GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ליאורה סולטן: אני חוזרת ואני אשמח שנראה בדיוק מה אמרתי.
יפעת שאשא ביטון: אתם אישרתם את זה.
ליאורה סולטן: לא לזה כיוונתי.
ליאורה סולטן: אני מדברת על הליך חקירה.
יפעת שאשא ביטון: לא כיוונתם לכלום כי פתאום הכול צף.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת, מישהו התעורר למעלה במשרד אבל הכול משתנה פתאום.
ליאורה סולטן: זה לא מה שכיוונתי.
ליאורה סולטן: אני עומדת על הרגליים האחוריות ומתעקשת שלא לכך התכוונתי.
ליאורה סולטן: אני רוצה להסביר שוב משהו על הליך חקירה: ברגע שאנחנו הולכים להליך חקירה ופותחים תלונה וחוקרים, אנחנו יכולים להציג להורים את הסרטון כי אנחנו מבקשים לחקור.
ליאורה סולטן: משעה שאנחנו מגישים כתב אישום בבית משפט, מי שזכאי לקבל את חומרי החקירה אלו לא המתלוננים אלא דווקא הנאשמים – הם מקבלים את חומרי החקירה.
ליאורה סולטן: זה סעיף 74.
יפעת שאשא ביטון: במדינת ישראל תמיד לנאשמים יש יותר זכויות מהקורבנות.
ליאורה סולטן: טוב, זה כבר משהו אחר.
ליאורה סולטן: רגע - - -
יפעת שאשא ביטון: טוב, קיבלתי - - -
ליאורה סולטן: חשוב לי שגבירתי תבין מה אני מנסה לומר.
ליאורה סולטן: זה מה שבעצם קורה ברגע שמגישים כתב אישום.
ליאורה סולטן: מי שמקבל את חומרי החקירה זה הצד התובע והצד הנתבע – הנאשם ובא כוחו.
ליאורה סולטן: ככה זה עובד על פי החוקים.
ליאורה סולטן: עכשיו, משעה שהתיק הזה נסגר, ועל זה אני דיברתי, דווקא שם אני לא הסכמתי אתכם, אני אמרתי וכתבתי שיש לנו משטרים שהם למעשה או סעיף 74 שזה חומרי חקירה אחרי הגשת כתב אישום, או הנחיית פרקליט המדינה 14.8 כאשר התיק נסגר ואז יש זכות לקבל את חומרי החקירה ולצפות בהם.
ליאורה סולטן: אתם התעקשתם - - -
יפעת שאשא ביטון: אבל זה - - -
ליאורה סולטן: התעקשתם בכוח שזה לא יהיה.
יפעת שאשא ביטון: אבל את זה אנחנו הכנסנו בסעיף אחר – שניתן לקבל את החומרים בצו בית משפט.
ליאורה סולטן: יפה, אז אני הסברתי לכם שהיום אין צורך בצו בית משפט מאחר וישנה הנחיית פרקליט המדינה מספר 14.8 ואתם התעקשתם לעשות זאת באמצעות צו.
ליאורה סולטן: זה משנה את מה שבעצם היום אנחנו עובדים על פי המשטרים.
ליאורה סולטן: אתם לא הסכמתם לגבי זה.
שמרית שקד: זה בסעיף 74 ליאורה.
ליאורה סולטן: 74 זה אחרי כתב אישום.
יפעת שאשא ביטון: מה זה קשור לסעיף הזה?
ליאורה סולטן: בוודאי שזה קשור כי פה מה שאתם רוצים ליצור - - -
יפעת שאשא ביטון: את רואה הורה מגיע לבית משפט ורואה בפעם הראשונה את הסרט שבו ילדו מכופכף על ידי הגננת.
ליאורה סולטן: אם יש כתב אישום - - -
מאיר דב ברקוביץ: שנייה ליאורה.
מאיר דב ברקוביץ: יש דברים הרבה יותר קיצוניים מזה אבל ככה זה החקיקה וככה זה מתנהל.
מאיר דב ברקוביץ: אחרת לא יהיה משפט בתיקים האלה.
מאיר דב ברקוביץ: אני אתן דוגמה: ילד שנפגע בעבירת מין פיזית חמורה, ויש חקירת ילדים על ידי חוק ילדים של משטרה ללא נוכחות של הורה, ההורה לא יצפה ולא יראה את הדבר הזה עד שיגמר המשפט או ייסגר התיק והוא ירצה את התיק כדי להגיש תביעה אזרחית.
מאיר דב ברקוביץ: אחרת אתה משבש את כל התהליך, הראייה הזו לא תהיה שווה דבר ומחר ההורה הזה הוא אולי אחד העדים.
מאיר דב ברקוביץ: עכשיו אני אומר, אם יש מסלולים מוגדרים חוקיים, אם אנחנו נרצה להראות לו את זה במהלך החקירה הרי לנו יש עניין להביא ראיות אז אנחנו נראה את זה בשלב הנכון ומתי שצריך ואם צריך.
יפעת שאשא ביטון: טוב, ליאורה, אני קודם כל, אבל תכתבי זאת שמרית, אני רוצה שיהיה ברור שההורים יוכלו לקבל את חומרי החקירה במידה - - -
ליאורה סולטן: אבל אתם ביקשתם שזה יהיה באמצעות צו אם זה תיק סגור.
