GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<< דובר >> יוסי אוחנה: אני בהחלט זוכר את הדוגמה של המזגנים, אני זוכר את זה שיש כאן בחור שתמיד היה לבוש בחליפה - - -סיפר על העניין של המצלמות, ואולם, כמו שגברתי זוכרת, אם דיברו על מצלמות מתוצרת סין.
יפעת שאשא ביטון: מאיפה אתה יודע על מה הם דיברו?
<< דובר >> יוסי אוחנה: כי ישבתי לצדו והוא סיפר לי והדיון היה רב משתתפים.
יפעת שאשא ביטון: ישבת פה רוב הדיונים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: קודם כל, בדיונים האחרונים לא נוכחתי כי הייתי בשירות מילואים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: לצערי הייתי בגזרת בנימין, הפלוגה שלי סיימה להחזיק את הקו ופלוגה אחרת נכנסה, כאשר קרה האירוע לפני מספר ימים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: זה מציק לי.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אני חוזר לגופו של עניין.
<< דובר >> יוסי אוחנה: היה דיון במהלך הפגרה.
<< דובר >> יוסי אוחנה: הבחור ישב לצדי.
<< דובר >> יוסי אוחנה: הדוגמה של המזגנים עלתה כבר אז, ועל המצלמות הוא אמר – מצלמות סיניות, וכו'.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אבל גברתי רואה שהדרישות משתנות, ובצדק.
יפעת שאשא ביטון: הדרישות עוד לא השתנו.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אבל אני רוצה להשלים משפט אחרון.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אומרת שהדרישות עוד לא השתנו.
יפעת שאשא ביטון: אתם אומר דברים שנאמרים לפרוטוקולים והם לא מדויקים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אז אני אסביר לגברתי – כי אם אנחנו מדברים על מצלמות מסוג מסוים שלא משדרות ב WI FI והרמה של האבטחה של הצילומים כמו שאמרו פה, אלה דרישות יותר יקרות.
<< דובר >> יוסי אוחנה: נכון, אפשר לקחת מצלמה סינית ב-10 דולר, להתקין אותה והיא תשדר.
<< דובר >> יוסי אוחנה: כולם יהיו מרוצים, יש מצלמה, אבל לא לילד הזה אנחנו מתפללים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אני לא בא חס וחלילה לאיים, תשלומי הורים, וכו'.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אני רק בא ואומר: רבותי, אין לנו כסף לעמוד בכל המטרה הזו.
<< דובר >> יוסי אוחנה: הלוואי והיינו יכולים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אנחנו רוצים להיות חלק מהעניין הזה, אנחנו משתפים פעולה עם הוועדה של גברתי המון, כי אנחנו רואים עין בעין יחד אתך, אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: עד שזה מגיע לכסף.
<< דובר >> יוסי אוחנה: בסדר, אבל לא תמיד אנחנו יכולים לעמוד בהוצאות.
יפעת שאשא ביטון: אתם יכולים לעמוד בדרישות האלה.
יפעת שאשא ביטון: הדרישות לא השתנו, בניגוד למה שאתה אומר.
יפעת שאשא ביטון: אתה עוד לא יודע איזה מצלמות בכלל ביקשו וגם נתנו פה דוגמאות, אם אתה זוכר, של מצלמות שפורסמו.
יפעת שאשא ביטון: נתתי לכם דוגמה, אני הייתי בדרך לכנסת וראיתי.
יפעת שאשא ביטון: של 2,000 שקלים.
יפעת שאשא ביטון: ישבו פה גם נציגים של גנים אחרים.
יפעת שאשא ביטון: אל תנסה להציג את זה מעבר למה שזה.
יפעת שאשא ביטון: די עם הדמגוגיה, לא מתאים לשולחן הוועדה הזו.
יפעת שאשא ביטון: מה גם שאני שוב חוזרת ואומרת – יש לכם פה תמיכה של שנתיים מהמדינה.
יפעת שאשא ביטון: תתקינו מצלמות במשך השנתיים הללו – אתם גם תקבלו את התמיכה ואת התמרוץ מטעם המדינה, אז אני לא מבינה בכלל למה אנחנו מפתחים את השיח הזה.
יפעת שאשא ביטון: יש לכם את כל הכלים לרשותכם כדי לעשות את זה.
יפעת שאשא ביטון: תעשו את זה מהר – תיהנו מזה.
יפעת שאשא ביטון: תחליטו שבא לכם להתעכב ולעשות את זה עוד שנתיים – גם בחירה שלכם, הכל בסדר, אבל בסוף בסוף, לא זה מה שעכשיו יביא לאיזושהי פגיעה בתשלומי הורים, ואני אומרת לך שמי שיעשה את זה - - -
<< דובר >> יוסי אוחנה: אף אחד לא דיבר על תשלומי הורים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: תשלומי ההורים זה לא שוט שמישהו מנופף בו, זה ודאי לא יהיה.
יפעת שאשא ביטון: אז אל תזכיר את זה.
יפעת שאשא ביטון: הזכרת את זה אז התייחסתי.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אני אומר מה יש בסל הכלים – או שמדינה משתתפת, או שהרשויות נכנסות לגירעון, או שההורים משתתפים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: יש לנו שלוש אופציות.
