GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: אני מניח שהתשובה היא שלילית כי אנחנו מדברים על אלפים, והשאלה מדוע לא מרחיבים את נקודות השירות לנקודות שהן בתוך היישובים הלא מוכרים או בסמוך להם כדי גם להתגבר על עניין ההסעה.
יוסף ג'בארין: מה המניעה והאם זה מתקדם?
יוסף ג'בארין: מה אנחנו יכולים לעשות כדי לקדם את זה?
יוסף ג'בארין: איפה המחסום?
רם זהבי: אני משיב לך בשאלה שנשאלתי גם על ידך וגם על ידי חבר הכנסת סעיד.
רם זהבי: מערכת הקשרים של משרד החינוך עד התחנה שהילד נכנס לתוך הכיתה היא שמשרד החינוך עומד מול רשות מקומית, כל רשות במדינת ישראל, כל רשות מקומית סטטוטורית שהיא מוכרת על ידי משרד הפנים מגישה לרשויות התכנון את הבקשות שלה להקמת מבנה.
רם זהבי: משרד החינוך מתקצב, מעביר לה את הכסף.
רם זהבי: אם אנחנו משווים תנאים, אז הרי כל בקשה של רשות מקומית, ואנחנו לא מונעים מאף רשות מקומית.
רם זהבי: יותר מזה, אנחנו מקיימים מערך שלם של ועדות אכלוס מדי שנה ומלווים את הצרכים הפיזיים בהקמה של מבנים.
רם זהבי: בעניין הזה למשרד החינוך יש עודף תקציב.
רם זהבי: יש לו יותר כסף ממה שמבצעים בפועל.
רם זהבי: הכסף מחכה.
רם זהבי: מה הם החסמים?
רם זהבי: הרשות המקומית צריכה לבצע מול רשויות המדינה, זה אומר מנהל התכנון, זה אומר מנהל מקרקעי ישראל, זה אומר רשות ההסדרה.
רם זהבי: אנחנו לא משאירים אותה לבד.
רם זהבי: אנחנו הולכים יחד עם הרשויות.
רם זהבי: אתמול ישבתי במנהל התכנון ביחד עם ראש רשות, עם מנכ"ל הרשות שלו יחד עם הייעוץ המשפטי של הרשות שלו במטרה לפתור סוגיה שקשורה לבינוי בפזורה.
רם זהבי: למה אני עושה את זה?
רם זהבי: ברשות אחרת אני לא עושה.
רם זהבי: עד שלא מגיע לי היתר בניה אין לנו על מה לדבר.
רם זהבי: היתר הבניה הוא רשותי.
רם זהבי: אנחנו מתקצבים על היתר קיים.
רם זהבי: ברשויות בדואיות אנחנו מסייעים אפילו לכל התהליך של היתר הבניה.
רם זהבי: יותר מזה, אנחנו ישבנו עם רשויות התכנון כדי לסמן קרקעות אופציונאליות להרחבת מרכזי שירותים.
רם זהבי: זה לא קורה ביום, זה לא קורה ביומיים, זה החלטות כמו שצוין כאן, של מספר משרדי ממשלה ויש לזה גם מתנגדים.
רם זהבי: גם תוכנית מופקדת, יש לה 60 יום להתנגדות ואנחנו, גם משרד החינוך לא יכול לסתום את הפה למי שיגיש התנגדות לאיזושהי תוכנית.
רם זהבי: אנחנו מעודדים הגשת תוכניות להפקדה, מעודדים הרחבת מרכזי שירותים בפועל ומתקציבים את הבינוי.
רם זהבי: הפרוצדורות האלה הן רב מערכתיות.
רם זהבי: היה וכאשר הממשלה תגיד שברשויות בדואיות בלתי מוכרות היא מחריגה, היא מוותרת על תהליכי תכנון, מוותרת על תוכניות הפקדה, מתעלמת מקווים כחולים, אם תהיה החלטת ממשלה שאומרת, קמים מחר בבוקר, אין שום דרישות רגולטוריות, אנחנו נציב קרוואן בקרקע.
יוסף ג'בארין: איתנו גם נציג מנהל התכנון.
יוסף ג'בארין: תיכף נשמע ממנו.
יוסף ג'בארין: אני שומע ממך שמשרד החינוך בעד פתיחת נקודות שירות נוספות בכפרים הלא מוכרים כדי לפתור את הבעיה.
רם זהבי: אני נתתי דוגמא של אבו קוידר, שאני, משרד החינוך מתרשם שהפתרון החינוכי של הילדים הוא הרחבת מרכז שירותים, אני ארחיב אותו גם אם זה צריך להגיע עד בית משפט, כי אנחנו בוחנים בתוך סט הכלים שהממשלה מתירה לנו, אנחנו מנצלים את המקסימום האפשרי וככה נעשה גם בשנת הלימודים הבאה וגם אנחנו עושים את זה בתקופת הקיץ.
רם זהבי: המחויבות שלנו היא לתת חינוך לילדים.
רם זהבי: מה כן נעשה?
רם זהבי: פה אני רוצה להגיד אמירה מסכמת עם שורה תחתונה.
רם זהבי: גם אנחנו כמשרד החינוך לא נעבור על החוק ולא ניתן עצה לרשויות סטטוטוריות כמו רשויות מקומיות לעבור על החוק.
יוסף ג'בארין: אין אף אחד שמבקש לעבור על החוק.