שמרית שקד: למה באמצעות צו?
ליאורה סולטן: זה אתם כתבתם.
שמרית שקד: כרגע יש לך אפשרות להשתמש בצילומים לשם מניעת ביצוע עבירה, חקירת עבירות, או ניהול הליך פלילי.
ליאורה סולטן: יפה.
ליאורה סולטן: זה משטרת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: הסתיימה החקירה, ההורים רוצים את החומרים.
מאיר דב ברקוביץ: כשיגמרו ההליכים המשפטיים - - -
יפעת שאשא ביטון: ההורים יכולים לקבל את החומרים הביתה?
שמרית שקד: אולי נכניס את אותו סייג כמו שאיילה מחפשת כרגע את הנוסח לגבי משהו שאומר שאין בכל כדי לפגוע בהליכי חקירה.
ליאורה סולטן: יש לנו משהו.
שמרית שקד: אז אולי את התוספת תכניסו פה.
ליאורה סולטן: שמרית, דקה תעשי אחורה פאוזה.
יפעת שאשא ביטון: איזה אחורה פאוזה?
יפעת שאשא ביטון: שום דבר ממה שדיברנו במשך דיונים שלמים לא שווה כלום כי אתם בכלל באים עם שיר חדש בלב.
יפעת שאשא ביטון: מבחינתי הדיון עם הבט"פ התחיל היום, פעם הבאה אני אזמין אתכם מראש רק לדיון האחרון.
ליאורה סולטן: זה לא נכון מה שגבירתי אומרת.
שמרית שקד: את אומרת שמבחינתך אין מניעה להעביר את זה ככל שאין בזה בכדי לפגוע בהליך הפלילי.
ליאורה סולטן: לא, לא.
ליאורה סולטן: זה בדיוק מה שכתבתי לך והסברתי לך.
ליאורה סולטן: יש את סעיף 74, כשיש כתב אישום אנחנו לא מעבירים לאף אחד חומרי חקירה למעט הנאשם ובא כוחו.
ליאורה סולטן: זה כתוב לך במסמך שכתבתי.
ליאורה סולטן: המשטר השני זה הנחיית פרקליט המדינה, אני אמרתי את זה והדגשתי את זה כמה פעמים ואמרתי לכם שזה ימנע, זה יאפשר להורים לקבל את התוצרים ואת החומרים שהם ירצו אם זה לתביעה אזרחית, אם זה לביטוח לאומי.
ליאורה סולטן: את זוכרת שזה היה ואתם לא הסכמתם.
שמרית שקד: ליאורה, יש לי הצעה, האם אפשר לנסח שמשטרת ישראל רשאית לאשר?
שמרית שקד: לא ננסח זאת בתור חובה.
מאיר דב ברקוביץ: אבל למה אתם רוצים לאשר משהו - - -
שמרית שקד: רשאית לאשר ואז יישאר לכם שיקול דעת - - -
מאיר דב ברקוביץ: אבל את מייצרת פה משהו שהוא בסוף, יש מסלולים חוקיים לקבלת החומרים, מצד אחד אתם מכניסים את הדבר הזה שהוא נכנס לתוך, מצד שני אתם - - -
יפעת שאשא ביטון: תתייחסי להליך החוקי שדרכו אפשר לקבל את החומרים ותורידי את העניין של בית משפט.
מאיר דב ברקוביץ: רוצים צו בית משפט כשלא צריך צו בית משפט.
יפעת שאשא ביטון: זה לא בדיוק, אני כופרת בזה שבמדינת ישראל דואגים לנאשם ולמי שפוגע.
ליאורה סולטן: זה לא ההליך פה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא מעניין כי אני יכולתי לשנות את זה – זה חוק חדש.
ליאורה סולטן: לא, אי-אפשר.
ליאורה סולטן: מדובר במשטרים קיימים.
יפעת שאשא ביטון: אני כופרת בזה שהורים לא יכולים לראות את מה שהילד שלהם עובר.
יפעת שאשא ביטון: חד-משמעית אני אומרת לך.
יפעת שאשא ביטון: זו פשוט בושה לשולחן הזה שאנחנו מנהלים הליך - - -
ליאורה סולטן: אבל איך את יכולה להעביר חומרים למי שאינו צד בהליך?
יפעת שאשא ביטון: לא ביקשתי להעביר חומרים.
יפעת שאשא ביטון: אל תסלפי את המילים שלי.
ליאורה סולטן: אז אני אתן לו לצפות.
יפעת שאשא ביטון: אתם מזמינים אותו כמו במסגרת חקירה.
יפעת שאשא ביטון: אתם מזמינים אותו לראות את החומרים.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שבאותה ההגינות אתם תעשו את זה.
יפעת שאשא ביטון: לא יכול להיות שהורה יראה את הילד שלו נפגע בפעם הראשונה רק בבית המשפט.
יפעת שאשא ביטון: זו בושה.
שמרית שקד: ליאורה, את אומרת שאת רוצה אחרי כתב אישום.
שמרית שקד: יפעת אומרת שהיא לא רוצה שהוא יראה את זה - - -
יפעת שאשא ביטון: בושה.