יפעת שאשא ביטון: אז יש גנים פרטיים שמפעילים את זה באותו סכום, אפילו פחות ממה שמפעילות הרשויות.
יפעת שאשא ביטון: התקינו מצלמות בלי טובות שלנו, ולא ביקשו שקל מאף אחד.
יפעת שאשא ביטון: כשאתה מתקין מזגן אתה לא הולך להורים ומבקש שישלמו עבור המזגן, וכשאתה קונה בובות חדשות אתה לא הולך ואומר להורים – תנו לי כסף כי הבאתי בובות חדשות.
יפעת שאשא ביטון: מי שרוצה להפעיל מעון, ואני חושבת שזה צריך להיות אינטרס של הרשויות המקומיות להפעיל מעונות, צריך לעשות את זה בהתאם לכל התנאים שאנחנו קבענו, כדי להבטיח את בטיחותם של הילדים, that’s it, ואם צריך אני אבוא לעזור לכם אישית.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אני מקבל את מה שגברתי אמרה ואני נתלה בדברים של גדולים ממני שאמרו שדמגוגיה – אז בואי באמת, נוריד את ה - - -
סיגל מרד: ב-13(א) את הסיפה של "בהתייעצות עם המנהל הכללי של משרד לביטחון הפנים" אנחנו מבקשים להוריד.
סיגל מרד: אנחנו בעצם נוציא פה מבחני תמיכה.
סיגל מרד: מבחני תמיכה – לא מקובל לקיים התייעצויות.
סיגל מרד: זה לא תקנות, זה לא כל הפרוצדורה הזאת.
סיגל מרד: מבחינתנו זה ליצור עוד באפר שאני צריכה לאסוף ממנו מסמכים.
סיגל מרד: את ההתייעצות המקצועיות עם כל גורמי המקצוע אני יכולה להבטיח שאנחנו נקיים גם בלי זה.
איילה ויינשטיין: מקובל עלינו.
איילה ויינשטיין: אנחנו לא חושבים שיש לנו איזשהו input רלבנטי למבחני תמיכה - - -
יפעת שאשא ביטון: בסיפור הספציפי הזה?
יפעת שאשא ביטון: אם מקובל על המשרד לביטחון הפנים ואתם ממילא מתחייבים להתייעץ עם מי שצריך, כדי לדעת מה העלויות - - -כי הסיפור הוא, שלא תבינו לא נכון: שיתוף הפעולה עם השלטון המקומי הוא באמת טוב, גם כשאנחנו מתווכחים לפעמים, וזה הכל בסדר, בסוף אנחנו מגיעים לפתרונות.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שהדברים צריכים להיאמר לפעמים, גם לא בגלל שהם באמת ככה, הם צריכים להיאמר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נמצא את הפתרונות ואת הדרך לכל מה שצריך.
יפעת שאשא ביטון: אני אומרת את זה בחיוך ובאהבה גדולה ואתם באמת שותפים יקרים לא רק בדיונים האלה אלא גם בכלל.
יפעת שאשא ביטון: סיגל, השאלה היא, לנוכח מה שעלה בדיון הקודם עם כל הסוגיה של עלויות ומה צריך, ומה הן בעצם דרישות המערכת – אם זה לא נכון שיהיה לכם גוף מקצועי שתוכלו להתייעץ כדי להבין את המשמעויות הנדרשות מבחינה כלכלית, ולפי זה לתת את מבחן התמיכה.
יפעת שאשא ביטון: אם את אומרת לשי שאת מראש מקיימת את ההתייעצויות האלה וזה מקובל על המשרד לביטחון הפנים ומקובל על האחרים – אז גם לי אין בעיה.
סיגל מרד: יותר מזה.
סיגל מרד: גם מה שנהוג זה לפרסם טיוטת מבחנים להערות הציבור ואז אנחנו מקבלים עוד מידע – זה לא נגמר בזה.
קריאה: בואו נעשה סדר.
קריאה: המשטרה לא מומחית עכשיו למצלמות - - -
יפעת שאשא ביטון: הסיבה שנכנס המשרד לביטחון הפנים היא כי ליאורה אמרה בדיונים הקודמים שיש מצלמות שיכולות לצלם והם לא יתנו את המענה כי אי אפשר לזהות בהן את התמונות, ולכן למשטרה יש פה משקל כי הם יוכלו להגיד איזה דרישות מבחינת רזולוציות נדרשות.
שימרית שקד גיטלין: בעצם, אנחנו נכנסים לתוך חוק הפיקוח.
שימרית שקד גיטלין: סעיף 6 לחוק הפיקוח קובע את התנאים לקבלת רישיון לפי אותו חוק והוא מתחיל ברישה שאומרת: "הממונה ייתן או יחדש רישיון הפעלה לגבי מעון יום לפעוטות אם מצא כי מתקיימים כל אלה..." – יש רשימת תנאים שבהם צריך לעמוד מי שמבקש רישיון.
שימרית שקד גיטלין: אחד התנאים שאנחנו מוסיפים זה שהוא ממלא אחרי הוראות התקנת מצלמות.
