GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
קריאה: הוא היה ראש מועצת חורה.
זהבה רומנו: ראש מועצת חורה, כן, מאוד חשוב לציין את זה.
זהבה רומנו: מה שחשוב לי לציין כאן, שנעשית פעילות, נעשתה פעילות ומה שבכוונתנו לעשות במסגרת התכנית הלאומית זה להרחיב את הפעילות, להעלות את המודעות, לשנות התנהגות בקרב החברה הבדואית.
זהבה רומנו: בשנה האחרונה התקיימו שלושה קמפיינים בנושא של מניעת טביעות, בנושא של שכחת ילדים ברכב ובנושא של קנייה בטוחה באינטרנט.
זהבה רומנו: הקמפיינים שנעשו בעצם עברו תהליך של הנגשה גם לאוכלוסייה הערבית, זה פורסם בקרב האוכלוסייה הערבית שתוכל גם לשנות התנהגות.
זהבה רומנו: בחודש הקרוב יהיה קמפיין נוסף בנושא של מניעת כוויות.
זהבה רומנו: גם הקמפיין הזה יהיה מונגש לאוכלוסייה הערבית.
זהבה רומנו: אני מקווה שבמפגש הבא אנחנו נציג תכנית מפורטת כיצד אנחנו מתכוונים להרחיב את כל הפעילות בחברה הבדואית.
יפעת שאשא ביטון: ננצל את זה, ככה במאמר מוסגר, העלית את הקמפיינים השונים, הנושא של שכחת ילדים ברכב, עבדנו קשה כדי שנהיה במצב הזה שזה אפילו לא בשיח.
יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת תודה לאל, אנחנו נמצאים במקום שהוא אחר לגמרי ממה שהיינו כאן בתחושה של חירום לפני כשנתיים.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח שתיתני לנו סקירה, אם יש לך נתונים.
זהבה רומנו: אנחנו יודעים שלאחרונה יש ירידה מאוד משמעותית בשכחת ילדים ברכב.
יפעת שאשא ביטון: השנה.
זהבה רומנו: השנה, אבל אנחנו עדיין לא יושבים על זרי הדפנה, אנחנו מתכוונים לעשות פעילות עם מכון התקנים לגבי טכנולוגיות שיתריעו על שכחת ילדים, אנחנו בשלבים די מתקדמים בנושא הזה.
זהבה רומנו: אני מקווה שאנחנו נוכל לעדכן בחודש פברואר על התכנית שאנחנו מתכוונים לעשות.
זהבה רומנו: אנחנו מתכוונים לעשות ועדה שתבחר בארבע-חמש טכנולוגיות שאנחנו נציג אותן למכון התקנים והם ייבדקו על ידי מכון התקנים.
גלית גלעד: אנחנו נסבסד את הבדיקה של מכון התקנים שהיא בסדר גודל של 100,000, 120,000 שקל לחמש טכנולוגיות שיעברו קריטריונים של הוועדה ובעצם אנחנו נגרום להן להיות מונגשות לקהל תחת התקן, וזאת הפנטזיה שהייתה פה.
יפעת שאשא ביטון: נכון, ושגם משרד התחבורה יאמץ את זה.
זהבה רומנו: והפנטזיה הזאת תתגשם, אנחנו כרגע עומדים בפני ועדת מכרזים להוצאת פטור וכו' וזה יתקדם.
זהבה רומנו: אני מקווה שבחודש פברואר נוכל כבר להציג תכנית מפורטת בנושא.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל לוועדה נתונים, כי אני חושבת שזה חשוב שאנחנו נדע ונשים את ה - - -
זהבה רומנו: הייתי רוצה רק להוסיף רק משפט אחד, שחלק מהפעילויות שמשרדים כאן יעלו זו פעילות שנעשתה בתמיכה ובהרחבה של התכנית הלאומית.