ליאורה סולטן: מה פתאום - - -
מאיר דב ברקוביץ: גבירתי, אני יכול להסכים עם ביקורתך על השיטה.
מאיר דב ברקוביץ: אבל אם אתם - - -
יפעת שאשא ביטון: יש לנו אפשרות לשנות - - -
מאיר דב ברקוביץ: אבל אתם לא עושים את זה.
יפעת שאשא ביטון: הנה אני עושה את זה לגבי החוק הספציפי הזה.
איילה וינשטיין: - - - בית משפט.
יפעת שאשא ביטון: אתם מבלבלים חברים.
מאיר דב ברקוביץ: אם את יוצרת מצב שהשיטה של הגשת ראיות תישאר כמו שהיא ורק פה תשני את זה אז בסוף זה יהיה משובש.
יפעת שאשא ביטון: איילה, את מבלבלת פה בין שני הליכים.
יפעת שאשא ביטון: אני לא ביקשתי לתת להורים את החומרים.
יפעת שאשא ביטון: אני בכלל לא במקום הזה עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על הזכות הבסיסית, וזה יכול להיות במסגרת חקירה, על הזכות הבסיסית של הורה לראות את מה שקרה לילד שלו.
יפעת שאשא ביטון: זו הזכות הבסיסית.
יפעת שאשא ביטון: לפעמים עדיף שהורים יראו מאשר יצטרכו לדמיין מה קרה בגן.
יפעת שאשא ביטון: הרבה פעמים זה יותר גרוע.
יפעת שאשא ביטון: סליחה שאני מדברת בהתרגשות כזו כי אני יכולה להבין מה עוברים הורים כאלה.
יפעת שאשא ביטון: אתם אומרים לי: שאחרים יוכלו לראות את זה.
יפעת שאשא ביטון: מי שפגע בו יוכל לראות את זה ומי שנפגע לא יוכל לראות את זה.
מאיר דב ברקוביץ: זה לא אנחנו קבענו.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו יכולים לקבוע פה אחרת.
ליאורה סולטן: אבל זה ישבש את כל - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יכולים לקבוע פה אחרת ברקו.
מאיר דב ברקוביץ: בסוף את רוצה שתהיה העמדה לדין במקרים הללו?
יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה להגיד לי שבגלל שאתה קורא להורה לראות את זה אז לא תהיה העמדה לדין?
מאיר דב ברקוביץ: כי אם ההורה הוא עד במשפט מאיזושהי סיבה והוא רואה את החומרים קודם אז אני משבש את כל המהלך הזה.
מאיר דב ברקוביץ: למה - - -
יפעת שאשא ביטון: מה משתבש?
יפעת שאשא ביטון: ההורה רואה מה קרה לילד שלו.
מאיר דב ברקוביץ: בתוך הליך כזה יש ילד שנפגע, יש טענה שטוען ההורה, יש טענה שטוענת הגננת או המטפלת - - -
יפעת שאשא ביטון: מה טענה?
יפעת שאשא ביטון: יש מצלמה, הם יכולים להגיד מה שהם רוצים.
יפעת שאשא ביטון: אני רואה אם יש אלימות או אין.
מאיר דב ברקוביץ: אני אתן לך דוגמה להמחשה.
מאיר דב ברקוביץ: אם רואים שיש לילד חבורה, יש הורה שחושב שזה כתוצאה ממעשה פלילי שנעשה ויש גננת שטוענת שזה כתוצאה מנפילה.
מאיר דב ברקוביץ: בתוך הסרט רואים דברים שיכולים להתפרש לפי כל אחד מן הצדדים.
מאיר דב ברקוביץ: עכשיו, אתה צריך לנהל חקירה ולברר את האמת.
מאיר דב ברקוביץ: אתה לא נותן עכשיו לא לגננת ולא להורים - - -
מאיר דב ברקוביץ: בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה - - -
מאיר דב ברקוביץ: זה פשוט - - - אבל בסדר.
יפעת שאשא ביטון: אני לא יכולה לצאת מפה כשעוד פעם אני משתפת פעולה עם זה שאנחנו כל הזמן חושבים על הפושע ולא על הקורבן.
מאיר דב ברקוביץ: אני מקווה שתופיע בכל החוקים של משרד המשפטים - - -
שמרית שקד: אני עדיין מחכה - - - אבל בינתיים עוד לא מצאו אותה.
מאיר דב ברקוביץ: אז בכפוף לזה אין בעיה.
יפעת שאשא ביטון: אגב, עם יסמין וינטה זיכרונה לברכה הביאו את האם לראות את הקלטת.
ליאורה סולטן: גבירתי, אני חוזרת, ודאי שאנחנו נראה.
ליאורה סולטן: דרך אגב, גם כשאנחנו חוקרים חשודה על משהו שנראה מהתיעוד של המצלמה, ברור שנראה לה את זה ונשאל אותה מה יש לה להגיד על זה.
ליאורה סולטן: זה דבר ראשון.
ליאורה סולטן: אם יש הליך חקירה ואנחנו צריכים להראות להורים אז אנחנו מראים – אלו דברים שקיימים גם היום.
ליאורה סולטן: אני מדברת על הסוף, דווקא חשבתי שמה שאתם עושים עם צו בית משפט מרע את המצב לעומת היום.