יוסף ג'בארין: בינתיים העובדה שאלפי ילדים לא נמצאים במסגרת חינוכית זו עבירה על החוק כפי שאתה יודע.
יוסף ג'בארין: יש נציג של מנהל התכנון איתנו, ד"ר יובל קרפלוס.
יובל קרפלוס: שלום לכולם.
יוסף ג'בארין: דברים לא קלים אנחנו שומעים.
יובל קרפלוס: אנחנו שומעים דברים קשים מאוד בהחלט.
יוסף ג'בארין: לרבות האחריות שלכם במנהל התכנון.
יוסף ג'בארין: כדי גם לקצר מבחינת ההקדמות, יש מרכזי שירות קיימים, אני חושב שזה תשעה מרכזי שירות, אלפי ילדים שמחכים להשתלב ומה שקיים זה לא מספיק בין השאר גם בגלל העובדה שאני מניח שהורים גם לא ישלחו ילדים עם הסעה של חצי שעה ושעה למרכזי השירות.
יוסף ג'בארין: הדרישה שאני שומע מהשטח, שצריך להרחיב את מרכזי השירות, להקים עוד מרכזי שירות בתוך היישובים הלא מוכרים, בסמוך להם כדי גם להתגבר על בעיית ההסעות.
יוסף ג'בארין: זה נושא שהוא באחריותכם.
יוסף ג'בארין: אני מבין שזה לא רק באחריותכם, זה גם אתם וגם משרד החינוך וגם משרד הכלכלה וגם משרד הרווחה אבל הרבה יגידו שבלי התכנון קשה להתקדם.
יובל קרפלוס: מאוד.
יובל קרפלוס: אנחנו בעקבות הבג"צ לנושא של שירותים חיוניים קידמנו תוכנית שמתכננת הקמה של אתרי שירותים חיוניים במבנים יבילים היכן שנדרש.
יובל קרפלוס: היום התוכנית הזאת כוללת כ-20 אתרים, לא כולם ממומשים, שבהם ניתן להקים את אותם מרכזי שירותים כפתרון ביניים.
יובל קרפלוס: לא מדובר פה על פתרון קבע.
יובל קרפלוס: פתרון קבע יהיה לאחר הסדרה של ההתיישבות, בין אם במקום, בין אם ביישוב סמוך או יישוב אחר.
יובל קרפלוס: מי שקובע את הצרכים של תוספת אתרים כאלה ואחרים זה הרשויות, רשויות ההסדרה, משרד החינוך.
יובל קרפלוס: אנחנו עובדים שכם אל שכם עם המשרדים השונים וגם עם הרשויות המקומיות אל קסום, נווה מדבר, היישובים האחרים שגם מספקים שירותים על מנת לבחון, וככל שעולה צורך בתוספת של אתרים, אנחנו מקדמים אותם במסגרת של תיקון לתוכנית המתאר המחוזית הנושאית לאתרים לשירותים חיוניים.
יובל קרפלוס: כרגע שני אתרים נוספים נמצאים בדיונים מתקדמים במוסדות התכנון הארציים, שעברו דיונים אצלנו במחוז וככל שיהיה צורך באתרים נוספים כמובן לפי חוות דעת הגורמים המקצועיים - - -
סעיד אלחרומי: איפה שני המקומות האלה שאתם מקדמים עכשיו?
יובל קרפלוס: כרגע אנחנו מקדמים שני אתרים במרחב חאשם זאנה שנמצא מזרחית ליישוב שגב שלום, דרומית לכביש 25 ומערבית לכביש 6.
סעיד אלחרומי: והשני?
יובל קרפלוס: שני אתרים לשירותים חיוניים במרחב חאשם זאנה, אחד צפוני ואחד דרומי.
יוסף ג'בארין: דיברת על 20 אתרים מאושרים.
יוסף ג'בארין: אני מודע שבענייני חינוך רק קיימים תשעה מרכזים, נכון?
יובל קרפלוס: בביצוע בפועל יש מתוך ה-20.
יובל קרפלוס: אני לא יודע כמה מבוצעים אבל אני יודע שיש פער בין האתרים עצמם שאושרו לאורך השנים ומספר סבבים, לבין מה שבוצע בפועל.
סעיד אלחרומי: האם ה-20 מקומות שאתה אומר שיש בהם אפשרות להקים מרכזי שירותים, יש בהם בפועל מרכזי שירותים או שהם מחכים בעצם?
יובל קרפלוס: כפי שאמרתי הרגע, חבר הכנסת סעיד אלחרומי, האתרים האלה מאושרים.
יובל קרפלוס: לא בכולם הוקמו.
יובל קרפלוס: צריך לברר מול הגורמים שאמורים להפעיל את האתרים אם הם הקימו.
יובל קרפלוס: אנחנו מייצרים את התשתית שמאפשרת את ההקמה.
סעיד אלחרומי: יובל, אני רק רוצה להגיע לנקודה.
סעיד אלחרומי: מבחינה תכנונית אתם אישרתם 20 מקומות שיש אפשרות להקים בהם מרכזי שירותים.
סעיד אלחרומי: בפועל אין מרכזי שירותים ב-20 מקומות וזה יצר את המצב שיש לנו קרוב ל-4,500 ילדים שלא מגיעים.
סעיד אלחרומי: כאן אנחנו רוצים לחדד את זה.
סעיד אלחרומי: אני לא בא בטענות לרם זהבי ולמשרד החינוך כי אני מכיר בפועל מה הם עושים והמאמצים.