יפעת שאשא ביטון: אני רק אחזור.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אנחנו נסמן לנו בוועדה, פברואר, לקבוע דיון, אנחנו נעשה את זה בתיאום איתכם כדי שנוכל לדעת שאנחנו ערוכים.
יפעת שאשא ביטון: אני אשמח לקבל נתונים על כל הנושא של טביעות ושכחת ילדים, לוועדה, כדי גם שנוכל למדוד וגם לדעת איפה אנחנו באמת עומדים, שזה לא רק תחושות בטן, אלא באמת רואים את השינויים הלכה למעשה בשטח.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה שוב.
יפעת שאשא ביטון: מוכן לנו הסרטון?
מקבולה נסאר: כן.
יפעת שאשא ביטון: אז בבקשה, חוזרים אליכם, הרלב"ד.
מקבולה נסאר: כן, אז הנושא הזה הוא לא חדש מבחינת תחומי הטיפול של הרלב"ד, יותר מעשר שנים מתקיימים קמפיינים ופעילויות בשטח בתחום הזה.
מקבולה נסאר: בשנים הקודמות הייתה ירידה דווקא משמעותית בתאונות חצר, אבל אין לי בשורות טובות לגבי השנתיים האחרונות.
מקבולה נסאר: בשנה שעברה היו שבעה מקרים שילדים נפטרו כתוצאה מתאונות או דריסות חצר והשנה אנחנו מדברים על עשרה מקרים - - -
יפעת שאשא ביטון: נדרסו למוות, לא נפטרו.
מקבולה נסאר: אבל יש סוגיה שקשורה לנתונים שאנחנו נסביר אותה אחר כך, אולי צביקה יכול לפרט לגביה כי יש פער בהגדרות מה זה תאונת דרכים וחלק מהתאונות גם מסווגות כחקירה כללית בגלל תנאים מסוימים של הסביבה שזה היה שטח מגודר שלא מוגדר כביש, לא מוגדר תאונת דרכים, אבל אנחנו עובדים על הנושא של ההגדרות על מנת שנהיה יותר מדויקים מבחינת העבודה שלנו.
מקבולה נסאר: ברלב"ד יש לנו שתי קבוצות מרכזיות להתערבות בחברה הערבית בנגב, הראשונה היא לגיל לידה עד ארבע וההתמקדות היא בתאונות חצר, ואני גם אומרת שהנתונים של 'בטרם' יותר חמורים משלנו וזה נובע מהפער בהגדרות בין הרלב"ד לבין ה – הגדרות אבסולוטיות של מה קרה שם שנקרא דריסות חצר.
מקבולה נסאר: אבל הרוב המוחלט של התאונות הוא בחברה הערבית, יותר מחצי מהתאונות האלה מתקיימות בחברה הערבית הבדואית בנגב והרוב המוחלט של הילדים הנפגעים הם מתחת לגיל ארבע ולרוב יש מעורבות של נהג בן משפחה.
מקבולה נסאר: לא בכל המקרים, אגב גם נהגים שמגיעים מבחוץ יכולים במצבים מסוימים – לא יהיה להם טווח ראייה, חוסר בדיקה, חוסר ערנות, הכול, כל הסיבות וזה גם מתרחש.
מקבולה נסאר: גם הנושא של הרכבים הגדולים, שאנחנו יודעים שביישובים בנגב יש יישובים שבהם יש אחוז הכי גבוה של נהגי משאיות והרכב הכבד בארץ.
מקבולה נסאר: אם אני לא טועה, בכפר לקייה או חורה 69% מהנהגים הם נהגים עם רישיון של רכב כבד.
מקבולה נסאר: אז הכמות הזו אומרת משהו.
מקבולה נסאר: בחברה הערבית גם עולה רמת המינוע, יותר רכבים בתוך הבית, יותר רכבים בחצר הבית וזה מעלה את הסיכונים שהילדים נחשפים אליהם.