יפעת שאשא ביטון: אבל זה בסוף התהליך.
ליאורה סולטן: אבל התהליך יכול להיות משהו מאוד - - - שאין לנו ראיות והם רוצים להמשיך עם הליך עצמו או להמשיך בפן האזרחי - - -
מאיר דב ברקוביץ: או לפנות לממונה.
ליאורה סולטן: בוודאי.
יפעת שאשא ביטון: אז זה לא מונע את זה שבמסגרת החוק הם יוכלו לקבל את חומרי החקירה - - -
ליאורה סולטן: זה אתם סברתם שיש מקום ל - - -
יפעת שאשא ביטון: מה היה החשש שם?
יפעת שאשא ביטון: שהם ייקחו את הסרטים ויפיצו אותם.
יפעת שאשא ביטון: זה היה השיח שהתנהל סביב השולחן הזה.
ליאורה סולטן: אבל אם זה יהיה - - -
יפעת שאשא ביטון: אז אני אומרת שברגע - - -
ליאורה סולטן: אני רוצה להבין את הרציונל.
ליאורה סולטן: אם היום לצורך העניין, עזבי רגע את ה- - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מדברים על שתי נקודות שונות בזמן ואנחנו כאילו מנהלים את אותו דיון מחדש – זה מתיש.
ליאורה סולטן: אבל אני כל הזמן אמרתי - - -
יפעת שאשא ביטון: בואו, אנחנו לא נגרור את זה, ברור לי שגם אם נצא מפה עוד שעתיים זה יהיה אותו דבר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעשה "ככל שאין בזה כדי לפגוע בהליך החקירה" ואנחנו מדברים על נקודות שונות בזמן.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על אחרי שהסיפור הזה נגמר.
של 7: "משטרת ישראל תדווח על מידע שהתגלה לה מהצילומים לממונה, למפקח לפי חוק מעונות שיקומיים, כדי למנוע פגיעה בשלומם הגופני או הנפשי של פעוטות השוהים במעון יום לפעוטות, וכן לעובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) לשם מילוי תפקידו כאמור, והכול כשאין בכך כדי לפגוע בהליכי חקירה" רגע, אני מניחה שזה לא נוגע לעובד הסוציאלי.
מאיר דב ברקוביץ: לעובד הסוציאלי יש הגדרות בחוק.
מאיר דב ברקוביץ: כבר כתבת כאן על העובד הסוציאלי.
שמרית שקד: לא, אני מתכוונת שהסייג שהקראתי הוא לא רלוונטי לעובד הסוציאלי.
אחז אגם: לגבי חובת דיווח יש - - -
ליאורה סולטן: זו לא חובת הדיווח.
ליאורה סולטן: אם זו חובת הדיווח - - -
לילך וגנר: הסייג של - - - כל מידע - - -
שמרית שקד: אוקיי.
שמרית שקד: אז בסוף "ככל שאין בכך כדי לפגוע בהליכי חקירה".
יפעת שאשא ביטון: זאת המהות, אחר כך תתווכחו על המילים.
שמרית שקד: "קיבל הממונה מידע כאמור, יודיע על כך למנהל המעון".
שמרית שקד: מה הנוסח שאתם מציעים?
לילך וגנר: אפשר לעשות נוסח כללי.
לילך וגנר: תגידו לי במשטרת ישראל אם אתם מסכימים: "ככל שאין בכך כדי להביא לידי שיבוש הליכי חקירה ומשפט".
ליאורה סולטן: אז אנחנו כתבנו משהו ממש קצר.
מאיר דב ברקוביץ: לכם יש זכות - - -
לילך וגנר: שיבוש הליכי חקירה ומשפט.
לילך וגנר: ואז זה מכסה גם את החקירה וגם את ההליך הפלילי.
שמרית שקד: אני מוסיפה " לשם מילוי תפקידו כאמור, והכול כשאין בכך כדי לפגוע בהליכי חקירה ומשפט, קיבל הממונה מידע כאמור, יודיע על כך למנהל המעון ".
חגי פורגס: לא הבנתי.
לילך וגנר: הסיפא אומרת שככל שאנחנו קיבלנו מידע מהמשטרה אנחנו נפנה למעון - - - למרות ש - - - לידי שיבוש.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור מגיע אליכם אם אין חקירה פלילית.
חגי פורגס: אבל למה מיד להעביר אם אני רוצה לשמור - - -
יפעת שאשא ביטון: מה אתה רוצה לשמור אצלך, שיש מישהי שמהווה סכנה לשלומם של הילדים אבל היא עדיין לא עשתה שום דבר פלילי?
שמרית שקד: לא.
מאיר דב ברקוביץ: גם הסייג של שיבוש הליכי חקירה ומשפט חל רק על מה - - -
חגי פורגס: לא על הסייג.
יפעת שאשא ביטון: חגי, אין קשר בין הדברים.
מאיר דב ברקוביץ: הוא רשאי.
מאיר דב ברקוביץ: האם אני יכול - - -
חגי פורגס: לפעול בדרכים שלנו.
יפעת שאשא ביטון: לא קשור עכשיו איך אתה עושה את זה - - -
חגי פורגס: רק שצריך מיד להרים טלפון.
יפעת שאשא ביטון: אה, המידיות אתה תחליט.
