GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
פהימה עטאונה: אין גבולות לקהל היעד, כל אישה שבונה חוג בית אנחנו מגיעים אליה, כל גבר שרוצה לתאם במסגד מקום של גברים, אנחנו מגיעים אליו ואנחנו גם משתמשים בדברים לנושא של ארגון הנוער.
פהימה עטאונה: היום באג'יק יש לנו יותר מ-3,000 מתנדבים ואני רואה חלק מהם שהם היום הגיעו, כך שאני מקווה שהם יוכלו לספר ולשתף אותנו בלמידה.
פהימה עטאונה: אנחנו מעבירים את זה בלמידה מאוד חווייתית וכיפית, שהם יגיעו ויעבירו את זה.
פהימה עטאונה: נכון שאנחנו מדברים על תכנית ארוכת טווח ובלי איגום משאבים וגם בתכנית שהיא רב מערכתית, אני מדברת על משרדי ממשלה, ארגוני החברה האזרחית, למשל לאג'יק היום יש 20 שנה שהוא עובד בחברה הבדואית, הוא ארגון שיש בו אמון, אנחנו מגיעים עם אותה שפה, עם כל השותפים שהם מסביב לשולחן.
פהימה עטאונה: אני בטוחה שיש עוד משאבים שנמצאים בשטח ככה להציל עוד ועוד ילדים.
פהימה עטאונה: והכי חשוב שאנחנו לא נסמן קהילה מסוימת, נכון שהאחוזים שם מאוד כואבים, אנחנו נדאג לאוכלוסייה שתקבל עוד ועוד ועוד מענה, כך שאנחנו נראה עוד צמצום.
יפעת שאשא ביטון: משפט סיכום, ברשותך.
פהימה עטאונה: אני רואה שכל מי שנמצא באולם ומחוץ לאולם, רשויות מקומיות ומתנ"סים, הם שגרירים והם מחויבים להירתם לכל תכנית שלא תוצע.
פהימה עטאונה: תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: אתה רצית משפט, אבל ממש משפט לסיכום כי אנחנו צריכים לסכם את הדיון.
חסן אלעוברה: שלום לכולם.
חסן אלעוברה: אני חסן אלעוברה, תושב רהט.
חסן אלעוברה: אני רוצה להזכיר משהו, למשל ברהט יש ילדים שחיים בפחון, בצריפים כאלה בתוך ואדיות.
חסן אלעוברה: הרווחה של העיר ברהט עוזרת, מנסה לעזור להם, אבל אם מישהו יבוא ויראה, או שהייתי מזמין אתכם שתבואו לראות איך הילדים האלה גרים ואיך החיים שלהם בוואדיות.
חסן אלעוברה: זה לא יכול להיות, הילדים האלה הם הגיל הרך והם הגיל שאנחנו רוצים לבנות עליהם בעתיד.
חסן אלעוברה: אם אנחנו לא מחנכים אותם ולא נותנים להם מה שצריך, אז אוי ואבוי לנו.
חסן אלעוברה: ולא רק ברהט, ביר הדאג' - - -
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, בסדר, אבל זה נושא שלם בפני עצמו - - -
חסן אלעוברה: של הילדים, כן.
יפעת שאשא ביטון: הכול זה ילדים, אבל צריך לתת לו את המקום שלו, בנפרד.
יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה ששם אפילו הנושא של בטיחות, צריך לעבוד עליו ביתר שאת.
יפעת שאשא ביטון: אם יש לך משהו קונקרטי לגבי הדיון, אז בשמחה.
יפעת שאשא ביטון: אני מבינה את הכאב שלך ומה שאתה מעלה הוא חשוב מאוד מאוד מאוד, אבל זו סוגיה מורכבת, גדולה, שעומדת בפני עצמה.
חסן אלעוברה: תאמיני לי, אני אישית הייתי מזמין אותך לנגב ושתעשי סיור בביר הדאג', ברהט, בזיאדנה, בכל המקומות.
חסן אלעוברה: יש גם סביב רהט, שרהט נותנת להם שירותים למרות שהם לא תושבי רהט ואת התקציב שלהם מקבלת מועצה אזורית בני שמעון ולא רהט.
חסן אלעוברה: הלוואי שתבואי לראות את כל הנושא הזה.
חסן אלעוברה: תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: תזמינו אותנו ואנחנו נגיע.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר סיימנו את הדיון, אני גם רואה שאנחנו מתחילים להתפזר לנושאים אחרים, חשובים, אבל אחרים - - -
יהודה רשף: משרד החינוך.
יפעת שאשא ביטון: כן, משרד החינוך, בבקשה.
יהודה רשף: אני עוסק בתחום של ביטחון, בטיחות ושעת חירום מול המגזר, קולגות לעבודה, לימור חנין, הממונה על זה"ב יחד עם הרלב"ד, אני מניח שהם עובדים, והגר אלאפיניש, הממונה מבחינת הפיקוח על גני הילדים.
יהודה רשף: קודם כל אני, כיהודה, אני כאדם, לא מצפה שייתנו לי, אני תמיד מנסה לראות איפה אני יכול בחברה שלי לתרום, לעשות בחברה שלי כמה שיותר.
יהודה רשף: מאוד כיף לראות את כל העשייה שלכם, את כל החבר'ה הצעירים שהגיעו לפה.
