמות.
קארין אלהרר: אני בשונה מחברתי לא מוכנה לדחייה אפילו לא של חצי שנה.
קארין אלהרר: אין שום סיבה לדחייה הזאת.
קארין אלהרר: מדובר בכסף קטן ואם הילדים האלה יקרים להנהגה, הם צריכים לממן את זה, אם זו הבעיה, כחלק מהסיוע לעסקים הקטנים.
קארין אלהרר: בבקשה, כמה עולה מצלמה?
קארין אלהרר: מה הסיפור הגדול?
קארין אלהרר: אני לא חושבת שיש מקום ולו לדחייה קלה.
קארין אלהרר: אין לזה שום הצדקה.
קארין אלהרר: להיפך.
קארין אלהרר: אם אנחנו נצביע כאן או נאשר או נאשר בחוק ההסדרים דחייה ולו הקלה ביותר, אישרנו שזה בסדר מצדנו שיהיו עוד מקרים שלא נדע עליהם.
קארין אלהרר: אישרנו את זה במו ידינו.
קארין אלהרר: לעניין חוק הפיקוח.
קארין אלהרר: זה שלא הייתה כנסת פעילה – זה לא אומר שאי אפשר היה לקיים דיון.
קארין אלהרר: אבל אני מבינה, קמפיין בחירות וכולם היו עסוקים בדברים הלא חשובים אבל הכנסת הזאת היא עובדת.
קארין אלהרר: כמה זמן עובדת הוועדה?
קארין אלהרר: חודש, חודש וחצי?
קארין אלהרר: מה קרה בחודש וחצי האלה?
קארין אלהרר: איפה התקנות?
יוסף ג'בארין: אפשר היה לעבוד על התקנות ללא קשר לכנסת.
קארין אלהרר: אני למדה מהמסמך של משרד הרווחה שזה אפילו לא עבר להערות הציבור.
קארין אלהרר: זה מעיד על הלך הרוח.
קארין אלהרר: אני שואלת באמת, עד מתי?
קארין אלהרר: למה מספר המפקחים כל כך מצומצם?
קארין אלהרר: אם אני זוכרת נכון – יפעת, תקני אותי – היה תקצוב שאת הבאת ממשרד האוצר להשיג עוד פקחים.
קארין אלהרר: איפה הכסף?
יפעת שאשא ביטון: כל החוק תוקצב ב-280 מיליון שקלים על כל מרכיביו.
יפעת שאשא ביטון: הכסף אמור להיות שמור.
קארין אלהרר: אני לא רוצה כסף שמור.
קארין אלהרר: אני רוצה כסף שיוצא.
יוסף ג'בארין: כפי שהבנתי מהתשובה, מדברים על 23 מפקחים כאשר הצורך הוא ביותר מ-80 מפקחים.
קארין אלהרר: זה פשוט לעג לרש.
קארין אלהרר: זה לעשות צחוק מהעבודה ובעיקר לעשות צחוק מהילדים האלה.
קארין אלהרר: אי אפשר להפיל הכול על ההורים.
קארין אלהרר: לבי עם ההורים האלה.
קארין אלהרר: הם יראו שאין למעון הזה רישוי ואז מה הם יעשו?
קארין אלהרר: יאללה, נראה אותנו אמיצים, אבל מה הם יעשו?
קארין אלהרר: יתפטרו מהעבודה שגם כך היא רעועה בימים אלה?
קארין אלהרר: מה הם יעשו?
קארין אלהרר: אני קוראת לכולם להתעשת ואני מצפה שהדבר הזה יבוא לא בשבוע הבא.
קארין אלהרר: הכנסת עובדת בימי שני, שלישי ורביעי ואני מוכנה לבוא ביום חמישי.
קארין אלהרר: אני אומרת לך אדוני היושב ראש, נדרשת כאן נחישות של כל הוועדה כדי שהדבר הזה יעבור.
קארין אלהרר: אני כבר רואה בעיני רוחי את ההתגלגלות לבחירות הבאות והדחייה הנוספת וכאילו כלום לא קרה עד הפעם הבאה ואז נתכנס כאן שוב לאותו טקס ונזעק כולנו מרה על מה שעושים לילדים התמימים האלה.