מקבולה נסאר: עוד קבוצה שאנחנו מטפלים בה בצורה ממוקדת היא הצעירים.
מקבולה נסאר: בנושא של הצעירים יש גם את גיל התיכון, שהוא עדיין מתחת ל-18, הם עדיין ילדים, אבל הם נפגעים בתאונות דרכים בצורה מאוד מאוד מוגברת.
מקבולה נסאר: בשנה שעברה בחברה הערבית בכלל מגיל 15 עד 24, שזו אוכלוסיית הסיכון הכי גבוהה מכל הנהגים במדינה, בכלל, הם הצעירים הערבים, הם היוו 57% מכלל ההרוגים בשכבת הגיל הזו.
מקבולה נסאר: אם אנחנו צוללים עוד יותר למיקוד באזור הנגב, לאוכלוסייה הערבית בנגב, גם שם אחוז ההיפגעות של נהגים צעירים או של צעירים מגיל 15 הוא פי ארבעה יותר מהאחוז שלהם בחברה הערבית.
מקבולה נסאר: אני אספר יותר על ההתערבות בנושא של דריסות חצר, אבל גם בנושא של צעירים בגיל התיכון שהם עדיין ילדים על פי החוק.
מקבולה נסאר: אנחנו עובדים שם על הקבוצה הזו בתכניות אחרות, אם זה דרך כדורגל, אם זה גם בנושא של לימודי תיאוריה בבתי הספר וגם בפרויקטים אחרים שמיועדים לשכבת הגיל הזו, אבל אנחנו נתמקד עכשיו בגיל מלידה עד ארבע והעבודה שאנחנו מבצעים.
מקבולה נסאר: שנה שנייה שיתוף פעולה מתמשך עם ארגון 'בטרם', אנחנו מבצעים הדרכות פרטניות לאימהות שנמצאות בטיפות חלב, שזה מקום מפגש מאוד מאוד פופולרי, מפגש טוב לנשים בחברה הערבית בנגב.
מקבולה נסאר: ההדרכות הפרטניות האלה ניתנות על ידי מדריכות מוכשרות שהן מתייצבות בטיפות החלב ועושות את ההדרכה עם חומרי הסברה ועם מערך הדרכה שגם הוכן מראש בתיאום של הארגונים.
מקבולה נסאר: אנחנו מגיעים בשנה להדרכה של כ-10,000 אימהות, זה כולל גם מחלקת יולדות בסורוקה שהתחלנו השנה.
מקבולה נסאר: מבחינת היישובים שאנחנו עד כה נמצאים בהם, חוץ מדימונה וערד, שזה טיפות חלב שמשרתות גם את הפזורה, יש בקסר א-סיר, אבו קרינאת, אבו תלול, ביר הדאג', ואדי אל-נעם, ערערה, אבו רביעה, לקייה ורהט, ובנוסף גם במחלקת היולדות.
מקבולה נסאר: השנה גם השקנו קמפיין.
מקבולה נסאר: אני לא אומרת שזה קמפיין גדול, נקרא לזה מיני קמפיין.
מקבולה נסאר: קמפיין קטן שמנסה לתקוף תודעתית את הנושא של החצר, דריסות חצר, והיחס לאשליה שחצר הבית היא מקום מוגן כשאנחנו בעצמנו הופכים אותו ללא מוגן על ידי כך שאנחנו לא משנים תפיסות או התנהגות.
מקבולה נסאר: ניסינו גם להתחבר יותר למנטליות הערבית.
מקבולה נסאר: אגב, הקמפיין הוא לכל החברה הערבית, אבל היה מיקוד מבחינת הפילוח ועבודה באזור הנגב.
מקבולה נסאר: הקונספט הוא שחצר הבית הוא לשמחות, בהשראת שיר פופולרי בחברה הערבית, שיר מוכר מאוד, שנשאיר את חצר הבית לשמחות ולא להפוך למקום להלוויות.