סעיד אלחרומי: הכול מתנקז לצערי הרב ברשות להסדרת התיישבות הבדואים וכאן הסיפור תקוע.
סעיד אלחרומי: נשמח לשמוע אם יש מקומות שאכן בפועל יש בהם מרכזי שירותים.
סעיד אלחרומי: אני יודע שיש מרכז חדש עכשיו גם בראחמה.
סעיד אלחרומי: יש בית ספר ויש גן ילדים שם.
סעיד אלחרומי: יש בחאשם זאנה שני מקומות שאתה ציינת וגם בראחמה מקימים בית ספר.
סעיד אלחרומי: זה צעד בכיוון הנכון אבל זה לא מספיק בוודאי.
יובל קרפלוס: אל עזזמה ג' - - - גם מאושר באחד הסבבים.
יובל קרפלוס: יש שם בתי ספר.
יובל קרפלוס: אל עזזמה א' ו-ב' בחלק הצפוני של ואדי אל נאם.
סעיד אלחרומי: זה הוותיק ביותר, כן.
סעיד אלחרומי: אני למדתי שם כיתה א'.
יובל קרפלוס: התושבים לא מוכנים לאכלס שם את - - - עד כמה שידוע ומתנגדים לאזורים האלה.
יובל קרפלוס: יש אזורים שמייצרים מרכז כובד עבור אוכלוסייה בגלל טענות קנייניות על הקרקע, לא מוכנים להקים מרכזי שירותים.
יובל קרפלוס: הנושא הוא מורכב, הוא לא רק תכנוני.
יובל קרפלוס: הוא חברתי, הוא תקציבי.
יובל קרפלוס: אנחנו פועלים יחד עם כל הגופים לאפשר את המיקום האידיאלי לאותם מרכזים, וככל שיידרשו מרכזים נוספים או אתרים נוספים שבהם ניתן להקים בשיתוף עם משרד החינוך והמועצות האזוריות, כך נקדם תוכנית לכך.
יוסף ג'בארין: טוב, אז בעצם מה שאתה אומר, שככל שזה נוגע למנהל התכנון יש נכונות לקדם את זה וזה אמור להתקדם.
יוסף ג'בארין: בקנה עכשיו אתם מדברים על עוד שני מרכזי שירות.
יובל קרפלוס: נכון מאוד.
יוסף ג'בארין: אתה יכול להעריך כמה ילדים בגילאים האלו ייהנו עכשיו ממרכז השירות החדש?
יוסף ג'בארין: עד כמה זה נותן תשובה לאלפי ילדים שאנחנו מדברים עליהם?
יובל קרפלוס: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שההיקף שלה הוא בסביבות ה-5,000 תושבים, אוכלוסייה של מרחב.
יובל קרפלוס: 5,000 תושבים, 40% הם ילדים שהם עד גיל תיכון.
יובל קרפלוס: התיכונים הם אזוריים ביישובים המוסדרים, כיתות צומחות, גני ילדים.
יובל קרפלוס: אפשר לעשות את החישוב.
סעיד אלחרומי: יובל, אני אחסוך ממך, אני מכיר את היישוב חאשם זאנה על כל משפחותיו וכל הגוונים שלו.
סעיד אלחרומי: זה יפתור לבערך 200-150 ילדים, שני המרכזים.
יוסף ג'בארין: האמת היא, אני חייב להגיד, למדתי את החומר לקראת הישיבה.
יוסף ג'בארין: עדיין לא הבנתי את הפער הזה בין 20 מוקדי השירות שאתה מדבר עליהם לבין תשעת המוקדים הקיימים.
יוסף ג'בארין: זה פער מאוד משמעותי.
יוסף ג'בארין: מדוע לא מצליחים להשתמש ולאכלס את עוד 11 מרכזי שירות?
יוסף ג'בארין: לכאורה זה יכול היה לקדם את הנושא שלנו.
יובל קרפלוס: יש לפנות לגורמים שאמורים להקים ולאכלס ולברר מדוע לא הוקמו.
יובל קרפלוס: כמו שהצגתי, הנושא הוא מורכב, הוא לא - - - בתקציבים כמו שהממונה על המחוז הציג.
יובל קרפלוס: יש פה שיקולים נוספים וקשיים נוספים.
יובל קרפלוס: המסגרת הסטטוטורית שמאפשרת את ההקמה קיימת.
יוסף ג'בארין: האמת היא שדיברת גם על גורמים מעורבים, אז נשמע את יו"ר המועצה האזורית אל קסום.
יוסף ג'בארין: חברנו סלאמה אלאטרש איתנו?
רם זהבי: אדוני היושב ראש, אם אני יכול להתייחס רגע לדברים של יובל.
רם זהבי: אני רוצה לשים פה על השולחן.
יוסף ג'בארין: רם זהבי, כן, התייחסות קצרה ואחר כך סלאמה אלאטרש.
רם זהבי: אני רוצה לשתף אתכם, זה חשוב לי להביא את הדברים.
רם זהבי: תראו, יש לנו מנהל, שמו חאתם אבו קווידה.
רם זהבי: הוא מנהל מצטיין, מחונן, מחזיק בית ספר בפזורה, בית ספר שהוא מתחרה בכל בתי הספר במדינת ישראל.
רם זהבי: תנו לי רשות מקומית, תנו לי מגזר דתי, ממלכתי, חרדי, יהודי, לא משנה, מה שאתם רוצים, נוצרי, דרוזי.