סיגל מרד: הדבר שהעיר עליו קודם חגי ובצדק – שכרגע, בעצם, אם אנחנו נכנסים על זה ש-14 נכנס רק ב-2020 זה עולם אחד.
סיגל מרד: אם 14 מקבל חיים משל עצמו אז ברור שכרגע כשאנחנו נותנים אישורים ראשוניים זה לא חלק מהתנאים לאישור - - -
שימרית שקד גיטלין: 14 בכל מקרה – אמרנו 1 בספטמבר 2020.
שימרית שקד גיטלין: את רואה?
שימרית שקד גיטלין: זה כתוב בסעיף התחילה.
יפעת שאשא ביטון: אתם תתייחסו לזה ברישיון הפיקוח החל מ-20.
סיגל מרד: רק אם לא נתקין תקנות, אחרי המועד שהייתי צריכה להתקין תקנות לפי חוק הפיקוח על מעונות אז - - -
שימרית שקד גיטלין: לא רק זה, כי בתקנות יש לך תחולה הדרגתית, וכל עוד אנשים הם בתחולה הדרגתית ועוד לא נכנסו לך התקנות - - -להמשיך הלאה המשטר של האישור הזמני.
שימרית שקד גיטלין: לכן, תיאורטית יכול להיות מצב שיש לך גם עדיין אישור זמני וגם בעצם באישור הזמני הם יצטרכו - - -
סיגל מרד: בואו נפשט – מבדילים בין האישור הראשוני לאישור הזמני לרישיון.
סיגל מרד: אני דיברתי על האישור הראשוני.
שימרית שקד גיטלין: האישור הראשוני – יכול להיות שאת תהיי חייבת בו בהתקנת מצלמות כי יכול להיות - - -
סיגל מרד: אחרי 2020 אם לא התקנתי תקנות.
שימרית שקד גיטלין: או שקבעת תחולה הדרגתית.
שימרית שקד גיטלין: אבל את כן יכולה להיות במצב שהמצלמות ייכנסו לאישור הראשוני.
יפעת שאשא ביטון: בואו נפשט את זה – החיבור בין חוק הפיקוח לבין הנושא של המצלמות קורה בספטמבר 2020.
יפעת שאשא ביטון: לא משנה באיזה סטטוס של אישור אתם נושאים, כמוש אנחנו יודעים שמלכתחילה אנחנו בודקים שאין רישום פלילי ובודקים שזה במקום סביר, אז אנחנו בודקים גם שיש מצלמות, זאת אומרת – זה הסיפור, וזה מתחיל מ-2020 באופן גורף לכולם.
שימרית שקד גיטלין: אז בעצם זה יהיה שלא יינתן רישיון למעון יום שיקומי אלא אם כן הוא ממלא אחר ההוראות שלפי חוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום.
שימרית שקד גיטלין: גם זה ייכנס לתוקף רק ב-1.9.2020.
דינה אלימלך: אני מנהלת מעון יום.
דינה אלימלך: אני יושבת-ראש ועד הגנים הפרטיים בנעמ"ת.
דינה אלימלך: אני כאן באמת כדי קודם כל ללמוד את זה ולהבין.
דינה אלימלך: אני חושבת שאני חלק מאוד אינטגרלי מהסכמה של חוק המצלמות אבל כולנו צריכים להבין ולדעת שכשהחוק הזה יהיה אולי לא יהיו מטפלות.
שימרית שקד גיטלין: יהיו מטפלות.
דינה אלימלך: אני לא יודעת.
יפעת שאשא ביטון: היה לי חושב קודם כל – כי קצת היה לי קשה שכולם יושבים סביב השולחן ואת יושבת שם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כבר ניהלנו את השיח המהותי הזה.
דינה אלימלך: לא יהיו מטפלות.
יפעת שאשא ביטון: ימים יגידו.
דינה אלימלך: אם היום מתוך 3,400 עובדות עוזבים אותנו 700 עובדות בשנה ו-20 מנהלות מתוך 180 מעונות, זה אומר שאנחנו בבעיה גדולה.
דינה אלימלך: אני מאוד רוצה להאמין שבוועדה של תקינת כוח אדם תהיה ועדה מהותית, משמעותית לטובת העובדות במדינת ישראל.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה רק לומר לך – אולי באופן סמלי, לא התכוונתי שיהיה כאן, אני זרמתי עם שני החוקים האלה במקביל במטרה לקדם את שניהם, אבל יצא שחוק הפיקוח קודם לפני חוק המצלמות, מה שאומר שבחוק הפיקוח אנחנו בהחלט נותנים את הדעת גם לנושא של הכשרת כוח אדם, מיצוב הסטטוס של המטפלות מחדש, שאי אפשר יהיה לומר יותר שמי שיש לה דופק נכנסה.
יפעת שאשא ביטון: ברור לנו שאנחנו לוקחים את זה למקום אחר.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לדעת ששני החוקים האלה נכנסים ביחד ואמורים לתת מענה גם למה שאת אומרת.