יפעת שאשא ביטון: אם זה בסדר שעוד כמה ילדים יסבלו בשבוע הקרוב - - -
חגי פורגס: נו באמת, די - - -
יפעת שאשא ביטון: כי אני לא מבינה את השאלה שלך.
יפעת שאשא ביטון: אני סומכת על שיקול הדעת - - -
חגי פורגס: השאלה שלי היא האם מנהל המעון יכול להגיד לי למה שלחת לי ביקור פתע ולא אמרת לי - - -
יפעת שאשא ביטון: חגי, אתה יכול לעשות זאת באיזו דרך שאתה רוצה.
יפעת שאשא ביטון: בדיוק לשם כך ההסתייגות.
יפעת שאשא ביטון: על מנת שאתם תעשו זאת בכלים המקצועיים שלכם ולא המשטרה תעשה את זה.
חגי פורגס: מצוין.
ליאורה סולטן: גבירתי, אחרי כל הדיון סעיף 7 נשאר אותו דבר?
ליאורה סולטן: צו בית משפט?
חגי פורגס: עדיין נשאר.
יפעת שאשא ביטון: למרות שאם הם אומרים שזה פתוח אז למה איפה שהם לא מחמירים אנחנו מחמירים?
שולמית ביסמנובסקי: אני אמרתי את זה עשרות פעמים.
שמרית שקד: בגלל העניין המאוד רגיש שיש פה אמרנו שאנחנו לא רוצים לעשות בזה שימוש לכל דבר בתכלית אלא אנחנו אומרים שאו שבית משפט - - -
יפעת שאשא ביטון: מרגיז אותי שישנם מקומות בהם אנחנו יותר צדיקים מהאפיפיור.
יפעת שאשא ביטון: איפה שאנחנו רוצים אנחנו הולכים עם החוק כי הוא כבר קיים, ואיפה שאנחנו לא רוצים אז אנחנו יותר צדיקים מהאפיפיור.
יפעת שאשא ביטון: על זה אני לא מפילה את הסיפור.
שמרית שקד: - - - יש – שקיבלנו אותם שיש - - -
שמרית שקד: יש - - -
מאיר דב ברקוביץ: הכול זה על כל הסעיף.
שמרית שקד: על כל פסקה 4.
שמרית שקד: סיימנו את 7.
שמרית שקד: נעבור לסעיף 8:
שמרית שקד: בסעיף 8(ב) אני אומרת שישבנו עם הנסחות שלנו ואני רוצה לבדוק שהשינוי ברור לכל:
שמרית שקד: אני אסביר, בסעיף קטן אחד הכוונה היא למצלמות המותקנות במעון.
שמרית שקד: אני לא הייתי מעלה את זה לדיון אם זה היה מספיק ברור ששימוש במצלמות מותקנות או שנכתוב "באופן קבוע".
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה כבר, אפילו הגדרנו מה זה מצלמות ארעיות.
שולמית ביסמנובסקי: מה זה מצלמות אבטחה?
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה בדיון הקודם.
שולמית ביסמנובסקי: מה דיברנו?
יפעת שאשא ביטון: כל עוד שהן לא מצלמות את הפעילות של הגן אז הן יכולות להיות קבוע.
יפעת שאשא ביטון: אם הן על השער, אבל שולמית, אני חושבת שזה לא הוגן.
יפעת שאשא ביטון: ניהלנו שיח שלם בדיון הקודם ואני לא ממחזרת אותו אין לנו זמן למחזר כל דיון שמונה פעמים.
יפעת שאשא ביטון: כל פעם מישהו נכנס ויוצא ואני צריכה לעשות לו השלמת חוסרים.
שמרית שקד: 9 זה רק שינוי נוסחי.
שמרית שקד: אני עוברת לסעיף 11(1) : "מעון יום לפעוטות הפועל במקום המשמש בפועל גם למגורים".
שמרית שקד: משרד המשפטים ביקש למחוק את המילה "בפועל".
שחר סומך: ברמה של נוסח, אין פה שינוי של המהות.
שמרית שקד: מצדה ממשרד המשפטים בקשה לבטל כדי לא לייצר הסדר שלילי שמונע התקנת מצלמות במקום שכזה.
שמרית שקד: להבנתנו זה לא מונע.
שחר סומך: אני אגיד לפרוטוקול שבכל מקום שהוא בית מגורים החוק הזה לא קיים וחל הדין הכללי.
יפעת שאשא ביטון: אבל אם מישהו רוצה להתקין מצלמות זה עניין שלו.
יפעת שאשא ביטון: אם אני מתקינה בבית שלי ויש לי מעון אני לא חייבת בחוק אז זה עניין שלי.
שחר סומך: זה הבית שלי והחוק הזה לא קשור אלי.
יפעת שאשא ביטון: אתם תראו שגם בבתים יתקינו.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת זאת וזה כתוב בפרוטוקול.
יפעת שאשא ביטון: קחו שנתיים מהיום ותראו שכל מי שירצה לייסד פעוטון בביתו יתקין מצלמות.
שמרית שקד: סעיף 11(3) נמחק.
יפעת שאשא ביטון: זה בהסכמת משרד ראש הממשלה ובשיח עם המשרדים.