מקבולה נסאר: כמובן המטרה של הקמפיין הייתה העלאת מודעות לבעיית ההיפגעות והנעה לשינוי התנהגות.
מקבולה נסאר: כמה תוצרים וחומרי הסברה יצאו מהקמפיין הזה ואנחנו ממשיכים אותם גם בגל שני בחודש הזה.
מקבולה נסאר: אני אראה לכם את אחד הסרטונים שאנחנו עשינו במסגרת הקמפיין הזה.
מקבולה נסאר: טוב, המצגת לא ממש משתפת פעולה איתנו.
יפעת שאשא ביטון: היא מאתגרת אותך היום.
מקבולה נסאר: טוב.
מקבולה נסאר: מבחינת הפעילויות המתוכננות, אנחנו מתכננים להגביר פרויקטים חדשים בחברה הערבית בנגב בתחום של הגנה ומניעת היפגעות של ילדים.
מקבולה נסאר: במסגרת שיתוף הפעולה עם התכנית הלאומית לבטיחות ילדים אנחנו החודש עושים גל שני לאותו קמפיין, אנחנו עושים גם המשך בשנה הבאה לתכנית ההדרכות הפרטניות בטיפות חלב בשיתוף עם ארגון 'בטרם'.
מקבולה נסאר: יש לנו גם שיתוף פעולה חדש עם עמותת 'יד שרה', פרויקט ממש ייחודי שמיועד לשאול מושבי בטיחות ממש ברמה הכי גבוהה.
מקבולה נסאר: המרכז של 'יד שרה', באותו מקום שמחלקים את הסל-קל בבתי החולים במקומות החלוקה גם יציע להורים בחברה הערבית, אגב, מכל האוכלוסייה, אבל בחברה הערבית אנחנו נעשה המון פרסום כך שנביא ליותר מימוש וניצול של השירות הזה, יחולקו בהשאלה מושבי בטיחות למשפחות, מושבי בטיחות באיכות גבוהה שיישארו איתם לאורך זמן ובעלות ממש ממש של חכירה קטנה.
מקבולה נסאר: בנוסף אנחנו גם מפתחים השנה פרויקט עם עמותת 'תפוח' שהוא ירוץ בבתי הספר והוא למעשה פיתוח של משחק שמשלב בין אוריינות טכנולוגית לבין למידה על התנהגות בטיחותית בדרכים.
מקבולה נסאר: זה משחק ייחודי, טכנולוגי, שגם מערב בהגדרתו עבודה בין ההורים והילדים, מה שמקבלים בבתי הספר ומה שמעבירים למשפחה.
מקבולה נסאר: אז הנושא הזה, שהילד כסוכן שינוי, אנחנו כנראה שמים המון אחריות על הילדים, אבל הם יוצאים גדולים וכן נושאים באחריות הזו.
מקבולה נסאר: אני אציין גם שאנחנו לא חושבים שזה מספיק ולכן עבודה יותר בשטח מתקיימת, דרך אנשי השטח ודרך הרשויות, וזה לא רק בשנה האחרונה, זה יותר מעשר שנים, ואני אתן לקולגה שלי וידידי, צביקה, להסביר את הפעילות של הרלב"ד.
יפעת שאשא ביטון: רק, צביקה, ברשותך, באמת בשתי דקות כי נתנו מקום נכבד לרלב"ד.
יפעת שאשא ביטון: לא שלא מגיע לכם, אבל גם חשוב לי לשמוע נוספים פה סביב השולחן אז אם אפשר לתמצת את זה.
צביקה אלעזרי: אני אשתדל למקד את הדברים, שאני אעמוד בשתי הדקות שאישרת לי.
צביקה אלעזרי: שמי צביקה אלעזרי ואני מנהל אזור הנגב ברלב"ד.
צביקה אלעזרי: בעצם כל מה ששמעתם עכשיו, על העשייה של חטיבת החינוך וההסברה שלנו, אני בין שאר עיסוקיי משתדל ליישם את זה בשטח.