יפעת שאשא ביטון: זה לא נושא שזר לנו, הסיפור של קושי בגיוס סייעות, אבל אני לא חושבת שזה מה ש - - - אז אני רוצה לומר- הקראנו היום את כל הצעת החוק, מבחינתנו, להכנה לקריאה שנייה ושלישית.
יפעת שאשא ביטון: את ההצבעה נקיים ביום שני בשעה 10:00.
יפעת שאשא ביטון: חשוב לי לומר – יש שלוש סוגיות שמונחות כרגע על השולחן לתיקון, ויכול להיות שנקרא אותם מחדש – הסעיף של הרשאי או חייב לדווח לפיקוח.
יפעת שאשא ביטון: דיברנו על זה שהמשטרה, אם היא מזהה שיש שם פוטנציאל לפגיעה בילדים היא רשאית לדווח, אנחנו עדיין ננסה לעבוד על זה אם "רשאי" או "חייב".
יפעת שאשא ביטון: הדבר השני זה הנושא של התנגדות של 80% או אחוז אחר.
יפעת שאשא ביטון: ביקש ראש הממשלה 50%, אנחנו לא נהיה שם.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כרגע כותבים 80%, אנחנו ננהל שיח ואנחנו נגיע להסכמות גם לגבי זה, והסוגיה הנוספת שאני לא יודע אם זה טקטי לומר אותה כאן סביב לשולחן אבל למען השקיפות אנחנו כן נאמר – הסוגיה של האודיו שעדיין מדירה שינה גם מגורמים מקצועיים וגם מגורמים אחרים שבאמת בנפשם כל הנושא של הגנה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נדון בה ואנחנו נבוא לכאן עם הסכמות, זאת אומרת כבר נגיע עם הסעיפים מוכנים להקראה אחרי שהגענו להסכמות עם כל המשרדים.
יפעת שאשא ביטון: לא נפתח את זה לדיון.
יפעת שאשא ביטון: נבוא מוכנים, בין אם זה לכאן ובין אם זה לכאן.
יפעת שאשא ביטון: מה שיוסכם על כולם זה מה שיגיע בסופו של דבר לשולחן הוועדה כדי שנוכל להצביע על כל החוק.
יפעת שאשא ביטון: זה לא אומר שאנחנו פותחים מחדש.
שחר סומך: יש גם את העניין של הפטור של השר.
סיגל מרד: ועוד נקודה שהיתה זה בעצם החידוד של הסייבר, ב-6(ב).
יפעת שאשא ביטון: אז זה עניין טכני.
<< דובר >> יוסי אוחנה: לא, גברתי.
<< דובר >> יוסי אוחנה: הוא לא תקין.
<< דובר >> יוסי אוחנה: העניין של הסייבר יכול לרדת לשורשו של עניין.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו ביקשנו שלא יהיו בזה רכיבי אינטרנט?
<< דובר >> יוסי אוחנה: - - -אם תצא הוראה של מנהל הסייבר שהמצלמות צריכות להיות ללא רכיבי שידור WI FI, צריך להחליף את המצלמות הקיימות שיש.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבדוק את זה, אבל בסוף בסוף אני רוצה שיישב לך בראש כל הזמן: כשאנחנו מדברים על רכיבי סייבר זה לא איזה כמיהה אישית של מישהו, אלא הסיפור הוא איך לראות שאנחנו דואגים שהחומרים לא ידלפו ויהוו סכנה עבור הילדים.
<< דובר >> יוסי אוחנה: אני מסכים, אני אבא לשתי בנות, אבל דרישות המסמך הזה – העלויות שלו יכולות לרדת לשורשו של עניין, זה מה שאני אומר.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נבדוק את זה, כי לדעתי ולתפיסתי, ואני לא אשת מקצוע אבל זה מה שאספנו כאן בדיון – מה שכתוב היום זה מספיק.
יפעת שאשא ביטון: אם יגלו שצריך עוד חידוד קטן – נביא את זה ונקבע את ההחלטה.
יפעת שאשא ביטון: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.
יפעת שאשא ביטון: אני מתכבדת, ברשותכם, לפתוח את דיון הוועדה בנושא קריסת רשות חסות הנוער, דיון שהיה אמור להסתיים בשבוע הקודם, אבל אני נדרשתי עוד לאיסוף נתונים ולימוד של הנושא.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת שמדובר בתחום שהוא מאוד מאוד מורכב ובתהליכים שהיו לא פשוטים בחסות הנוער, לא דברים חדשים שצצו להם בתקופה האחרונה אלא באמת איזה שהוא מכניזם של הרבה מאוד שנים שאנחנו כנראה צריכים לעצור ולהתחיל לחשב את המסלול שם מחדש.
יפעת שאשא ביטון: משום ריבוי החומרים אני נדרשתי לדחייה ולכן אנחנו מקיימים את זה היום ולא בשבוע שעבר.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו מסמך של הממ"מ של הכנסת שנותן לנו נתונים עדכניים כדי שאנחנו נוכל להתרשם גם מעניין המגמות.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה שחסות הנוער דורש התייחסות מאוד רצינית, אנחנו מדברים על ילדי הקצה שלנו, אנחנו מדברים על ילדים שמחובתנו כחברה לתת להם את כל הכלים הנדרשים, כי אם לא אנחנו חוטאים פעמיים, גם להם וגם לחברה שלנו, ולכן האחריות שלנו כאן היא כפולה ומכופלת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את הדברים, גם מפי המשרדים וגם מפי האורחים השונים ובסוף אנחנו נסכם.