יהודה רשף: שיתוף הפעולה איתם הוא מדהים, אבל ככל שהם ייקחו יותר אליהם ויעשו בעצמם ופחות ייקחו מבחוץ, לדעתי זה ייטב.
יהודה רשף: ככל שהפער יילך ויצטמצם ככה פחות נושאים יהיה לטפל בהם כדי שנוכל להוריד את העקומה שירדה פה.
יהודה רשף: אגב, כתבו פה בין 15 ל-24, ילד בן 15 נוהג, זה נראה לי קצת לא טוב מהבחינה הזאת, אבל כנראה שזה מה שיש.
מקבולה נסאר: לא, אנחנו כתבנו צעירים, לא נהגים, נהגים אנחנו מחשבים מגיל 16.
יהודה רשף: אוקיי, צעירים.
יהודה רשף: הבנתי שכאילו יש בן 15 נוהג, למרות שרואים את זה במגזר, אגב.
יהודה רשף: אני רוצה לומר לכם שיש פה פוטנציאל עצום של המגזר לתרום למדינה, פוטנציאל נהדר, וצריכים לממש אותו.
יהודה רשף: כנראה שיש לנו עוד הרבה עבודה בעניין הזה.
יהודה רשף: מאוד אהבתי את מה שאמרת, שאת לוקחת אלייך את התכניות ואת ממנפת אותן לטובת המגזר, מאוד יפה.
יהודה רשף: התכניות שאנחנו עושים הן מרובות, אני לא ארחיב אותן למרות שבאנו עם ארסנל של תכניות.
יהודה רשף: אני אגע רק בעניין שלי, שהוא מאוד חשוב, זה חפץ חשוד.
יהודה רשף: בעיקר בחופשות ובעיקר בזמן הפנאי, לא מעט ילדים נפגעו, גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי, אבל מאחר שהדיון הוא במגזר הערבי אני אגע בו יותר, חפץ חשוד שנזרק, חפץ צה"לי שנשאר בשטח.
יהודה רשף: אנחנו כבר כמה שנים עושים עבודה מאוד חזקה בעניין - - -
יפעת שאשא ביטון: אתם הייתם אמורים לבנות תכנית שבעצם תהיה כהסברה - - -
יהודה רשף: יש, זה קיים, אני לא אתחיל עכשיו להציג אותה.
יפעת שאשא ביטון: לא, רק לדעת שזה רץ.
יהודה רשף: היא קיימת לגמרי.
יהודה רשף: יש גם את תכנית החומש, שהיא גם תכנית עצמאית בפני עצמה.
יהודה רשף: לכן גם תכנית החומש, גם חפץ חשוד, שתי תכניות חזקות שרצות כבר כמה שנים, רק שהגברנו אותן בשנתיים האחרונות.
יהודה רשף: אני אפסיק פה, כי נמצאת - - -
יפעת שאשא ביטון: אז ממש במשפט, כי אנחנו אחרי זמן הדיון.
הגר אלאפיניש: אני הגר אלאפיניש, אני מפקחת גני ילדים במגזר הבדואי.
הגר אלאפיניש: אני רק אסביר קצת על התהליך שאנחנו התחלנו אותו בגני הילדים.
הגר אלאפיניש: אנחנו מדי שנה, כמובן שזה תהליך מתמשך, אנחנו בתהליך, עדיין לא סיימנו אותו, אנחנו מקיימים ימי היערכות בתחילת השנה לגננות וחלק נכבד מימי ההיערכות אנחנו דנים ומעבירים על תאונות בית ובטיחות.
הגר אלאפיניש: שותפים גם נציגים מהמשרד וגם מהרשויות בימים האלה.
הגר אלאפיניש: אנחנו גם מקיימים כנסים לגננות מובילות, גננת מובילה היא אחראית מובילה מ-15 עד 22 גננות במגזר ויש לנו גם מנהלות אשכולות וגם מדריכות פדגוגיות שנכנסות לגנים ועושות חונכויות, שהן שותפות מלאות לתהליך הזה.
הגר אלאפיניש: הגננות בתכנית העבודה שלהן פורסות את נושא בטיחות ותאונות בית במהלך כל השנה, זה חלק מתכנית העבודה השנתית שלהן.
הגר אלאפיניש: הן גם קיבלו הכשרה דרך היועצות והפיקוח איך להעביר סדנאות להורים בנושא תאונות בית וקיבלו כלים כדי להקל עליהם בסדנאות האלה.
הגר אלאפיניש: אנחנו בתהליך הזה, אני מקבלת סרטונים ומקבלת תמונות מהגננות איך הגברת המודעות אצל האימהות מתחילה לרוץ בשטח.
הגר אלאפיניש: זהו, אלה התכניות שלנו דרך הגננות להגיע להורים ואנחנו גם נעזרים ב'בטרם' בתוך הגנים.
הגר אלאפיניש: הסרטונים - - -
זהבה רומנו: התכנית הלאומית לבטיחות ילדים - - - את הפעילות.
הגר אלאפיניש: נכון.
הגר אלאפיניש: הסרטונים שאנחנו מקבלים מ'בטרם', זה גם רץ בקבוצות של ההורים ושל הגננות, יש להם קבוצות עם ההורים, שזה גם רץ שם ודרך הגננות אנחנו מגיעים להורים בסדנאות, בליווי יועצות חינוכיות, פיקוח, מדריכות.