קארין אלהרר: זה הכיוון?
קארין אלהרר: לשם רוצים להוביל את זה?
קארין אלהרר: אני מצטרפת לקריאה הרווחה, תעשה כל שביכולתך, וכשאתה רוצה אתה מצליח, תביא את התקנות האלה עוד השבוע ונתחיל את הדיונים.
קארין אלהרר: אתם חייבים להבין שכאשר מביאים את התקנות, זו התחלת הדרך.
קארין אלהרר: זה ממש לא סופה.
יוסף ג'בארין: אני מציע שנשמע עוד חברי כנסת ואחר כך אולי נעשה פינג פונג.
ע'דיר כמאל מריח: אני צריכה לצאת.
ע'דיר כמאל מריח: יש לי עוד ישיבת ועדה.
ע'דיר כמאל מריח: אני אהיה קצרה.
ע'דיר כמאל מריח: בוקר טוב כבוד היושב ראש.
ע'דיר כמאל מריח: כאימא לשני ילדים אני יכולה להגיד לך שנושא הגיל הרך מאוד חשוב לי וזה נושא שהתחלתי ללמוד, להתעמק בו ולבחון את החקיקה שקידמתן יחד, שתי החברות.
ע'דיר כמאל מריח: אני חושבת שהמצב הרבה יותר עגום משנדמה לנו.
ע'דיר כמאל מריח: בואו לא נסתכל על הסימפטומים אלא נעלה במקרו פרוספקטיב לשורש.
ע'דיר כמאל מריח: במדינת ישראל כל הטיפול בגיל הרך הוא במצב של יד ימין לא יודעת מה יד שמאל עושה.
ע'דיר כמאל מריח: כלומר, הגענו למצב שביחס למדינות ה-OECD אנחנו צריכים רפורמה הרבה יותר רחבה, יסודית ומהשורש ולהעביר אותנו למשרד החינוך ולא להישאר במשרד העבודה והרווחה.
ע'דיר כמאל מריח: זה הרבה מעבר ליישום התקנות ופיקוח ומצלמות.
ע'דיר כמאל מריח: זה לעשות רפורמה רחבה.
ע'דיר כמאל מריח: אין פלא שגם מספר הפקחים הוא מספר מועט, נדמה לי שהוא רבע מהמספר שצריך להיות, אין פלא שגם בפריפריה המצב הרבה יותר עגום באחוזים.
ע'דיר כמאל מריח: אנחנו מדברים על שני אחוזים בלבד מעונות יום מפוקחים במגזר הערבי, וזה הזוי.
ע'דיר כמאל מריח: תחשבו על ההשלכות.
ע'דיר כמאל מריח: אני כאימא לילדים, הייתי עם שני ילדים במעונות יום לא מפוקחים כי לא היה.
ע'דיר כמאל מריח: בכרמל כולו יש מעון אחד מפוקח.
ע'דיר כמאל מריח: אנחנו חייבים לתת פתרונות.
ע'דיר כמאל מריח: לא יעלה על הדעת שחוקים שמועברים לפני שנה ושנתיים, היישום שלהם כל פעם נדחה.
ע'דיר כמאל מריח: זה מצב אבסורדי, זה מצב שלא מתקיים במדינות מפותחות ואנחנו לא צריכים להתנהל כמדינת עולם שלישי בכל מה שקשור לגיל הרך.
ע'דיר כמאל מריח: אי אפשר לבוא ולתת רגולציה, להוסיף תקנות ואחר כך לא לבחון יישום.
ע'דיר כמאל מריח: העול הכלכלי הוא על בעלי המעונות שמתלוננים על הכספים, גם בקשה להיתר חורג מהמועצות, תהליך בירוקרטי שלוקח בממוצע שלוש שנים, שהיישום שלו הוא חד פעמי וצריך לחדש אותו אחת לחמש שנים, לא יעלה על הדעת שבסוף מי שבקצה הפירמידה למטה ישלם את המחיר ואלה ההורים ולא המדינה שתעשה סדר בכל מה שקשור לגיל הרך.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאם אני לא טועה, כל חברי הכנסת כאן, או שיש להם ילדים בגילים הללו או קרובי משפחה.