יפעת שאשא ביטון: נתחיל איתך, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
פנינה תמנו: בוקר טוב, גברתי היושבת ראש, ולכל נוכחי הוועדה.
פנינה תמנו: אין ספק שמדובר באוכלוסייה החלשה ביותר שזקוקה לכולנו, בין אם זה הזרועות של הממשלה, בין אם זה המפעילים, ואני רוצה לברך אותך, גברתי היושבת ראש, וגם את הממ"מ על הדיון הסופר חשוב הזה.
פנינה תמנו: בעיניי תמונת המצב היא לא פחות מרעידת אדמה ואנחנו צריכות לדאוג שהבית הזה לא מתעלם מהילדים האלה.
פנינה תמנו: חסות הנוער לא יכול להיות במצב שהוא נמצא בו היום.
פנינה תמנו: הכשלים שהולכים וצפים, בין אם זה עמותות שהפעילו, עמותה שהפעילה עד פברואר האחרון.
פנינה תמנו: בסוף בסוף אני גם רואה את רשימת הממתינים ויש ויכוח האם מה שמופיע בממ"מ, ואנחנו צריכים לזכור שהממ"מ מקבל תמונת מצב שהמשרדים ואחרים מספקים למרכז, אבל גם על הנתונים שאנחנו רואים לפנינו אנחנו צריכים לשאול שאלות נוקבות ולא לקחת אותם כתורה מסיני.
פנינה תמנו: בזמן שנשאר לנו עד שינוי הממשלה אני חושבת שצריך להעלות הילוך - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא יודעים אם היא תשתנה.
יפעת שאשא ביטון: גם אם הממשלה לא תשתנה אנחנו צריכים לפעול.
פנינה תמנו: היא תשתנה, אנחנו בתקווה.
פנינה תמנו: אבל לא נעשה פוליטיקה בזמן שיש את הילדים האלה שהם באמת הילדים, כמו שאמרתי, שהכי זקוקים לנו.
פנינה תמנו: אני חייבת לומר שנכנסתי מעט לתמונה והתמונה ממש מדאיגה ולכן כל אחד שנמצא פה, אני מקווה שיבין שמחובתו להציף, שזה הזמן להציף את כל הכשלים מבלי לנסות להעביר אחריות האחד לשני כדי שניתן יהיה לתקן את המצב המאוד רע שאנחנו ניצבים בפניו.
פנינה תמנו: ואני פה בדיון כדי באמת גם להעלות שאלות ולראות איך אנחנו מקדמים את חסות הנוער.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לשוב ולהדגיש לפני שאנחנו פותחים את הדיון, אנחנו מדברים על תהליך הידרדרות של הרבה מאוד שנים.
יפעת שאשא ביטון: להשאיר את הדברים בלי לעשות כלום זה פשע כשלעצמו וכשבאים לשנות מסגרת שבמשך שנים פועלת באופן שבו חסות הנוער פעלה גם זה יוצר רעידות אדמה וגם זה גורם להרבה מאוד אנשים שרגילים היו לאיזה שהיא התנהלות מסוימת לבוא ולהשמיע את קולם.
יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לומר לכם שקראתי את כל המסמכים, גם לגבי העמותות.
יפעת שאשא ביטון: יהיה מאוד קשה להפתיע אותי היום בדיון, אבל אני חושבת שהדברים האלה חייבים לצוף ולהיות כאן על השולחן, כולל אגב כשלים של ניהול של עמותות שהיו, שלצערנו אף אחד לא עצר אותם באמצע הדרך ורק עכשיו מתחילים תהליכים גם מולם.
יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו נפתח, ברשותכם, עם השופטת גלית ויגוצקי מור.
יפעת שאשא ביטון: אני באמת מתנצלת על האיחור בדיון, הייתה לנו הצעת חוק קשה ומורכבת אחרת, אז גם לפרוטוקול התנצלותי.
גלית ויגוצקי מור: צהריים טובים לכולם.
גלית ויגוצקי מור: קודם כל אני רואה פה הרבה שותפים לעשייה המשותפת לטובת קטינים בכלל וקטינים בסיכון.
גלית ויגוצקי מור: קודם כל היה לי קצת קשה עם הנושא של קריסת חסות הנוער.
גלית ויגוצקי מור: זו לא קריסה.
גלית ויגוצקי מור: כל האנשים שיושבים פה, אם יטו שכם ויפעלו ביחד להגדרת יעדים משותפים ותקצוב נכון לצורך הגשמת היעדים האלה אנחנו נוכל לעשות איזה שהוא שינוי שיפעל לטובתם של קטינים וקטינות.
גלית ויגוצקי מור: אני מייצגת את שופטי הנוער, אנחנו היום 20 שופטי נוער בערכאת שלום שכל עיסוקם הוא בשיפוט קטינים.