רם זהבי: הוא הכי טוב שיכול להיות.
רם זהבי: מה קרה לו?
רם זהבי: לפני שלושה וחצי שבועות ירו עליו.
רם זהבי: הוא לא משחק קלפים, הוא לא מהמר, הוא לא מתנהג לא בהלכה.
רם זהבי: הוא מנהל בית ספר.
רם זהבי: הוא כל היום וכל הלילה מנהל בית ספר.
רם זהבי: למה ירו עליו?
רם זהבי: בגלל סכסוך על קרקע שקשורה לקרקע שבית הספר נמצא בו.
רם זהבי: הוא לא הראשון.
רם זהבי: באותה שנת לימודים בבית ספר הזה גירשו מנהלת שנבחרה במכרז.
רם זהבי: הוא השני.
רם זהבי: זה גם לא האירוע היחיד.
רם זהבי: כשאנחנו שואלים מה החסם שיש, כשאנחנו מקבלים החלטה לשים קרוואן במקום, לא נתעלם מהעובדה, יובל לא אומר את זה.
רם זהבי: יש הרבה חסמים שקשורים לדרישות על בעלות על הקרקע שמונעים מאיתנו לממש יותר מוסדות חינוך בפוטנציאל בתוך השטח.
יוסף ג'בארין: לגבי 11 מרכזי השירות?
רם זהבי: אני לא אומר לך אחד-אחד אבל אני אומר שאחד החסמים וגם מה שדובר עכשיו, חאשם זאנה שדיבר עכשיו יובל.
רם זהבי: הדיון שלנו שנמשך שעות וישבנו ברשויות התכנון וישבנו עם המועצה.
רם זהבי: אם יש חסם שאם אנחנו נוכל לממש את זה ל-1 בספטמבר או לא, החסם הוא ההתנגדות הקהילתית של המתיישבים במקום.
רם זהבי: נבוא עם משאיות אבל לא נוריד קרוואן בשטח.
רם זהבי: נבוא עם שופלים אבל לא נבנה בית ספר כי מי שימנע את הבניה של בית הספר זה התנגדות בשטח.
רם זהבי: זה סוגיות והן מורכבות מאוד, סוגיית הקרקעות.
רם זהבי: אנחנו בהחלט אמפטיים.
רם זהבי: אני מסייר בשטח.
רם זהבי: יש לי אהבה גדולה ומחויבות גדולה לחברה הבדואית ולילדים של החברה הבדואית אבל יש חסם שהוא מרחף מלמעלה.
רם זהבי: היית מביא לפה את תשע ראשי הרשויות והיית מתחייב להם שהשיחה היא גם לא מוקלטת ולא תצטט אותם.
רם זהבי: תשאל אותם מה מונע ממך להרחיב יותר את הבניה.
רם זהבי: יש מאות מיליונים של הרשאות תקציביות.
סעיד אלחרומי: רם, אתה נכנס עכשיו לסוגיה מעבר לדיון שלנו.
יוסף ג'בארין: בוא נשמע את סלאמה אלאטרש, יו"ר המועצה האזורית.
סלאמה אלאטרש: תודה רבה אדוני היושב ראש על כינוס הוועדה וקיום הדיון על גיל 5-3.
סלאמה אלאטרש: אני רוצה לעשות קצת סדר בדברים.
סלאמה אלאטרש: אני שומע את מנהל מחוז ובא לי לקפוץ מהחלון, איך שהוא מדבר ומתאר את המצב של החינוך במגזר הבדואי.
סלאמה אלאטרש: מערכת החינוך במגזר הבדואי קורסת.
סלאמה אלאטרש: מנהל המחוז מציג דברים כאן, ותודה למנהל המחוז שעושה לנו גם שינוי תרבותי.
סלאמה אלאטרש: זה בדיוק המשך למי שרוצה להאכיל ילד בדואי, שהוא עובד היום על אישה בדואית שתוציא את הילד שלה לגן.
סלאמה אלאטרש: הוא לא יודע שבמגזר הבדואי הוקם בית הספר הראשון בשנת 69' ובשנות ה-70' כבר הבדואים שלחו את הילדים שלהם ללמוד בצפון.
סלאמה אלאטרש: החינוך הוא הבסיס להצלחה.
סלאמה אלאטרש: החינוך הוא הבסיס לצמצום פערים.
סלאמה אלאטרש: החינוך הוא המפתח לשינוי בתוך החברה בפתרון הבעיות השונות והמשתנות בתוך החברה.
סלאמה אלאטרש: אני לפני חודש וחצי הייתי בדיון בבית המשפט המחוזי, אנחנו מדברים על שטח גלילי שהוא לא שייך לאף מועצה אזורית בנגב, על הכפרים הבדואים המוכרים.
סלאמה אלאטרש: בפסק דין שנתן השופט, האחריות מוטלת על משרד החינוך בהקמת משרדי שירותים ומתן מענה חינוכי לכל האוכלוסייה הבדואית בכפרים הלא מוכרים.
סלאמה אלאטרש: משרד החינוך ממשיך להתנער מזה, להפיל את זה על שתי המועצות האזוריות החלשות ביותר במדינת ישראל, שזה מועצת אל קסום ונווה מדבר.
סלאמה אלאטרש: אומר מנהל המחוז, יש לנו מאות מיליוני שקלים להקמת כיתות.