יוסף ג'בארין: הדאגות הן של כולנו, של כל הציבור הרחב.
יוסף ג'בארין: חבר הכנסת קלנר.
אריאל קלנר: תודה אדוני.
אריאל קלנר: באמת דיון מאוד מאוד חשוב.
אריאל קלנר: גם אני אבא וחלק מהילדים שלי עדיין בגיל הרך.
אריאל קלנר: יש נקודה שמאוד חשוב לי לשים אליה לב.
אריאל קלנר: כולנו מזדעזעים מהמראות הנוראיים וכולנו דואגים לילדים שלנו.
אריאל קלנר: אני לא רוצה שחלילה נגיע – ואפשר להגיע בקלות – למצב בו נשפוך את התינוק עם המים.
אריאל קלנר: זאת אומרת, תרתי משמע.
קארין אלהרר: כבר הרגנו את התינוק.
קארין אלהרר: יש תינוקות שנהרגו.
אריאל קלנר: נכון אבל אנחנו לא רוצים להגיע למקומות אחרים.
קארין אלהרר: יותר נכון, נרצחו.
אריאל קלנר: דיברנו כאן על מציאות שהורים לא רושמים למעונות ולמה הם לא בודקים את הרישוי.
אריאל קלנר: אם אנחנו הופכים את האנשים לעבריינים בעל כורחם כי כל הנושא הזה של שימוש חורג, חלק מהשוק הפרטי הופך להיות עבריין, בסופו של דבר להורים נגמר ההיצע של המעונות והם מתפשרים.
יפעת שאשא ביטון: אין קשר להיתר החורג.
יפעת שאשא ביטון: תפסיקו לערבב את הנושא הזה בתוך החוק.
יפעת שאשא ביטון: הוא לא קשור לחוק, הוא לא מוזכר בחוק, הוא קיים הרבה מאוד שנים לפני כן.
יפעת שאשא ביטון: אין לזה שום קשר.
אריאל קלנר: עדיין מקומות טובים יכולים להיסגר בגלל שהם לא מקבלים רישוי.
יפעת שאשא ביטון: אין קשר.
יפעת שאשא ביטון: משרד הרווחה בכלל לא בודק את זה.
קארין אלהרר: פטרו את זה בחוק ההסדרים.
שמרית גיטלין שקד: פטרו מהיתר שימוש חורג בחוק ההסדרים.
שמרית גיטלין שקד: זאת הטיוטה שיש היום.
יפעת שאשא ביטון: בלי קשר.
יפעת שאשא ביטון: כדי לקבל אישור הם לא צריכים שימוש חורג.
אריאל קלנר: יש למשל נקודה של שטח המעון.
אריאל קלנר: אין כאן מאבק אלא אני פשוט אומר שאני לא רוצה שבסוף ייסגר מקום טוב בגלל סנטימטר.
אריאל קלנר: אף אחד מאתנו לא רוצה שבסוף, בגלל שנרצה להגיע למקום בו אנחנו רוצים להגדיל את הפיקוח, בסוף מקומות טובים ייסגרו ויישאר פחות היצע.
אריאל קלנר: אז נגיע למצב שיצא שכרנו בהפסדנו.
אריאל קלנר: אותו דבר לגבי תקינה של מספר מטפלות לילד.
אריאל קלנר: התקינה היא מצוינת, ההשוואה היא מצוינת אבל זה שאנחנו משווים אוטומטית את הפרטיים לסמל, לסמל יש תקצוב של המדינה.
אריאל קלנר: הוא יכול להרשות לעצמו משהו אחר.
אריאל קלנר: אם מחר זה יעלה, לא כל הפרטיים יוכלו לעמוד בזה.
יפעת שאשא ביטון: אז נאפשר מטפלת על 10 או 12 ילדים?