צביקה אלעזרי: אני אתחיל ככה, לפני כשנה התחלנו להכין תכנית מיקוד לחברה הערבית שבעצם בתוך תכנית המיקוד הזאת נכנסים כל יישובי הבדואים בנגב.
צביקה אלעזרי: המשמעות של המושג הזה של תכנית מיקוד זה שהבנו שאנחנו צריכים לעשות יותר ממה שעשינו עד כה.
צביקה אלעזרי: לא שלא עשינו בעבר, אבל אין ספק שמשאבים יכולים לחולל שינוי ולכן גייסנו ושמנו תקציב מאוד משמעותי לטובת הנושא הזה.
צביקה אלעזרי: מילת המפתח בנושא הזה של בטיחות בחברה הבדואית, לטעמי, זה נושא של סדר יום וזה מה שהצלחנו ואני מקווה שאנחנו נמשיך להוביל את הנושא הזה שהוא נמצא על סדר היום של כל האנשים שיושבים פה, של מנהיגי היישובים, של ראשי היישובים בנגב.
צביקה אלעזרי: מילת המפתח השנייה זה שותפויות, ככל שאנחנו נעשה, אנחנו לבד או 'בטרם' לבד או משרד החינוך לבד, בוודאי שזה יעשה משהו, אבל זה לא יוביל למהפכה משמעותית ותיכף אני אציג כמה דברים שמתרגמים את מה שאמרתי עכשיו הלכה למעשה.
צביקה אלעזרי: תכנית של אימאמים.
צביקה אלעזרי: אנחנו הכשרנו כ-30 אימאמים במסגרת פעילות אינטנסיבית של שישה ימים בימי עיון ממוקדים.
צביקה אלעזרי: האימאמים האלה בדרשות של ימי שישי, אני לא משוכנע שהם עושים את זה כל יום שישי, אבל מעת לעת בהתרחשות של תאונה כזו או אחרת אני מוודא שזה נעשה, אני מתקשר לאימאמים, באמת בדרשות של ימי שישי במסגדים, כולל גם בערבי חג.
צביקה אלעזרי: הנושא הזה של בטיחות בדרכים, בדגש על בטיחות ילדים וכמו שציינו גם נהגים צעירים, זה בא לידי ביטוי בדרשות שלהם.
צביקה אלעזרי: נושא שני שאנחנו מנסים למקד זה נושא של – בנינו כשמונה מגרשי הדרכה ביישובים הבדואיים בהשקעה מאוד משמעותית וממש בימים אלה אנחנו עם משרד החינוך מובילים הכשרה של רכזי זה"ב בבתי ספר, לשם יבואו הילדים מבתי הספר, מכיתות א' עד ו', ללמוד.
צביקה אלעזרי: מי שמכיר מרכז הדרכה ביישובים הגדולים, אנחנו עשינו בזעיר אנפין מרכז הדרכה או מגרש הדרכה כזה בשמונה יישובים בנגב בהשקעה לא מבוטלת, כולל ציוד וכולל הכול.
צביקה אלעזרי: מחר אנחנו מסיימים את ההכשרה של אותם רכזי זה"ב והם יובילו את ההדרכה של הילדים כמו גם של ילדי גנים שיבואו לשם בסופו של יום.
צביקה אלעזרי: השאיפה שלנו שגם אימהות תבאנה לשם, זאת אומרת אמא תבוא עם הילד שלה לאותו מרכז הדרכה, תלמד, תקבל את האמצעים ותלמד יחד עם הילד איך שומרים על הילדים יותר בטוח.
צביקה אלעזרי: נושא של שימוש באמצעי ריסון, במתקני ריסון, חגורות בטיחות.
צביקה אלעזרי: אנחנו נמצאים בפער די גדול.