זהבה רומנו: התכנית הלאומית תגברה השנה את כל קורסי השחייה לילדים.
יהודה רשף: זה מופיע בתכנית החומש.
יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אבל בואו ניתן לגברת לומר משפט, אבל באמת במשפט, כי אני חושבת שהבנו את מה שקורה בשטח.
לימור חנין: אני ממונה מחוזית, מחוז דרום, בנושא זה"ב, זהירות בדרכים, נגישות ואורח חיים בטוח.
לימור חנין: שני הנושאים האחרים אלה נושאים שנכנסו בשלוש השנים האחרונות, אז כמובן שאנחנו מתחברים פה לכל הדברים שנאמרו.
לימור חנין: קצת קשה לתמצת את החינוך למשפט וחצי, אבל אני יכולה לומר לכם שיש לנו תכניות בבתי הספר, שזה שעה שבועית בכיתות א' ו-ה', בכיתות א' זה ללמוד תנועה, בכיתות ה' זה עצמאי בשטח.
לימור חנין: כיתות י' לומדים את הנושא של חינוך תעבורתי, שיעורים בחינוך תעבורתי.
לימור חנין: יש לנו שמונה בתי ספר מהמגזר הבדואי שמשתתפים בפיילוט תיאוריה השנה, שאנחנו מקווים מאוד שכבר בשנה הבאה כל בתי הספר בארץ בכיתות י' ילמדו תיאוריה במסגרת בתי הספר.
לימור חנין: אנחנו אוכפים את התכניות האלה, חשוב לנו שהן ייעשו.
לימור חנין: יש את השבוע הבינלאומי לבטיחות הילד, זה בחודש מאי, גם שם אנחנו נותנים דגש על כל הנושאים של כל מה שדיברנו פה, וכמובן שאני לא אחזור.
לימור חנין: אני רוצה גם להודות כאן על השולחן הזה לשותפים שלי, אני מאמינה גדולה בשותפות, שזה צביקה אלעזרי מהרלב"ד וגם ליאת מארגון 'בטרם'.
לימור חנין: אנחנו עשינו בשנה שעברה כנס מאוד מאוד גדול לכל המגזר הבדואי, למנהלי בתי הספר, לרכזי הזה"ב, בנושאים האלה ואנחנו מאמינים שהילדים הם סוכני שינוי ומאוד מאוד חשוב שהם יעבירו את המסר הזה.
לימור חנין: תודה.
עזרא חן: אני חייב להגיד תודה לארגון 'בטרם'.
עזרא חן: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה, אני נציג שם, פשוט תענוג לעבוד איתם, אלה חבר'ה מקסימים - - -
יפעת שאשא ביטון: אני מזדהה ומתחברת.
יפעת שאשא ביטון: כם אני אסכם את הדיון ואני מתנצלת בפני האחרים שלא הספיקו לדבר, אנחנו פשוט הרבה אחרי הזמן.
יפעת שאשא ביטון: ראשית אני מברכת את כל השותפים, את 'בטרם', את המשרדים, משרד החקלאות, באמת על ההירתמות, למרות כל האתגרים שהיו, הרלב"ד, משרד החינוך, שסוף סוף יש לו הרבה גם מה לומר ואני באמת שמחה ומברכת על כל הפעילות הזו, וכמובן לכל השותפים שהם מהקהילה, כי בסוף בסוף אנחנו יודעים, כמו שאתם אמרתם, הקהילה היא זו שמטמיעה את כל העניין הזה והיא סוכנת השינוי הלכה למעשה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמובן, כוועדה, נעקוב ונבחן את התכנית, במיוחד התכנית שאושר התקציב שלה לשנה נוספת ואני מבקשת ממשרד החקלאות לא להפוך את התכנית הזו לתכנית תלויה, אלא שהיא תמיד תהיה חלק מהמערך של המשרד ואנחנו כמובן נבחן אותה משנה לשנה ונעשה את האדפטציות הנדרשות.
יפעת שאשא ביטון: שוב תודה לכולם ואני מאחלת לכולנו שהנתונים יילכו ויירדו וכמה שפחות ילדים ייפגעו.
יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אני מבקשת לפתוח את דיון הוועדה בנושא הסכנות הטמונות ביבוא אישי של צעצועים ומוצרי תינוקות.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה כבר בפתח דבריי לומר, אנחנו לא נגד יבוא, הדיון הזה לא עוסק ביבוא של צעצועים או בכלל של מוצרים, כן או לא.
יפעת שאשא ביטון: להיפך, אני שייכת גם לאסכולה וגם למפלגה, במיוחד העומד בראשה, שכן מפחיתים מכסים ופותחים יבוא כחלק ממלחמה ביוקר המחיה.
יפעת שאשא ביטון: הנושא סביב השולחן היום הוא בעצם העלאה למודעות בקרב הצרכנים לגבי מוצרים שהם מזמינים דרך האינטרנט, בדיוק באותה מידה שאנחנו נרצה להעלות למודעות את הנושא של קניית מוצרים שונים ומגוונים, גם כאן בתוך תחומי המדינה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שגם באינטרנט, לטוב ולרע, אנחנו נוכל למצוא מוצרים שהם עומדים בתווי תקן, אפילו תווי תקן מחמירים, ולצדם מוצרים שהם מאוד מאוד מסוכנים לשימוש.