גלית ויגוצקי מור: אנחנו נותנים צווים בהחלטות של בתי משפט לנוער להשמת קטינים וקטינות במעונות ומסגרות חסות הנוער, גם בהליכים הפליליים, אבל גם בהליכים האזרחיים של חוק הנוער (טיפול והשגחה), מה שנקרא קטינים נזקקים כאשר המערכת, כפי שהיא פועלת לאורך שנים, זו גם שאלה שאולי יהיה פעם צריך לחשוב עליה עוד פעם, קטינים גם בהליכים אזרחיים ובהליכים הפליליים מופנים למעונות חסות הנוער, זאת אומרת שבאותו מעון של חסות נוער, שהוגדר כנעול על ידי שר הרווחה והשירותים החברתיים או מעון שלא הוגדר כנעול, יכולים להיות בצוותא, לחיות בצוותא, ללמוד בצוותא, להיות מטופלים בצוותא גם נערים ונערות שהופנו בחוק אזרחי וגם נערים ונערות שהופנו בהליכי ביניים או בהחלטות סופיות בתיקים הפליליים.
גלית ויגוצקי מור: צריך להבין את זה, ההפניה למעון שהוגדר כמעון נעול או למעון שלא הוגדר כנעול ויש לו תפקיד אחר, ההפניה היא לפי הפרופיל של אותו ילד או ילדה, כשהשאיפה היא באמת לקחת ילד ממקום מסוים וללוות אותו כברת דרך שבה יבוצע הליך של טיפול ושינוי ואיזה שהיא חזרה למקום של נורמטיביות.
גלית ויגוצקי מור: בתפקיד הזה לוקחים חלק באמת, אני חושבת, כל האנשים שיושבים פה סביב השולחן הזה ואני חושבת שלכולם יש את אותה מטרה.
גלית ויגוצקי מור: הנושא של מעונות חסות הנוער זה חלק מהפעילות המאוד מאוד חשובה של משרד הרווחה והשירותים החברתיים ואני חושבת שלאורך שנים, אני באתי עם הקלסר, כי אני היסטורית - - -
יפעת שאשא ביטון: גם אני קיבלתי קלסר כזה, בגלל זה לקח לי הרבה זמן - - -
גלית ויגוצקי מור: לא, אבל יש לי פה התכתבויות עם הנשיא גרוניס ועם הנשיאים שקדמו לו, עם הנשיאה נאור ועם הנשיאה חיות, כל נשיאי בתי המשפט היום, זה משהו שאנחנו גם מביאים בפניהם, את הנושא של מצוקה במקומות השמה כאשר לאורך השנים קיימנו גם דיונים עם נשיאי בית משפט עליון, שרי משפטים, שרי רווחה, מנכ"לים של משרד הרווחה, באמת לחשוב ביחד איך אנחנו מקדמים את העניין הזה.
גלית ויגוצקי מור: אני חושבת שזה לא שאין רצון טוב, המקום צריך להתכנס בצורה נורא נורא ברורה לתכנית משמעותית נראית לעין עם תקצוב נכון.
גלית ויגוצקי מור: בלי תקצוב נכון של הנושא הזה אנחנו מתחפרים באותו מקום עוד פעם ועוד פעם וזה מאלץ גם את גורמי הרווחה לבחון כל דבר מהמקום הכלכלי, מהחור של הגרוש ולצמצם עוד מסגרות ועוד מסגרות.
גלית ויגוצקי מור: אני יכולה לספר לכם על חוויה שלי לא רק כנשיאת בתי המשפט לנוער, אלא כשופטת נוער זו השנה ה-23, שזה מקום מאוד מתסכל.
גלית ויגוצקי מור: המחוקק אפשר הליכי חקיקה.
גלית ויגוצקי מור: יש לנו חוקי נוער טובים בסך הכול.
גלית ויגוצקי מור: חוק הנוער (טיפול והשגחה), אני אשמח אם נעדכן אותו ונעשה אותו מחדש, אבל בוא נאמר שחוק הנוער (שפיטה, ענישה) וכו', יש לנו חוקים שמאפשרים מענים שהם יושבים על האידיאולוגיה של כולנו, לקחת קטינים, לתפוס אותם בנקודת משבר, לזהות את הבעייתיות ולבנות לכל ילד את התכנית המתאימה לו כדי שבסופו של דבר הוא לא יגיע לכלא 'אופק', ויש לנו ילדים בכלא 'אופק', אלא שהוא יגמור לימודים, או לימודי מקצוע, יתגייס לצבא או יילך לשירות לאומי או מה שהוא יבחר והוא יהיה אזרח נורמטיבי.
גלית ויגוצקי מור: דווקא מתוך המקום של השותפות ולא מתוך המקום של הלעומתיות, אני חושבת שאם הוועדה הזאת תקרא קול קורא שייתן למקום הזה של – אני חושבת שהמשאב הכי חשוב שלנו, כמדינה, זה בני הנוער שלנו, זה הקטינים שלנו ובני הנוער שלנו.