סלאמה אלאטרש: אני כבר שנה וחצי מתחנן למנהל המחוז שיספק לנו כיתות בכפרים הבדואים המוכרים במרכזי שירות שהם קיימים.
סלאמה אלאטרש: היום למשל, ומנהל המחוז מכיר את זה, חסר לי 15 כיתות בתוך בית ספר תיכון אל פורעה.
סלאמה אלאטרש: חסר לי יותר מ-15 כיתות ל-5-4 מרכזי שירותים.
סלאמה אלאטרש: הם לא נותנים לנו את התקציבים האלה.
סלאמה אלאטרש: הוא דיבר על הסעות.
סלאמה אלאטרש: אדוני היושב ראש, היה דיון לפני שנתיים וחצי בוועדת החינוך בראשותו של יעקב מרגי.
סלאמה אלאטרש: הוחלט שם שמשרד החינוך יתקצב ילדי 3 עד 5 ב-20 שקל הסעות.
סלאמה אלאטרש: משרד החינוך לא עמד בהחלטה של ועדת החינוך.
סלאמה אלאטרש: הילדים האלה בגיל 3 ממשיכים לנסוע באוטובוס עם ילדים בני 18-17 שנוסעים איתם.
סלאמה אלאטרש: הילדים שלנו בהסעות סובלים מאלימות, סובלים מהטרדות מיניות, דברים קשים ומזעזעים שמנהל המחוז מעדיף להתעלם מהם.
סלאמה אלאטרש: כל הנושאים האלה, העליתי אותם וחבל שבדיון כל כך חשוב למען ילדים אזרחי מדינת ישראל, גם שהם בדואים, שמנכ"ל משרד החינוך לא מתייצב לוועדה שהיא ועדה חשובה מאוד בכנסת, שנמצאים בה אנשים מאוד חשובים, חברי כנסת, נבחרי ציבור, שמנכ"ל משרד החינוך ממשיך להתעלם מהאוכלוסייה הבדואית בנגב.
סלאמה אלאטרש: היה מן הראוי להגיע, להתייצב ולתת תשובות.
סלאמה אלאטרש: לגבי ההסעות, משרד החינוך נתן לשתי המועצות האזוריות 15.96 שקלים בשנת 2004, עלות הסעת ילד ביום כשאנחנו מדברים לאוטובוס הזה על 700 שקל ליום.
סלאמה אלאטרש: במועצה אזורית בני שמעון משרד החינוך נותן להם 27 שקלים וזה 85% מהעלות של ההסעה.
סלאמה אלאטרש: מועצת תמר ים המלח שהיא העשירה ביותר במדינת ישראל, נתן להם 32 שקלים, זה עוד פעם 85%.
יוסף ג'בארין: למה הפער הזה?
סלאמה אלאטרש: זה התעללות, זה החזק נגד החלש.
סלאמה אלאטרש: אני כבר שנה וחצי עם משרד החינוך במאבקים שמתמשכים.
סלאמה אלאטרש: מה שעושה משרד החינוך לאוכלוסייה הבדואית, לאוכלוסיית התלמידים זה התעללות.
סלאמה אלאטרש: תנאי השטח הם מאוד קשים.
סלאמה אלאטרש: היום אסור לנו לתקן דרכי עפר על מנת לאפשר לאוטובוס לנסוע בצורה בטוחה בשטח גלילי.
סלאמה אלאטרש: זה לא שטח שיפוט שלנו, זה באחריות של משרד החינוך.
סלאמה אלאטרש: יש לי פסק דין שמשרד החינוך ייקח אחריות על השטח הגלילי.
סלאמה אלאטרש: משרד החינוך יודע לתת שירותים במרכזי שירותים אלה יותר טוב ממועצה אזורית אל קסום ויותר טוב ממועצה אזורית נווה מדבר, ואנחנו חייבים, ההמלצות של הוועדה, לחייב את משרד החינוך שהוא ייתן שירותי חינוך לכפרים הבלתי מוכרים ולא להפעיל את זה על מועצות שהן חלשות.
יוסף ג'בארין: מר אלאטרש, אכן יש את הסוגיה הכוללת של החינוך בכל הגילאים אבל בוא נתמקד בגילאי 3 עד 5, הנתונים שדיברנו.
יוסף ג'בארין: שמענו על 20 נקודות שירות שמאושרות, מאוישות רק תשע מהנקודות הללו.
יוסף ג'בארין: אתה מכיר עוד 11 נקודות שירות מאושרות, ואם כן, למה זה לא מתקדם?
יוסף ג'בארין: מה החסם שם?
סלאמה אלאטרש: 60% מהאוכלוסייה בכפרים הבלתי מוכרים שנמצאים, אצלי אין תכנון של מרכז שירות אחד.
סלאמה אלאטרש: מי שאומר שיש תכנון, הוא מטעה אתכם, מטעה את כולם, אבל בוא נחזור לסוגיה המהותית, שמי שאחראי על החינוך בכפרים הבלתי מוכרים, זה פסק דין של בית המשפט המחוזי בבאר שבע, זה משרד החינוך ולא המועצה האזורית אל קסום ולא מועצה אזורית נווה מדבר.
סלאמה אלאטרש: זה משרד החינוך, זה משרד ממשלתי, זה מדינת ישראל.
סלאמה אלאטרש: משרד החינוך מתקצב אותנו בחוסר.
סלאמה אלאטרש: משרד החינוך מקשה עלינו.