יפעת שאשא ביטון: לא מזמן עלה תחקיר טלוויזיוני שהראה והמחיש את זה, גם ברמת האיכות וגם ברמת המחיר, ולכן אנחנו יודעים שיש גם מזה וגם מזה והרעיון בדיון הוא להעלות את כל הסוגיה הזו למודעות הצרכנים.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נפתח עם חיים עוז, סמנכ"ל איגוד לשכות המסחר.
חיים עוז: תודה רבה, גברתי.
חיים עוז: הדיון הזה הוא דיון מאוד חשוב, כפי שציינת, להביא למודעות של הציבור ובראש ובראשונה של היושבים פה, גם נציגי הממשלה, לסכנות שביבוא האישי.
חיים עוז: אנחנו באים גם מהכובע של לבוא ולציין שאנחנו מאוד מודאגים.
חיים עוז: אני מודאג ואני חושב שכל אחד מהיושבים פה בשולחן צריך להיות מודאג מהתופעה שקיימת.
חיים עוז: אנחנו מצטרפים לקריאה שלך, שאיגוד לשכות המסחר איננו נגד יבוא אישי.
חיים עוז: אנחנו בעד יבוא אישי, שכל אחד יביא מה שהוא רוצה, כמה שהוא רוצה, אנחנו רק מדברים על מידתיות ועל ערנות הציבור.
חיים עוז: איך מביאים לערנות הציבור?
חיים עוז: אני מקווה שהוועדה הזו גם תגיע לזה.
חיים עוז: אני מודאג מכך שהיבוא האישי הפך להיות לטרפת קניות במדינה.
חיים עוז: זה בסדר, זה בכל העולם - - -
יפעת שאשא ביטון: יש טרפת גם לא ביבוא האישי, יש טרפת גם בחנויות בכלל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא עוסקים עכשיו בהרגלים הצרכניים של התושבים והאזרחים.
חיים עוז: בוודאי שלא, אני רק רוצה לציין עובדה שכמובן כשאנחנו מדברים על רוב, בהערכה של 2018, זה של כ-80 מיליון חבילות ביבוא אישי כאשר כ-38% מהחבילות האלה מכילות צעצועים ומוצרי תינוקות, חלק ממוצרי התינוקות והצעצועים הם בהחלט איכותיים, אבל המדינה למעשה איבדה שליטה על כל נושא היבוא האישי.
חיים עוז: בכמויות כאלה שהמדינה לא שיערה שזה יגיע לכך, כפי שהיה בשנים הקודמות, שכל שנה אנחנו גדלים בכמעט מיליון ומיליון וחצי חבילות, המדינה איבדה שליטה.
חיים עוז: כל מוצרי היבוא האישי שנמצאים בקבוצת הסיכון הגבוהה ביותר, ביבוא מסחרי הם נבדקים בבדיקות מאוד מחמירות, ביבוא אישי הם פטורים לחלוטין מהצורך לעבור בדיקות.
חיים עוז: זה לא שהם פטורים מבדיקות, אלא מהצורך בכלל לעבור בדיקות.
חיים עוז: כמות מדהימה של ציוד שההורים לא מודעים.
חיים עוז: ההורים קונים מוצר, הם חושבים שזה תקין, לפעמים הילדים בגילאים כאלה ואחרים עם הכרטיס של ההורים מזמינים וחושבים שזה תקין.
חיים עוז: אני תיכף אציג פה כמה וכמה מוצרים שהם מאוד מאוד מסוכנים, שלא עברו בדיקות תקינה, כולם פסולים לחלוטין, לא מציע לאף אחד פה לקחת משהו לילדים שלו או לנכדים, לחלוטין, כולם מסוכנים, והמדינה, הממשלה יותר נכון, התנערה מאחריות ומטילה את כל האחריות על ההורים.
חיים עוז: ביבוא האישי היא אומרת, אתה ההורה, אתה מזמין, תהיה אחראי.
חיים עוז: אז יכול להיות שזה גם נכון, אבל כשמדברים בשני קולות, מצד אחד המדינה מעודדת את היבוא האישי במאבק ביוקר המחיה, אנחנו יודעים שבחו"ל יותר זול, יותר זול מסיבות שונות ומשונות, אמרת שלא ניכנס לעניינים המסחריים והכלכליים, רק בענייני בריאות ובטיחות - - -
יפעת שאשא ביטון: אני גם מפאת הכבוד לא עוצרת אותך, למרות שאתה ממש לא בנושא הדיון, אבל אני אתן לך לסיים את דבריך ואני אעשה שוב סדר בנושא הדיון.
יפעת שאשא ביטון: יושב פה גם מאיר קלוגהפט, שניהל איתי את השיח, הוא יודע היטב למה אנחנו יושבים כאן סביב השולחן ואנחנו נתכנס בחזרה מיד לנושא שלנו.
חיים עוז: גברתי יושבת הראש, אני אתמקד בדיוק לנושא הזה.
חיים עוז: מאחר שהממשלה באמת מדברת פה בשני קולות, מצד אחד היא מעודדת את היבוא האישי, על מנת להילחם ביוקר המחיה, מאידך היא יוצאת בקמפיין להזהיר את הציבור מהסכנות שטמונות בזה, אלא שהציבור לא יכול לדעת מה מסוכן מבחינת ההרכב הכימי של מוצר.