גלית ויגוצקי מור: הרבה מהאנשים שיושבים סביב השולחן הזה, אנחנו עוסקים בתכנית לקראת פרויקט בפיילוט איך לשקם קטינים אסירים, שזה קצה הרצף שלנו.
גלית ויגוצקי מור: אנחנו מגייסים את הצבא ואת המכינות הקדם צבאיות ואת פרויקט צהלה ולימודים ורש"א והמשטרה, וכולם כולם רוצים לעבוד ביחד איך לשקם את הילדים האלה שהיו בכלא.
גלית ויגוצקי מור: בואו לא נגיע לשם, בואו ניתן להם את האופציה של טיפול ושיקום שהם לא יגיעו למקום של קצה הרצף, בואו נשקיע את המשאבים הנדרשים, לקחת ילדים שזקוקים להשמה חוץ ביתית, אם היא נעולה או אם היא לא נעולה, ויש לנו הרבה ילדים שזקוקים להשמות האלה, כדי ליצור להם איזה שהיא מסגרת חיים שתאפשר להם לפעמים רק לנשום אחרת, שתאפשר להם לקבל את הצרכים.
גלית ויגוצקי מור: אני לא מדברת רק על אוכל ובגדים, אלא על לימודים והגנה מאלימות ואלימות על כל סוגיה, וחינוך וכל הדברים האלה.
גלית ויגוצקי מור: אני חושבת שאם אנחנו מדברים על ערכים וציונות, איפה אנחנו רוצים את המשאבים שלנו, לשים את המשאבים שלנו כבני אדם, כאזרחי מדינת ישראל, זה במקום הזה.
גלית ויגוצקי מור: זאת באמת אוכלוסייה שזקוקה ליד המושטת שלנו ובלי תקצוב נכון אנחנו מתחפרים באותו מקום.
גלית ויגוצקי מור: נדרשת תכנית מסודרת, ארוכת טווח, כי אנחנו כבר מזמן לא במקום של כיבוי שריפה, אנחנו בשריפה מאוד גדולה.
יפעת שאשא ביטון: 20 שנה כנראה כיבו שריפות ובגלל זה אנחנו נמצאים כאן.
גלית ויגוצקי מור: אני רק רוצה כן לשתף אתכם בתחושת תסכול של שופט שיודע שהחוק נותן מענה, שירותי המבחן ושירותי הרווחה רוצים, אבל אין לנו.
גלית ויגוצקי מור: ילד שנמצא למשל במעצר עד תום ההליכים בכלא 'אופק' ואומרים לו: עוד חמישה-שישה חודשים נוכל להזמין אותך לריאיון קליטה למסגרת שהיא חלופת מעצר או מסגרת נעולה, איבדנו אותו.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נאבד אותו.
גלית ויגוצקי מור: הוא מתרגל, הוא מתיישב במקום שהוא נמצא בו, הכול נהיה לו ידידותי, הכלא כבר לא מפחיד כל כך.
גלית ויגוצקי מור: אנחנו מפסידים אותו לא רק לנקודת הזמן הזו, אלא גם קדימה, כי ברור לנו ששהייה בכלא, גם בכלא שעושה כל מאמץ להיות כלא משקם זה כלא זה כלא זה כלא וילד שמפנים נורמות התנהגות שמתאימות להישרדות בכלא יהיה לנו מאוד קשה לקחת אותו משם למקום אחר.
גלית ויגוצקי מור: נקודת הזמן הקריטית לגבי ילדים במעצר זה המעצר הראשוני, הזמן, ההלם הראשוני של מעצר ופגישה עם שופט, עם משטרה, עם שירות מבחן, עם ההורים שלו אפילו, זה המקום שאנחנו יכולים לעשות שינוי ולקחת אותו למקום אחר.
גלית ויגוצקי מור: ברגע שאנחנו שוחקים את ההזדמנות הזו היא לא תשוב עוד.
גלית ויגוצקי מור: אז אני מאוד מקווה, אני לא יודעת איזה כוח יש לכם כוועדה וכמה אפשר לחזור ולהעלות את הדבר הזה, אולי להזמין גם אנשים שיש להם את היכולת לתקצב את זה, גם הרווחה, גם משרד האוצר, ולהגיד – אומרים לי: יש לכם ירידה במספר תיקים של קטינים או עלייה במספר?
גלית ויגוצקי מור: אמרתי להם: זה תלוי ביעדי מפכ"ל.
גלית ויגוצקי מור: כשיש לנו מפכ"ל ששם על עצמו למגר את פשיעת הנוער, שם על זה מלא כסף, יש לנו מלא תיקים, כי יש חשיפה.
גלית ויגוצקי מור: זאת אומרת אם מישהו יגיד שיעדי המפכ"ל של כולנו זה לטפל בילדים שזקוקים לזה, זה בנים ובנות, לא לשכוח את הבנות, ונשים שם את המשאבים שאנחנו צריכים אנחנו, שופטי הנוער, לרשותכם בכל יום.
גלית ויגוצקי מור: באמת, אנחנו עושים את זה כולנו מתוך מחויבות ואני בטוחה שיש כאן הרבה אנשים שהם כולם שותפים למה שאני חושבת ואומרת.