סלאמה אלאטרש: יש לנו היום מחסור של עשרות כיתות לגיל הרך בתוך הכפרים שלנו וגם בתוך מרכזי השירות.
סלאמה אלאטרש: יש לי ארבעה מרכזי שירות.
סלאמה אלאטרש: יש לנו מחסור ואי אפשר להרחיב אותם.
סלאמה אלאטרש: משרד החינוך מתקצב אותי על בניה בדיוק איך שהוא מתקצב את עיריית תל אביב.
סלאמה אלאטרש: אני צריך להשלים 15%.
סלאמה אלאטרש: מאיפה אני אביא כסף ל-15% כשאני רוצה להקים היום 30 כיתות גן והעלות של כל כיתת גן זה בערך 2 מיליון שקל ומשרד החינוך מתקצב אותי בערך 1.6 מיליון?
סלאמה אלאטרש: כל כיתה זה הפרש של 400,000 שקל.
סלאמה אלאטרש: מאיפה אני אביא את ההפרש הזה לכפרים הבלתי מוכרים או בתוך הכפרים שלי?
סלאמה אלאטרש: זה מונע ממני לבנות כיתות גן.
סלאמה אלאטרש: אנחנו מדברים על כיתות, מבנים יבילים שהם קיימים כבר עשרות שנים.
סלאמה אלאטרש: אני מזמין אתכם שתגיעו לביקור כאן.
סלאמה אלאטרש: אף אחד מכם לא יסכים להכניס את הילד שלו בן 3 או 4 לתוך הכיתות האלה, מבנים ישנים, מפוררים, קשים למראה עין.
סלאמה אלאטרש: אני מזמין את הוועדה להגיע לכאן, לעשות סיור, לראות את הדברים מקרוב ולא להטעות אתכם.
סלאמה אלאטרש: אני שמעתי את מנהל המחוז.
סלאמה אלאטרש: הוא מטעה אתכם.
סלאמה אלאטרש: הוא מטעה את כל הוועדה כאן.
סלאמה אלאטרש: הוא גם לא התייחס לסוגיה המהותית של המחסור בכיתות והסעות תלמידים.
סלאמה אלאטרש: הוא ממשיך לברוח מאחריות.
סלאמה אלאטרש: האחריות היא על משרד החינוך.
סלאמה אלאטרש: יש פסק דין בנושא הזה.
סלאמה אלאטרש: אנחנו גם כמועצות עושים עבירה פלילית שאנחנו נותנים שירותים בשטחים גליליים והמדינה מעלימה עין על זה.
סלאמה אלאטרש: היום כשאני נותן שירותי חינוך לרובארה, אסור לי לתקן דרך עפר ברובארה, אז למה אני צריך לתת שירות?
סלאמה אלאטרש: אסור לי למשוך תשתיות לשם, מים, חשמל ועוד דברים, שזה נמצא בשטח גלילי.
סלאמה אלאטרש: מי שמותר לו לתת שירותי חינוך בשטח גלילי זה רק משרד החינוך ויש פסק דין ואני מבקש מאדוני היושב ראש, אני אעביר לך מייד את פסק הדין.
סלאמה אלאטרש: החלטות שייצאו מהוועדה שיתייחסו לפסק הדין.
סלאמה אלאטרש: אסור לנו לפטור את משרד החינוך מהאחריות שלו במתן שירותי חינוך לילדי הכפרים הבלתי מוכרים.
יוסף ג'בארין: כנראה שאנחנו בהקדם, אולי מייד לאחר חג הקורבן נעשה סיור אולי בשיתוף פעולה עם ועדת החינוך כדי גם לעמוד מקרוב על הנושאים.
יוסף ג'בארין: דיברת על כיתות שיש הכרה בצורך ויש גם מקומות שאפשר לבנות אבל אתה לא מצליח לבנות כי אין לך מספיק תקציב.
יוסף ג'בארין: דיברת על 30 כיתות גנים.
סלאמה אלאטרש: כן.
סלאמה אלאטרש: נמצא איתי מנהל אגף חינוך.
סלאמה אלאטרש: הוא ירחיב על זה שהוא ישב עם רם ועם נציגי המחוז כאן לגבי היערכות לפתיחת שנת הלימודים.
יוסף ג'בארין: אבל אם אפשר להתייחס לעניין הגנים כרגע, כי זה הדיון.
יוסף ג'בארין: הדיון הוא לא על כל הגילאים.
יוסף ג'בארין: אולי להתמקד בעניין הגנים ומה הבעיה כרגע להתקדם בבניית כיתות גנים, גילאים 3 עד 5.
עומר אבו עסא: שלום לכולם, אני עומר, אני מנהל אגף החינוך במועצה.
עומר אבו עסא: אנחנו במועצה נתקלים בקשיים רבים בבניית הגנים.
עומר אבו עסא: אנחנו לא יכולים לבנות מחוץ לקווים הכחולים של המועצה.
עומר אבו עסא: יש לנו המון תלמידים בחוץ שיש צורך לבנות להם כיתות.
עומר אבו עסא: עכשיו אני שמעתי את הנציג של מנהל התכנון ושמעתי את מנהל המחוז.
עומר אבו עסא: תראו, בדרך כלל הצורך הוא צורך חינוכי.
עומר אבו עסא: צריך להקים מסגרת חינוכית לילדים.
עומר אבו עסא: מה שקורה אצלנו, שהצורך החינוכי הוא פחות חשוב מהצורך התכנוני, זאת אומרת שהתכנון לא משרת את החינוך.