חיים עוז: הוא יודע מה ההרכב הכימי של מוצר?
חיים עוז: הוא לוקח – תוכל להביא לי ברווז אחד?
יפעת שאשא ביטון: רק בשביל הפרוטוקול, לא להזכיר שמות של חברות וכאלה, לא לטוב ולא לרע, פשוט אסור לנו מבחינת - - -
חיים עוז: בוודאי, קיבלנו כבר את האזהרה הזו.
חיים עוז: הורה שרואה ברווז כזה תמים ונחמד, שכל הורה נותן לילדיו, לנכדיו, משחק באמבטיה וכך הלאה, הוא לא יודע מה הסכנות שיש בזה.
חיים עוז: בברווז הזה יש כמות פתלטים, חומרים כימיים, ברמה מאוד מאוד מסוכנת.
חיים עוז: אנשי המקצוע יסבירו מה זה הפתלטים, אבל אלה חומרים מאוד מסוכנים.
חיים עוז: יתרה מזאת, בברווז כזה נשלפים מוצרים קטנים עגולים, צפצפה, והצפצפה הזו גורמת לחנק.
חיים עוז: גברתי היושבת ראש, בכל שנה, בשנתיים האחרונות, תשעה ילדים מתים בישראל מחנק, חלקם גם נפצעים.
חיים עוז: זה מצער מאוד לשמוע שחומר כזה קטן, יש פה דוגמאות וכתבות בעיתונות בנושא הזה, זה גורם לחנק, זה גורם למוות, צעצוע כזה, תמים, תמים למראה.
חיים עוז: ויש עוד דברים רבים כאן.
חיים עוז: מה שאנחנו אומרים, אנחנו לא אומרים שכל המוצרים ביבוא אישי צריכים להיבדק כמו ביבוא המסחרי, אבל אנחנו סבורים שצריך למצוא איזה שהוא מנגנון שיגן על הילדים, שיגן על ההורים, אנחנו לא רוצים שאף ילד ייפגע מזה.
חיים עוז: אנחנו חושבים שהמנגנונים שהממשלה מצאה ביבוא המסחרי בבדיקות כדי להגן על הילדים בבטיחות ובבריאות המוצר צריכים להיות איזה שהם מנגנונים קצת יותר מקלים ברמת חומרה כזו או אחרת, לפי המסוכנות של הצעצועים ומוצרי התינוקות, שיהיו בידי ההורים ולא איזה שהיא אזהרה.
חיים עוז: ברשותך, אני רק אדגים משהו.
חיים עוז: אם אנחנו לוקחים מוצרים מאוד פשוטים, לא רק בילדים, אלא ילדים עד גיל 14-13, יש ילדים שהתעוורו מסמן לייזר כזה.
חיים עוז: סמן הלייזר הזה, שאין לו שום סימון, לא יודעים מאיפה הוא, אין שום סימון של סכנות עליו, הוא גורם לעיוורון.
חיים עוז: ילדים התעוורו מסמן כזה.
חיים עוז: ואם אנחנו מדברים על המוצר שבאופן מסחרי כללי נקרא סליים, שהוא מכיל כמות כימיקלים שגורמת במקרים - - -
יפעת שאשא ביטון: יש לי מפעל כזה בבית.
חיים עוז: אני לא יודעת מאיפה קנית את זה.
יפעת שאשא ביטון: הבת שלי עושה.
חיים עוז: המוצר הזה שאני מחזיק, המוצר הזה הוא רעיל, ואם ילד חס וחלילה – ובדרך כלל ילדים קטנים מנסים לטעום בפה, אם החומר הזה נכנס לפיו זה מסוכן מאוד, גורם למחלות רבות.
חיים עוז: ד"ר רות ממכון התקנים אולי תוכל להרחיב מה הסכנות בחומר כזה.
יפעת שאשא ביטון: בעיקר מלכלך.
חיים עוז: או אפילו בקבוק של תינוק.
חיים עוז: בקבוק של תינוק שמכיל חומרים מאוד רעילים, הן הפטמה שלו והן הפלסטיק שלו, פתלטים בכמות מאוד מדהימה.
חיים עוז: ודבר אחרון שאני אדגים, בובה מאוד נחמדה, מתאימה אפילו לתקופה הזו, היא פשוט נפרמת בקלות.
חיים עוז: ילד עם השיניים או עם הידיים, משחק איתו, פורם את זה והחומר הזה פשוט גורם לו לחנק.
חיים עוז: חלק מהמוצרים פה יובאו ביבוא אישי וחלק מהמוצרים שנמצאים פה יובאו ביבוא מסחרי והם נפסלו בבדיקות במכון התקנים, פסילות ברמות מאוד מאוד גבוהות.
חיים עוז: אז תארי לעצמך, גברתי, אם המוצרים האלה ביבוא מסחרי מסודר נפסלו, אז מה קורה ביבוא האישי, שאין להורים בכלל יכולת לעשות את הבדיקות האלה?