יפעת שאשא ביטון: פסקה 3 נמחקת ו-80% הופך ל-70%.
שמרית שקד: אנחנו עוברים לסעיף 12 בפסקה 1 אין שינוי בפסקה 2 הייתה בקשה לשינוי של משרד המשפטים.
חן כהן לאביאן: תיקון טכני.
חן כהן לאביאן: אנחנו רוצים שתהיה קורלציה בין כל הסעיפים כי בחלקם יש התייחסות לשר ובחלקם יש התייחסות לממונה.
יפעת שאשא ביטון: עניין טכני – שבהכל זה יהיה אחיד.
שינויים אלו: "(2) בסעיף 21 – (א) בסעיף קטן (א), ברישה, המילים "או מי שהוסמך מטעמו" – יימחקו.
שינויים אלו: (ב) בכל מקום, במקום "הממונה" יבוא "השר", ובמקום "לממונה" יבוא "לשר".
שינויים אלו: (3) בסעיף 24, בכל מקום, במקום "הממונה" יבוא "השר"; (4) בסעיף 74, במקום "התש"ף" יבוא "התשע"ט".
שינויים אלו: ".
שינויים אלו: המשפט האחרון בא לתקן שגיאה בתאריך העברי.
שינויים אלו: זה לא משנה את המהות כי התאריך הלועזי נרשם שם בצורה נכונה והוא הקובע.
שינויים אלו: עכשיו נדבר על תחילה ותחולה.
שינויים אלו: אקריא את כל סעיף 14 מכיוון שכולו נוסח מחדש בהתאם - - - "14.
שינויים אלו: (א) תחילתו של חוק זה ביום א' באלול התשע"ט (1 בספטמבר 2019) (להלן – יום התחילה), אולם תחילתם של סעיפים 9, 12 ו-13 ביום י"ב באלול התש"ף (1 בספטמבר 2020) (להלן – תום תקופת הביניים)".
שמרית שקד: אנחנו צריכים לתקן, התיקון לחוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות אנחנו נחיל אותו באופן מידי.
שמרית שקד: אנחנו נפצל את זה.
שמרית שקד: סעיף 12 יחולק כך שהתיקון ייכנס לתוך ימי הפרסום.
שמרית שקד: אני מדברת על 12(2) ו-12(4).
שמרית שקד: תחילת ההוראה של 12(1) שמדברת על - - -
יפעת שאשא ביטון: יש לכם הסמכה מתוקף החוק.
חגי פורגס: אבל עובדה - - -
יפעת שאשא ביטון: החיבור לחוק הפיקוח הוא ממקום שזה יהיה חלק מתנאי הרישיון.
יפעת שאשא ביטון: זה יהיה חלק מתנאי הרישיון רק החל מספטמבר 2020.
חגי פורגס: זה בסדר.
חגי פורגס: השאלה אם החיבור יכול להיות לפני לגבי כל הנושא של הסמכויות.
יפעת שאשא ביטון: הסמכויות הן מתוקף החוק הזה.
יפעת שאשא ביטון: הם אמורים לפקח על התקנת המצלמות מתוקף מה שכתוב כאן.
חגי פורגס: אבל אנחנו ביטלנו את זה והצמדנו לחוק הפיקוח.
חגי פורגס: זה מה שהיה בדיון הקודם.
שמרית שקד: הפיקוח שלכם יתחיל ב-2020.
חגי פורגס: אבל אז בין 2019 ל-2020 אין לי סמכויות פיקוח ואני לא רוצה את זה.
חגי פורגס: אנחנו צריכים לפקח החל מה-1 בינואר 2019 - - -
יפעת שאשא ביטון: על מי שמתקין מצלמות אחרי החוק הזה.
חגי פורגס: חן אמרה משהו נכון וצריך לחשוב על זה.
חגי פורגס: האישור הראשוני - - -
יפעת שאשא ביטון: כולם התעוררו היום, הם לא חשבו שבאמת אני רצינית.
חגי פורגס: הפוך, אם זה לא יהיה לא נוכל לפקח על זה.
שמרית שקד: מבחינתך זה עוד לא תנאי לרישיון.
חגי פורגס: אבל זה תנאי לאישור ואנחנו צריכים - - -
יפעת שאשא ביטון: זה לא תנאי לאישור, זה מה שאני אומרת.
חגי פורגס: סליחה, נכון.
חגי פורגס: אבל מי שמתקין מצלמות החל מתחילת ספטמבר 2019 צריך לפקח על כך.
חגי פורגס: מכוח מה?
יפעת שאשא ביטון: מי שמתקין מצלמות בספטמבר 2019 כפוף להוראות החוק.
יפעת שאשא ביטון: זה אומר שהוא מתקין את המצלמות באופן שהוא לא משדר שידור ישיר, שיש סמכות צפייה - - -
חגי פורגס: ומי מפקח?
אחז אגם: אז לא יהיה פיקוח.
חגי פורגס: אז יהיה חוק שנה ללא פיקוח?
יפעת שאשא ביטון: תכתוב בפרוטוקול שאנחנו רגע מלבנים סוגיה תוך כדי דיון.
חן כהן לאביאן: חגי שואל מה המשמעות של החוק בין 2019 ל-2020.
יפעת שאשא ביטון: תקופת הסתגלות.