עומר אבו עסא: הם אומרים לנו, יש לכם מרכז במולדה, באום בטין, תביאו את כולם לשם, בגלל שהם לא רוצים לבנות בחוץ.
עומר אבו עסא: המועצה לא יכולה לבנות בחוץ כי זה לא שטח שלה.
עומר אבו עסא: הם רוצים לחסוך תקציבים ועלויות בניה ומבקשים מאיתנו לצופף מרכזי שירות שקיימים.
עומר אבו עסא: היום תבואו למרכזים שקיימים במועצות, תמצאו שיש 4,000-3,000 ברדיוס של 300-200 מטר, ארבעה בתי ספר, תיכון, 20 גנים, כולם ברדיוס של 300 מטר.
עומר אבו עסא: אחר כך מתפלאים שיש נשירה.
עומר אבו עסא: אחר כך שואלים למה התלמידים לא מגיעים.
עומר אבו עסא: צריך פעם אחת לחשוב שלא צריך לחכות עד שנגיע לבעיה עצומה וגדולה, ולמצוא פתרונות או לבוא למצב שהמדינה מאשרת בחוק שילדים בגיל 3 שצריכים להגיע לגנים ואין גנים בסביבה הקרובה שלהם, ואז מוצאים פתרון לתת מענה בהסעות ולתקצב מלווים במקום לבנות גנים וגם לבנות מרכזים גדולים.
עומר אבו עסא: בשביל מה לבנות מרכזים גדולים?
עומר אבו עסא: שעוד 30 שנה יהיה יישוב, שהיישוב יתפתח מסביב ואז בתי הספר יהפכו להיות מיותרים כי בונים 6-5 בתי ספר ברדיוס קטן.
עומר אבו עסא: לא רוצים לפזר.
עומר אבו עסא: התכנון לקוי.
עומר אבו עסא: התכנון צריך להיות בהתאם לריכוזי אוכלוסייה.
עומר אבו עסא: מבחינתי, איש חינוך, לא משנה לנו אם זה מחוץ לקו הכחול או בפנים.
עומר אבו עסא: אם יש ריכוז גדול בחוץ, צריך להקים שם שירות לאוכלוסייה ולא להשתמש בכל מיני סיבות של תכנון, בניה, היתרים.
עומר אבו עסא: צריך לתקצב את האוכלוסייה הזו.
עומר אבו עסא: דבר אחרון שרציתי להגיד וזה חשוב לי.
עומר אבו עסא: כל הדברים האלה, אם לא נותנים מענה היום, הם יעלו לנו ביוקר בהמשך.
עומר אבו עסא: יש השלכות מאוד קשות לזה שילדים לא מגיעים לגנים, אחר כך בשלב היסודי, בשלב העל-יסודי ובכלל בחיים של הילדים האלה.
עומר אבו עסא: לילדים האלה מגיע את הכול בלי שום תירוץ וסיבה מדוע לא בונים להם בסביבה הקרובה שלהם.
עומר אבו עסא: תודה לכם על ההזדמנות ועל הטיפול בנושא הזה, כי זה נושא מאוד כאוב ויש פה צורך לתת פתרונות מיידים ולא לחכות.
יוסף ג'בארין: תודה עומר, תודה סלאם.
יוסף ג'בארין: אנחנו נמשיך לעקוב.
יוסף ג'בארין: אני ארצה אחר כך לשמוע את אלה גיל מעמותת סיכוי שמלווים את הנושא הזה.
סעיד אלחרומי: המחסום והחסם העיקרי למה שקורה בנגב בבניית כיתות לימוד והרחבת בתי ספר קיימים ובעצם בכל הסיפור הזה של הכפרים הלא מוכרים הוא הרשות להסדרת התיישבות הבדואים, קרי מנהל מקרקעי ישראל, כי הגוף הזה לא מרשה לא למשרד החינוך ולא מרשה למועצות שהן קבלן משנה בעצם למשרד החינוך.
סעיד אלחרומי: הרי סלאם אלאטרש, מועצת אל קסום ונווה מדבר הם בעצם מטפלים בכפרים הלא מוכרים כתוספת לכפרים שלהם ולכן כל הסיפור הזה מתנקז שם, מתנקז אצל מנהל מקרקעי ישראל והרשות להסדרת התיישבות.
יוסף ג'בארין: טוב, הרשות להסדרת ההתיישבות בשם שלה היא תחת משרד הכלכלה היום.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שיריב יתייחס לנושא הזה.
סעיד אלחרומי: לא, זה לא אותו דבר.
סעיד אלחרומי: יריב הוא אחראי על התוכנית הכלכלית-חברתית ולא על הרשות.
יוסף ג'בארין: אוקיי, נשמע ממנו כי זה אותו משרד ממשלתי.
יוסף ג'בארין: אני לא רואה שיש נציג של הרשות, נכון?
תמי ברנע: לא, אין.
יוסף ג'בארין: אלה גיל מעמותת סיכוי, העברת לנו גם מסמך מעניין וחשוב, אז התייחסותך.
אלה גיל: תודה רבה אדוני היושב ראש.
אלה גיל: אני רוצה קודם כל להתחיל ולהתייחס לנושא שהעלית לגבי הפער בין 20 נקודות שמופיעות בתוכנית המתאר המחוזית לעומת תשעה מרכזים שבנויים בכפרים הלא מוכרים.