חיים עוז: אנחנו מצפים שהוועדה הזאת תצא בקריאה לממשלה, שקודם כל הממשלה תצא בהצהרה שקיימת פה בעיה וצריך להקים איזה שהוא מנגנון ואולי במעקב בוועדה נוספת, בדיון אחר בוועדה, לראות איך הממשלה יוצרת מנגנון כזה שיאפשר גם להביא ביבוא אישי, גם להוריד את יוקר המחיה, אבל מצד שני לא לסכן.
חיים עוז: אני לא שמעתי מאף אחד שמציעים פה תג מחיר לילד, האם על מנת להוזיל את יוקר המחיה תג המחיר לילד הוא עשרה דולר, 12 דולר?
חיים עוז: בוודאי שלא.
חיים עוז: אז אני מודה לך מאוד ותודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: אני חוזרת ואומרת, הדיון פה הוא לא על היבוא האישי, אין לי שום כוונה לפנות כדי לעצור את היבוא האישי, נהפוך הוא, אני לגמרי חושבת שזה מהלך נכון, אני גם חושבת שאנחנו קצת מפספסים בדיון ואני אומר למה.
יפעת שאשא ביטון: הדיון כאן עוסק בבטיחות ילדים, הוא קצת משלים לנו גם את הדיון הקודם שהיינו בו ואני יכולה לומר לך באופן הכי פשוט, כאמא לשלושה ילדים שכבר אינם בגיל שמשחקים בזה, זאת אומרת עברתי הרבה מאוד שנים של צעצועים כאלה, גם מוצרים שקנינו בארץ, יש להם חלקים קטנים שאנחנו כל הזמן מזהירים מפניהם ואנחנו רוצים שהורים יהיו מודעים לכל החלקים הקטנים שיש בחלק מהמשחקים.
יפעת שאשא ביטון: גם בובות מאוד מאוד יקרות, שרכשתי כאן במדינת ישראל, נפרמו, אני יכולה להראות לך כמה כאלה אני ניסיתי לתפור וכמה אחרים פשוט התייאשתי וזרקתי, אבל הן נפתחו ויצא החומר הזה.
יפעת שאשא ביטון: בכלל להוסיף לזה שיש אנשים שלא מייבאים אישית, פשוט כל מדינת ישראל נוסעת לחו"ל.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים הרי שגם העניין הזה הולך ומתרחב, קונים שם צעצועים, מביאים את זה יחד איתם.
יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא לא עכשיו איך אנחנו מונעים כניסה של צעצוע כזה או אחר, אין שאלה שבתוך הארץ אנחנו צריכים מאוד מאוד לבקר את מה שתחת שליטה שלנו, הדיון הזה, ואני גם סיכמתי עם מאיר באופן מאוד מאוד מפורש, עוסק אך ורק בהעלאה למודעות של הציבור.
יפעת שאשא ביטון: שהציבור יידע איפה ומתי כדאי לו לקנות מוצרי תינוקות, מה הוא צריך לקחת בחשבון כשהוא נותן לילד שלו מוצץ שהוא לא יודע מי ייצר אותו ומה הוא מכיל והוא לא יכול לבדוק את זה כי אין אולי שום תו שאומר לו מה הרכב החומרים.
יפעת שאשא ביטון: וכשהוא נותן לילד שלו בובה ביד, אז ממה הוא צריך להיזהר.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת אנחנו צריכים, במסגרת הדיון הזה, להביא לציבור כלים כדי לדעת איך הוא מבטיח את ההגנה ואת השלום של הילדים שלו ולא משנה לי היכן הוא רוכש את הצעצועים שלו.
יפעת שאשא ביטון: הוא יכול לרכוש אותם כאן, הוא יכול לרכוש אותם בחו"ל, הוא יכול להביא אותם ביבוא אישי, זה עניין שלו, אני לא נכנסת לזה בכלל, אני רוצה שלציבור יהיו כלים.
יפעת שאשא ביטון: זאת מטרת הדיון ואני מאוד מבקשת, גם מיתר הנוכחים, תנו לנו מהידע המקצועי שלכם בתחום הזה, זה חשוב עבור מי שצופה בנו וזה חשוב עבור מי שירצה אחר כך לקבל את כל המידע הזה.
יפעת שאשא ביטון: ובבקשה, תתמקדו בזה.
יפעת שאשא ביטון: ארגון 'בטרם'.
אביטל אפל פנקס: טוב.
אביטל אפל פנקס: קודם כל באמת הנושא הזה מאוד מורכב, אני אתחיל אולי קצת ברקע.
אביטל אפל פנקס: בארגון 'בטרם' אנחנו רואים חשיבות מאוד מאוד גדולה בתקנים כדי לשמור על בטיחות הילדים, בעיקר כשמדובר במוצרים שהם מוצרי צריכה בסיסיים כמו עריסות, מושבי בטיחות, מוצצים וצעצועים לגיל הרך.
אביטל אפל פנקס: באמת הנושא הזה של איכות המוצר מאוד מאוד חשובה.
אביטל אפל פנקס: בימים אלה אנחנו עורכים מחקר עבור מינהל התקינה בנושא הזה מכיוון שהבעיה הזאת היא בעיה שקיימת, באמת הנושא של בטיחות מוצרים ובטיחות מוצרים לגיל הרך.