אריאל קלנר: לא, חלילה.
יפעת שאשא ביטון: דווקא בפרטיים יש להם יתרון על אלה שבסמל.
יפעת שאשא ביטון: הרבה מאוד פעמים יש להם יותר כוח אדם ממה שיש במעונות מפוקחים.
אריאל קלנר: אין בעיה.
אריאל קלנר: אני רק אומר שכאשר אנחנו באים ואומרים שזה יהיה אוטומטית וגם אם יהיה שינוי, אז אוטומטית גם שם יהיה שינוי – לא כולם יוכלו לעמוד בזה.
אריאל קלנר: אנחנו צריכים אולי למצוא קריטריון מעט שונה שגם כמובן יבטיח שלא יהיה מצב כמו שאת מתארת אבל שלא יגיע למצב שבו מעונות יקרסו כי הם יקרסו, יצא שכרנו בהפסדנו.
יפעת שאשא ביטון: לעזור להם לא לקרוס אבל לא על הגב של הילדים.
אריאל קלנר: אני מעלה מספר שאלות שחשוב להתייחס אליהן.
אריאל קלנר: אני לא קובע כאן עמדה.
אריאל קלנר: אני רק אומר שחשוב שניתן את הדעת למכלול ושלא נגיע למצב בו אנחנו שופכים את התינוק עם המים כי אף אחד לא רוצה להגיע למצב הזה.
יפעת שאשא ביטון: התינוק הוא לא העסק.
יפעת שאשא ביטון: התינוק הוא הילדים שלנו.
אריאל קלנר: נכון, אבל אם לא יהיו עסקים, גם לילדים שלנו לא יהיה איפה להיות.
יפעת שאשא ביטון: תפקידה של המדינה לדאוג.
אריאל קלנר: מי שיסבול, אלה דווקא האוכלוסיות החלשות ביותר, אלה שידם אינה משגת.
יוסף ג'בארין: עוד לא הגענו לשם.
יוסף ג'בארין: אנחנו עוד בדברים היותר בסיסיים בכל מה שקשור לפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: ייטב לכולנו אם נפסיק להתייחס לזה כאל עסק ונתחיל להתייחס לזה כאל מסגרת חינוכית ואולי גם המדינה כשהיא תתייחס לזה כאל מסגרת חינוכית, כל מה שאתה מעלה חבר הכנסת קלנר, יינתן מענה גם לזה.
יוסף ג'בארין: תודה רבה חבר הכנסת קלנר.
יוסף ג'בארין: אני מציע שנשמע את אמיר מדינה, מנהל אגף מעונות יום ומשפחתונים, שנמצא אתנו.
יוסף ג'בארין: יש הרבה שאלות, הרבה סוגיות, הרבה ביקורת.
יוסף ג'בארין: קיבלנו חלק מהנתונים שביקשנו ואני מקווה שתציג אותם כי אולי לא כולם הספיקו לקרוא את החומרים האלה.
אמיר מדינה: תודה רבה אדוני היושב ראש.
אמיר מדינה: תודה רבה לכולם על המילים והכיוון.
אמיר מדינה: קודם כל, נתחיל מנושא התקנות.
אמיר מדינה: התקנות הן בראש מעיננו.
אמיר מדינה: אם לרגע מישהו חושב שגם בתקופת הפגרה וגם לאורך כל התקופות, כל מערכות הבחירות שהיו, אנחנו ישבנו וחיכינו שדברים יקרו מאליהם, התשובה היא חד משמעית – לא.
אמיר מדינה: אמנם היו פגישות בעצימות נמוכה יותר, זה היה פעם בשבועיים או פעם בשלושה שבועות ולא כמו היום, בהנחיית השר, כשאנחנו נפגשים עד פעמיים ולפעמים שלוש פעמים בשבוע כדי לסכם את כל הנושאים שעדיין נמצאים על השולחן.
אמיר מדינה: המשרד והאגף לרגע לא נח ולא שם את הנושא הזה בצד.
יוסף ג'בארין: מר מדינה, היה לכם שר, זה לא שלא היה שר.