אלה גיל: בתוכנית המתאר המחוזית תיקון 40 מופיעות נקודות שבעצם קיימים היום בכפרים מוכרים, כלומר ביישובים כאסר אסייר, ביר הדאג', אום בטין, אלסייד, בערך עשר או 11 נקודות קיימות בכפרים שהם היום כפרים מוכרים, חלקם כבר עברו למבני קבע, לא במבנים יבילים וזה המקור של הפער שאתה רואה, בין תשעה מרכזי שירותים שקיימים בכפרים הלא מוכרים לבין 20 נקודות שמופיעות בתמ"מ.
אלה גיל: יש מעט מאוד חוסר ביצוע, אם בכלל.
אלה גיל: זו נקודה אחת.
יוסף ג'בארין: תחדדי.
יוסף ג'בארין: יש תשע נקודות בתוך הכפרים המוכרים ועוד תשע או עשר בכפרים הלא מוכרים.
אלה גיל: תשע נקודות בכפרים הלא מוכרים.
יוסף ג'בארין: וכל הנקודות פחות או יותר מאוישות.
אלה גיל: פרט לאחת או שתיים, כולן מאוישות, אז זה עונה על השאלה הזאת.
אלה גיל: צריך להגיד בצורה ברורה, הבעיה שאנחנו רואים אותה באמת בדיונים שוב ושוב מאז 2017 לא תיפתר בלי הקמה של מרכזי שירותים חדשים.
אלה גיל: כמו שנאמר פה הרבה פעמים, גני הילדים צריכים להיות קרובים לבתי הילדים.
אלה גיל: אני לא חושבת שיש פתרון אחר.
אלה גיל: כמו שנאמר, גם יש פתרון חוקי שמאפשר את ההקמה של המרכזים האלה.
אלה גיל: העניין הוא שהתהליך צריך להיות תהליך רוחבי.
אלה גיל: אנחנו לא מדברים על פער של מאות ילדים, אנחנו מדברים על פער של אלפי ילדים.
אלה גיל: המשמעות היא שצריך להיות איזשהו תהליך רוחבי שמוסיף מרכזי שירותים בצורה רוחבית, לא כמו שנעשה עד היום, ואני מאוד מעריכה את העבודה שנעשתה עד היום להוספה של מרכז שירותים ברחאמה ומרכז שירותים בחאשם זאנה.
אלה גיל: כדי לפתור פער של 4,000 ילדים יש צורך בכמה עשרות מרכזים חדשים, וזה התהליך שצריך לקרות היום.
יוסף ג'בארין: יש גורם שבחן את זה בשטח והציע כמה מרכזי שירות צריך להקים ובאיזה מקומות?
אלה גיל: זו השאלה שהייתי מאוד שמחה לשמוע ממשרד החינוך, האם קיים איזשהו מיפוי מהסוג הזה?
אלה גיל: האם משרד החינוך יודע להגיד איפה נמצאים התלמידים שלא מגיעים לגני ילדים?
אלה גיל: אני חושבת שזה הצעד הראשון לבעיה.
אלה גיל: ברגע שיהיה לנו את המידע הזה, נוכל להתקדם לכיוון של איזשהו תהליך רחב יותר בשיתוף של כל הגורמים בשטח.
אלה גיל: אני רוצה להגיד עוד מילה אחרונה על הנושא של החסם הקהילתי.
אלה גיל: אני פוגשת כל שבוע בעבודה שלי הורים שמאוד היו מעוניינים לשלוח את הילדים שלהם לגני ילדים, כמובן.
אלה גיל: אנחנו לא יכולים לצפות מהם לעשות את זה בתנאים הנוכחיים.
אלה גיל: מהניסיון שלנו, ככל שעובדים עם התושבים, עם ועדי הכפרים וזו עבודה שנעשתה בעבר, יכולה להיעשות שוב, הבעיות האלה נפתרות בהמשך.
אלה גיל: התכנון צריך להיות בשיתוף התושבים במקום.
אלה גיל: ברגע שזה נעשה, הרבה מהבעיות האלה פשוט יפתרו בהמשך.
יוסף ג'בארין: לפי הניסיון שלכם יש גוף או אחראי מתכלל שרואה את כל התמונה הזו ומציע פתרונות?
יוסף ג'בארין: יש גורם אחד שמתכלל את הנושאים הללו?
יוסף ג'בארין: כי זה גם משרד החינוך, זה גם משרד הכלכלה ומנהל התכנון.
אלה גיל: כל הגופים שפועלים בשטח צריכים לשבת יחד לפתרון של הדבר הזה.
אלה גיל: אנחנו נשמח לסייע.
אלה גיל: המועצה לכפרים הבלתי מוכרים צריכים להיות שם כדי שהנושא הזה יעשה בתאום עם הקהילה, אבל משרד החינוך, רשות להסדרת ההתיישבות הבדואית, מנהל התכנון, כמובן המועצות האזוריות, הם גופים שצריכים לשבת יחד כדי לפתור את הבעיה הזאת.
אלה גיל: אני מסכימה מאוד שהאחראי בסופו של דבר ליישום של חוק חינוך חובה במדינת ישראל הוא משרד החינוך.
אלה גיל: פרט לזה כל הגופים האלה נחוצים בשביל לפתור את הבעיה.
יוסף ג'בארין: תודה אלה.
יוסף ג'בארין: נשמע את יריב ואחר כך ד"ר ת'אבת אבו ראס מקרן אברהם, מנהל שותף של הקרן.