חגי פורגס: האם אני יכול לפקח ולהסתכל על צילומים?
יפעת שאשא ביטון: כן, הוראות החוק חלות.
יפעת שאשא ביטון: סעיף העונשין גם ככה טרם נכנס.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מתייחסים לזה כתקופת הסתגלות.
יפעת שאשא ביטון: חגי, לא לנדנד.
יפעת שאשא ביטון: במהלך תקופת ההסתגלות תתקינו מצלמות ותגידו שתוך כמה זמן זה נכנס.
יפעת שאשא ביטון: אתם צריכים רק לאותת להם אם משהו לא בסדר.
חגי פורגס: השאלה היא אם חוק הפיקוח מאפשר לי לעשות זאת החל מספטמבר 2019.
יפעת שאשא ביטון: בואו נסיים את ההקראה.
יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת תמנו, זה חוק המצלמות החשוב.
יפעת שאשא ביטון: חבל שלא היית פה לפני כן – היית עוזרת לי קצת.
שמרית שקד: ב-2019 נכנס החוק חוץ מהסעיפים שהגדרתי.
שמרית שקד: אני ממשיכה לקרוא מסעיף 14:
שמרית שקד: נקרא את 12(3) על פי בקשת המשרד לביטחון פנים: המשטרה ורשויות התביעה יתחילו להפעיל את הסעיפים שלהן לפי הדין החדש ב-2020.
ורד וינדמן: ניסוח קצת מוזר "עד תום תקופת הביניים" הם לא יוכלו לעשות אחרי תקופת הביניים?
שמרית שקד: זו ההצעה של הבט"פ מילה במילה.
ליאורה סולטן: אנחנו לא יכולים לדעת מי שייך למצלמות שהותקנו לפני חוק זה ומי לא.
ליאורה סולטן: אי-אפשר.
שמרית שקד: אגב, הערת הבט"פ נכונה גם לגבי גורמים אחרים.
שמרית שקד: אין לנו עוד שינויים לקרוא.
יפעת שאשא ביטון: אני מכניסה הסתייגות לגבי עניין צפיית המפקח.
יפעת שאשא ביטון: אל תמהרו לשמוח, אני אומרת לכם שתתנהל על זה מלחמה גם ברמה הציבורית.
יפעת שאשא ביטון: אני משאירה את האופציה כדי שלא נפיל את הצעת החוק אבל לא יהיו לנו חיים קלים.
יפעת שאשא ביטון: המשמעות של ההסתייגות היא שרק המשטרה תוכל לצפות בלי המפקח.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שכל בר-דעת ובמקרה הזה אפילו לא בר-דעת שישמע את הרעיון הזה שמשרד העבודה והרווחה מוותר על הכלי שלו לראות את זה לא יבין זאת.
פנינה תמנו: גם אני אגיש הסתייגות.
יפעת שאשא ביטון: יחד איתי?
רוני שניר: אפשר להשאיר אופציה גם להורים לצפות בזה?
פנינה תמנו: או שאגיש בנפרד.
יפעת שאשא ביטון: אפשר, על פי התקנון אני יכולה, את לא יכולה להגיד לי לא להגיש הסתייגות.
יפעת שאשא ביטון: לא, אני מדברת עם מישהי אחרת.
רוני שניר: אני חושבת שצריך להשאיר את זה כאופציה.
רוני שניר: הזמן הוא קצר אבל אני לא רואה מדוע יש מניעה - - -
יפעת שאשא ביטון: רוני, אנחנו סיימנו את הדיון בזה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדבר על זה אחר כך בחוץ.
יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי כעת.
רוני שניר: אני יכולה להציע סעיף.
יפעת שאשא ביטון: את לא יכולה, זה נגמר.
יפעת שאשא ביטון: רוני, זה נגמר.
רוני שניר: אבל יש פה - - -
יפעת שאשא ביטון: רוני, זה נגמר, הדיון הסתיים.
יפעת שאשא ביטון: אי-אפשר, הכול פה ואם רוצים יתקנו את זה.
רוני שניר: אבל אני מציעה להשאיר את זה פתוח לדיון בתקנות, זה הכול.
רוני שניר: יהיו תנאים שיש - - -
רוני שניר: - - - מצלמות נפרדות.
יפעת שאשא ביטון: זה ברור, אפשר לעשות תיקון חוק בכל רגע נתון.
רוני שניר: אבל תיקון חוק אנחנו כאן עכשיו.
יפעת שאשא ביטון: לא, זה חוק חדש במדינת ישראל.
רוני שניר: אז בוא נעשה.
יפעת שאשא ביטון: זה לא יהיה, זה תנאי – יש כבר כסף שלומית.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה בבקשה שאנחנו נצביע.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו באיחור מטורף ויש אנשים שמחכים בחוץ.
שמרית שקד: אני מבינה גבירתי שההסתייגות שלך היא אותו נוסח שהבאנו לדיון היום לפני ששינינו אותו.
יפעת שאשא ביטון: פנינה, רוני חושבת שאנחנו עושים לה דווקא אבל זה לא כך, אלו דיונים שכבר קיימנו.
יפעת שאשא ביטון: לא יהיה און-ליין.
רוני שניר: צריך שתהיה האפשרות לקבוע תנאים לאון-ליין.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, שיעשו תיקון חוק אחר כך.