גלית ויגוצקי מור: תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, כבוד השופטת.
יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה איתך לגמרי לגבי הנושא של הפריסה, פתחת בכך את דברייך, ואכן מתוך כל מה שאני קיבלתי כמידע ובגלל זה בחרתי לקיים את הדיון התחושה הייתה של קריסה, של כאוס מוחלט.
יפעת שאשא ביטון: לאט לאט אנחנו מבינים שמתחילים להיות תהליכים וזה מתחבר למה שדיברת בנושא התקצוב.
יפעת שאשא ביטון: אני עדיין לא סגורה על כך שהסיפור הוא רק עניין של תקציב, אלא גם ההתנהלות של התקציב.
יפעת שאשא ביטון: כשאני קראתי את כל החומרים, למשל, אנחנו כל הזמן מדברים על תורי המתנה ואני מסתכלת על מסגרות רבות, בעיקר בהוסטלים, לא במעונות הנעולים, ואני רואה שהם בתת תפוסה, זאת אומרת הם לא באמת מלאים ובכל זאת יש רשימות המתנה.
יפעת שאשא ביטון: יש לזה כל מיני הסברים, זה לא משנה, אפשר להתווכח איתם וזה, אבל בעובדה אלה מעונות שמקבלים תקציב מלא על חוסר במספר משתתפים ולא קולטים נערים ונערות חדשים.
יפעת שאשא ביטון: יש פה הרבה סוגיות שמעלות תהיות ואין שאלה שצריך לעשות פה רביזיה מוחלטת בכל ההתנהלות.
יפעת שאשא ביטון: רק אחרי שנעשה את זה אנחנו נדע באמת אם חסר עוד כסף וכמה כסף ולאיפה אנחנו צריכים לנתב אותו.
יפעת שאשא ביטון: אבל אני חושבת שזאת הנקודה שבה אנחנו צריכים להפוך כל אבן ולראות איך אנחנו הופכים את חסות הנוער למה שהיא צריכה להיות.
גלית ויגוצקי מור: אם מותר לי, גברתי יושבת הראש, לפני כמה שנים נפלה החלטה להפריט את רוב מעונות חסות הנוער.
גלית ויגוצקי מור: לפני כן זה היה שירות, כל המעונות היו ממשלתיים, מי שעבדו במעונות היו בעצם עובדי מדינה והייתה החלטה של הפרטה והיום רוב המעונות מופרטים.
גלית ויגוצקי מור: אני חושבת שאנשי המקצוע יוכלו לתת לנו תשובה יותר ברורה בנושא הזה, לי יש תחושה שצריך לחשוב, אני אומרת את זה במלוא הזהירות, על כל הנושא הזה עוד פעם - - -
יפעת שאשא ביטון: להיכנס לזה חזרה.
גלית ויגוצקי מור: האם זה לא יהיה נכון להגיד אוקיי, עכשיו בתום כמה שנים שאנחנו מבינים את המשמעות של ההפרטה ואת זה שלמעשה אנחנו מוסרים את הטיפול בילדים שהכי זקוקים לטיפול מקצועי וכו' לעמותות, לאנשים.
גלית ויגוצקי מור: אני לא אומרת שתמיד זה לא טוב, אני מעלה סימן שאלה, האם לא היה צריך לחשוב עוד פעם, האם לא צריכים לעשות רגע סטופ, לעשות איזה שהיא חשיבה מחדש ולהגיד אולי זה שירות שצריך להינתן על ידי המדינה?
גלית ויגוצקי מור: האם אנחנו לא צריכים להגיד שזאת חובת המדינה כדי שגם מנהלי המעונות והרכזים ואנשי הטיפול והמדריכים יהיו אנשי מקצוע שזה מה שהם בחרו לעשות ולא שהם מתחלפים.
גלית ויגוצקי מור: לילד שיש לו כאוס נוראי בחיים, הוא מתקשר כבר למדריך והמדריך התקשר אליו והוא ממשיך הלאה - - -
יפעת שאשא ביטון: חוסר יציבות שפוגעת.
גלית ויגוצקי מור: יש איזה שהיא שאלה נורא גדולה שצריך לחשוב איך נכון לתת את השירות הזה, האם כשירות מדינה, כשירות ממשלתי, או כשירות מופרט.
גלית ויגוצקי מור: זה משהו שאני חושבת ששווה מאוד להשקיע בו מחשבה.
יפעת שאשא ביטון: סימנתי לי כאן כדי שזה יהיה חלק ממה שאנחנו נעלה גם בסיכום.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד השופטת.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו נשמע את המועצה לשלום הילד ואנחנו כך אנחנו נשמע את משרד העבודה והרווחה ונפתח את זה לדיון נוסף של המשתתפים, יש פה גם בקשות דיבור.
יפעת שאשא ביטון: רק כדי שתהיו רגועים, כולם יקבלו.
ורד וינדמן: תודה, יפעת.
ורד וינדמן: קודם כל ברכות לכנסת שממלאת את תפקידה להיות המפקחת, לעשות את התפקיד הפיקוחי על הרשות המבצעת.