אביטל אפל פנקס: אנחנו רואים שהורים רוכשים וימשיכו לרכוש, הם מאוד נעזרים בנושא של קנייה מקוונת, גם לאור העלויות, גם לאור זה שזה מאוד נוח, בעיקר כשאתה הורה לילדים קטנים, בעצם בקבוצות המיקוד שלנו זה עלה, מאוד נוח להם לקנות בקנייה מקוונת ואנחנו רואים גם שיש באמת מודעות נמוכה לנושא הזה של הבטיחות, זה לא אחד מהדברים שהם שוקלים.
אביטל אפל פנקס: הם חושבים, הרבה מהם אמרו לנו בקבוצות המיקוד, שכשהמוצר יגיע יהיה להם את הכלים לבדוק האם הוא בטוח או לא בטוח בעצמם.
אביטל אפל פנקס: אנחנו בדקנו וראינו שהבעיה הזאת היא בעיה שמשותפת, היא גלובלית, ה-OECD עשה דוח מאוד מאוד גדול וראינו שגם הם – גם אנחנו, אגב, כארגון 'בטרם', מגיעות אלינו פניות של הורים על מוצרים לא בטוחים.
אביטל אפל פנקס: אני חושבת שהפנייה הכי קיצונית הייתה, כמה פניות, על מושבי בטיחות, שהם כאילו מושבי בטיחות, הם עשויים רק מבד, והורים שאלו אותנו האם זה בטוח לקנות את המוצרים האלה, כאשר אנחנו ראינו שזה נבדק באנגליה בבדיקות ריסוק והמוצר הזה ממש התפרק, הבובה שנבחנה עפה לחלוטין ממנו.
אביטל אפל פנקס: ובהחלט, גם ב-OECD הם התריעו על זה, על מוצרים לא בטוחים שאפשר לקנות באינטרנט, מוצרים שיש להם ריקול והם עדיין נמכרים וכדומה.
אביטל אפל פנקס: אנחנו חושבים שהמדינה צריכה להצטרף למאמצים של ה-OECD שהם בשני כיוונים.
אביטל אפל פנקס: קודם כל ההנחה היא שאנשים קונים וימשיכו לקנות, זה חלק מהמציאות, וצריך לפעול, אחת, מול החברות של הסחר המקוון, בעצם הם פועלים איתם כדי להעלות מודעות שהם ימכרו מוצרים שהם הרבה יותר בטוחים, שיהיו מודעים לריקולים.
אביטל אפל פנקס: עומדים לעשות עכשיו, יש כל מיני אתרים בינלאומיים, וגם ישראל, אנחנו מקווים, מתחילה להצטרף למפות את אותם ריקולים שיש.
אביטל אפל פנקס: ודבר שני, מאוד מאוד חשוב, כמו שאת אמרת, זה כל הנושא של המודעות של הצרכנים שבאמת, כמו שראינו, היא נמוכה.
אביטל אפל פנקס: אנחנו חושבים שהצרכנות הזאת, שמאוד לא מודעת לבטיחות, חייבת להשתנות וצריך לתת כלים לאותו הורה שימשיך לקנות באינטרנט, לדעת לבחור מוצרים נכונים, להכיר את התקנים, לדוגמה האירופאים.
אביטל אפל פנקס: אם אני קונה מושב בטיחות, לדעת שאלה שניים או שלושת התקנים שבאמת כדאי לי לרכוש אותם, לדעת לשאול האם הם עונים למשל על R44, סתם דוגמה לתקן אחד שהוא מקובל והוא הכי מתקדם, לדעת כשאני פונה לבקש תעודת בדיקה ובאיזה תקנים בינלאומיים אותם מוצרים של תינוקות וילדים כדאי לי לדרוש מאותו מוכר, לבוא ולבקש את תעודת הבדיקה שמעידה שהם עומדים בתקנים האלה, בטח ובטח באותם מוצרים רגישים שפירטתי עליהם קודם לכן.
אביטל אפל פנקס: אגב, אני חייבת לציין שבמסגרת התכנית הלאומית לבטיחות ילדים, יחד עם משרד הכלכלה ומינהל תקינה, ממש עלינו לא מזמן בקמפיין שנותן להורים כלים לדעת איך לקנות באופן הרבה יותר נבון, אני יכולה להראות דוגמה, אם תרצו, לקמפיין הזה.
אביטל אפל פנקס: זה קמפיין גלובלי, שנעשה ביחד עם ה-OECD, אני אראה את זה.
אביטל אפל פנקס: אני אראה שניים, זה שישה סרטונים בעצם.
יפעת שאשא ביטון: המועצה לשלום הילד רוצה להתייחס לדברים, אז בינתיים כשאת מכינה את הסרטון, בבקשה, כרמית, המועצה לשלום הילד.
כרמית פולק כהן: קודם כל אנחנו זיהינו, פנו אלינו מהקרן לבריאות הסביבה, שהם עוסקים בנושא הזה תקופה ארוכה ובאמת הכתבה שציינת שהייתה לאחרונה, היא הייתה בשיתוף עם הקרן לבריאות הסביבה - - -
יפעת שאשא ביטון: שאגב, הממצאים שם חד משמעית תואמים למה שאנחנו אומרים, היו שם מוצרים מאוד מאוד איכותיים, חלקם אפילו יותר איכותיים ממה שנמכר כאן בארץ, ולהיפך.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת ראינו גם לכאן וגם לכאן.