רוני שניר: זה לא יכול להיות שהחוק יאסור את זה.
פנינה תמנו: אם הייתם פונים מראש אז בשמחה.
פנינה תמנו: עכשיו זה קצת קשה.
יפעת שאשא ביטון: פנינה, זה לא היה חוק אם - - -
פנינה תמנו: גם לא הייתי מספיק בדיונים בשביל להבין על מה מדובר.
רוני שניר: כי - - -
יפעת שאשא ביטון: רוני, אני אוציא אותך.
יפעת שאשא ביטון: אני לא רוצה להגיע למצב כזה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שקצת חצית את הגבול ואני מגלה הרבה מאוד סבלנות.
שמרית שקד: הסתייגות שלך גבירתי - - -
פנינה תמנו: ההסתייגות שלי זה לגבי צפיית המפקח.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, זה מצטרף אלי.
שמרית שקד: אז המשמעות היא שהנוסח כפי שכרגע מאושר בוועדה אומר שהממונה והמפקח יוכלו לצפות.
שמרית שקד: חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון מגישה הסתייגות שהם לא יוכלו לצפות למרות שזו לא עמדתה אבל זה - - -
יפעת שאשא ביטון: אני משאירה את פתוח בשביל לא לסנדל שיח בוועדת שרים, אבל אני לא מתחייבת שאני הולכת עם זה עד הסוף.
שמרית שקד: חברת הכנסת תמנו, את מצטרפת להסתייגות הזו?
פנינה תמנו: כדי להוביל לבירור הסוגיה.
שמרית שקד: זה בעצם אותו נוסח שהבאנו לדיון היום ללא השינויים.
יפעת שאשא ביטון: מצביעים?
שמרית שקד: נצביע על ההסתייגות.
שמרית שקד: אם את מפילה אותה את מביאה אותה למליאה.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז אפיל אותה, תודה רבה על ההבהרה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו מצביעים על ההסתייגות שלפיה בעצם המפקח לא יוכל לצפות.
חגי פורגס: זה מונע מאיתנו להגיש הסתייגות?
יפעת שאשא ביטון: אני מצביע.
שמרית שקד: רגע, אתם במשרד העבודה רוצים להגיש את ההסתייגות במקום יפעת?
יפעת שאשא ביטון: אז אתם תגישו אותה.
יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו נצביע נגד - - -
שמרית שקד: אני רק מודיעה שאתם יכולים להגיש את ההסתייגות בשם המשרד, אבל אני אניח אותה רק אם היא תעבור אלי חתומה לפני שאני מניחה אותה במליאה.
חגי פורגס: מתי זה יקרה?
שמרית שקד: כמה ימים.
יפעת שאשא ביטון: אני מצביע על ההסתייגות של שר העבודה והרווחה.
יפעת שאשא ביטון: ההסתייגות לא נתקבלה ותעלה למליאה.
שמרית שקד: עכשיו את יכולה להצביע על כל החוק לקריאה שנייה ושלישית.
שמרית שקד: אני אזכיר שמדובר בהצעת חוק לא תקציבית כפי שהוועדה קבע לאור עמדת האוצר שהמדינה נתנה הסכמתה להעמיד לה תקציב.
יפעת שאשא ביטון: אני מצביעה על הצעת החוק לקראת העלתה לקריאה שניה ושלישית.
יפעת שאשא ביטון: בעד – 2
יפעת שאשא ביטון: הצעת החוק אושרה פה אחד, שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.
יפעת שאשא ביטון: הדיון נעול.
יוסף ג'בארין: סלאם עליכום.
יוסף ג'בארין: אני שמח לפתוח את הישיבה השנייה של הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
יוסף ג'בארין: היום יום שני, 6 ביולי.
יוסף ג'בארין: זו הישיבה השנייה, אבל היא ישיבה ראשונה בדיון מהיר, ויש לי הכבוד לכבד את חברי לסיעה, חבר הכנסת טיבי, אחד היוזמים, יחד עם בועז טופורובסקי.
יוסף ג'בארין: האמת היא שאם לא הייתם יוזמים, זה בטח אחד הנושאים שהיינו צריכים לחשוב עליו כנושא שצריך לעניין את הוועדה הזאת, במיוחד בכל מה שקשור לנפגעים שהם ילדים.
יוסף ג'בארין: אני מתייחס בעיקר לגילאים אפס עד 18.
יוסף ג'בארין: לפני שאני נותן לחברי הכנסת לדבר, אני רואה שהנתון של ה-OECD בעניין הזה אומר הרבה.
יוסף ג'בארין: הנתון מדבר על כך ששיעור הילדים ההרוגים בתאונות דרכים במדינה הוא באופן עקבי הגבוה ביותר בכל מדינות ה-OECD, וזה נתון שאומר דרשני.
יוסף ג'בארין: בטח נשמע גם מחברי הכנסת.
יוסף ג'בארין: נתחיל עם בועז.
יוסף ג'בארין: בועז, שמחתי לשמוע שאתה מלווה את הנושא הזה הרבה שנים.
אחמד טיבי: הוא מלווה את נושא תאונות הדרכים בכנסת.
אחמד טיבי: הוא המוביל של העניין.