כרמית פולק כהן: אני רוצה לחזק את הדברים שאת אומרת, שגם מוצרים שנמצאים כיום בארץ, גם אם קיימים תקנים עדיין אנחנו מגלים שקיימים חומרים מסוכנים במוצרי צריכה לילדים למרות שהם נמכרים בארץ והם נמכרים בחנויות שכל אחד ואחד מאיתנו קונה.
כרמית פולק כהן: לפני הכתבה שהייתה לאחרונה הייתה כתבה נוספת, הבת שלי, לדוגמה, עלתה השנה לכיתה א', שם הראו על עפרונות וכל דבר שאתה קונה, ציוד לכיתה א' בחנויות על פניו הכי לגיטימיות שכל הורה קונה בהן, ואין לנו שום יכולת לדעת.
כרמית פולק כהן: כתוצאה מהחבירה הזאת לקרן לבריאות הסביבה אנחנו חשבנו שמודעות היא אחד הדברים הכי חשובים לציבור ולכן בחודשים הקרובים אנחנו הולכים להעלות באתר מיניסייט ייעודי שכל אחד יוכל להיכנס לאתר הזה ולהבין מה הן הסכנות הקיימות בכל מוצרי הצריכה.
כרמית פולק כהן: כפי שציינת בדיוק, גם במוצרי הצריכה הקיימים היום בארץ ושאנחנו קונים אותם על פניו בחנויות לגיטימיות, בעיקר באמת במוצרי צריכה לפעוטות, שהם סופר קריטיים, אני רואה פה גם מוצצים, יש לי גם ילדים בגיל הזה וגם את הברווזים האלה בבית, אז הם יילכו לפח, אז אני אומרת, גם אני שאני עובדת כל הזמן עם הקרן לבריאות הסביבה, אני כל הזמן מרגישה שהמודעות אצלי עולה לחוסרים שקיימים אפילו בשוק שקיים כאן, אז בטח ובטח בשוק שהוא לגמרי פרוץ והוא של יבוא אישי.
כרמית פולק כהן: אז במובן הזה באמת גם אנחנו סבורים שהמודעות היא הכי חשובה ואנחנו כמובן נשמח לשתף פעולה.
יפעת שאשא ביטון: רק אני מבקשת, לא לחסוך מהילדים את החוויה של הברווזים, חשוב שתבדקי שהם לא מתפרקים, אוקיי?
יפעת שאשא ביטון: זה מה שאת צריכה, רק לבדוק שהם לא מתפרקים.
כרמית פולק כהן: לא, נאמר שיש בהם עוד דברים, פתלטים.
חיים עוז: יתרה מזה, ברשותך - - -
יפעת שאשא ביטון: לא, בואו ניתן בבקשה ל'בטרם'.
אביטל אפל פנקס: אנחנו ננסה שוב.
אביטל אפל פנקס: אני רק אומרת, באמת שורה תחתונה, אנחנו חושבים שכדאי שתהיה רשימה מסודרת של משרד הכלכלה, נלך צעד קדימה, ההסברה הזאת לא צריכה להיות חד פעמית, אלא באמת מתמשכת, זו עבודה מאוד קריטית, ושההורים יידעו את מספרי התקנים.
אביטל אפל פנקס: שיהיה להם מקום לבוא, לאותם הורים שחשוב להם, לנסות להגיע לכמה שיותר הורים שיידעו מה לדרוש, שיידעו מה מספרי התקנים באותם מוצרים, רשימה של מוצרים, שהם קריטיים לבטיחות.
אביטל אפל פנקס: (הקרנת סרטון).
אביטל אפל פנקס: זו דוגמה אחת.
אביטל אפל פנקס: היה לנו, כמו שאמרתי, שישה סרטונים.
אביטל אפל פנקס: דוגמה נוספת.
יפעת שאשא ביטון: זה מהמקום המשעשע, לא מהטראומטי.
אביטל אפל פנקס: נכון, כי אנחנו יודעים שהורים ימשיכו לקנות ולכן אנחנו לא רוצים להפחיד ולהרחיק, אלא להיפך, לקדם, ואותם סרטונים מפנים למיניסייט נהדר שממש יש בו המלצות מפורטות לבדוק את אזהרות הגיל, לבקש את תעודות הבדיקה.
אביטל אפל פנקס: המיניסייט מחולק גם לבעלי עסקים שיידעו, שייתן להם מידע קריטי על מכירה של מוצרים בטוחים, וגם לאותם הורים על קנייה של מוצרים בטוחים.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לארגון 'בטרם', גם על הקמפיין הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהוא מאוד מאוד חשוב.
יפעת שאשא ביטון: זה בסוף הסיפור, הסיפור הוא להעלות מודעות.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא נוכל לבלום את יכולת הצריכה של ההורים בכל מיני מקומות.
יפעת שאשא ביטון: אגב, כמו שאמרתי מקודם, אנחנו כל הזמן מדברים על זה שגם מה שרוכשים כאן במדינת ישראל, חשוב שההורים יהיו מודעים ויקפידו על הדברים הקטנים שקשורים בהיפגעות בלתי מכוונת של ילדים, ולצערנו הרב אנחנו פוגשים את זה לא מעט גם בדברים התמימים.
יפעת שאשא ביטון: בבקשה, מאיר קלוגהפט, ביקשת רשות דיבור.