צביקה אלעזרי: בשנתיים האחרונות אנחנו עובדים על העלאת השימוש בחגורות בטיחות בחברה הבדואית.
צביקה אלעזרי: לא הוצגו הקמפיינים, אבל עשינו קמפיינים מאוד משמעותיים בעניין הזה.
צביקה אלעזרי: אין לי את הנתונים של המדגם הקרוב שאנחנו נעשה, אבל אין לי בכלל ספק, ויעידו חבריי פה מהחברה הבדואית, שהנושא של שימוש באמצעי ריסון, גם לאלה שיושבים מאחור ובעיקר אלה שיושבים מאחור, אין לי ספק שאנחנו נעלה את ה-50% כי עד לפני שנתיים זה היה מתחת ל-50%.
צביקה אלעזרי: ביקרנו בכל כניסה ליישוב, נדמה לי שחבר הכנסת מלקייה, בכניסה לכל יישוב יש שלט ענק, כל קמפיין שאנחנו מובילים ברשתות החברתיות בא לידי ביטוי באותו שלט גדול ואין תושב בחברה הבדואית, ומי שרוצה להעיד אני אשמח שיעיד, בכל יציאה מהיישוב יש שלט גדול, הנושא המרכזי היום זה חגורות בטיחות.
צביקה אלעזרי: יש שם תמונה של אמא שחוגרת את בנה ויש בצד הנגדי חגורת בטיחות של נער צעיר, כי אנחנו יודעים שהנערים הצעירים גם לא חוגרים.
צביקה אלעזרי: אלה מקצת הדברים.
צביקה אלעזרי: אם תרצו אני יכול להרחיב הרבה יותר ממה שנתתם לי, אבל - - -
יפעת שאשא ביטון: אתה נשמע מקופח ביחס למי שקיבל פה במה באמת נרחבת, אבל אני מצטערת, חשוב שאנחנו נשמע אנשים נוספים ואני חושבת שההצגה שלכם הייתה בהחלט מרחיבה מהבחינה הזאת.
יפעת שאשא ביטון: משרד החקלאות, רק אתה הגעת או שגם - - -
עזרא חן: החברים מפוזרים בוועדות השונות.
יפעת שאשא ביטון: אז, בבקשה, אנחנו נהיה איתך, עזרא.
עזרא חן: אני מאוד שמח שהשר נענה לבקשה להמשיך את התכנית במהלך השנה הקרובה.
עזרא חן: אנחנו לקראת הסכם חדש שיפעל בהמשך לפעילות שהתרחשה במהלך השנה הקודמת, במהלך השנים הקודמות.
עזרא חן: אני רוצה לציין שהכסף הזה הוא לא כסף מתכנית החומש לחברה הבדואית, אלא זה כסף משרדי.
יפעת שאשא ביטון: ואנחנו מברכים על כך.
עזרא חן: כן, זה לא מובן מאליו.
עזרא חן: החשיבות שהשר מייחס לנושא של הבטיחות היא מובנת והיא באה לידי ביטוי.
עזרא חן: אני אמרתי גם בדיון קודם, אני חושב שלבוא ולבסס חלק מהפעילות של 'בטרם' על משהו שהוא כן יהיה, לא יהיה, תקציב, זה לא ליבת העשייה של משרד החקלאות כי הוא עוסק בתכלול של עבודת משרדי הממשלה, המשרדים הייעודיים הם אלה – וגם הסכום הזה הוא לא בעיניי כזה גדול.
עזרא חן: הוא מאפשר פעילות, להשאיר את זה על פני השטח - - -
יפעת שאשא ביטון: אנחנו רואים שהוא מאוד משמעותי, לפחות מבחינת התוצאות שניכרות בשטח.
עזרא חן: הוא משמעותי, נכון, אבל לטעמי זה לא מספיק.
עזרא חן: העובדה שיש הרבה מאוד היפגעות בחברה הבדואית בדרום באופן מיוחד, בהשוואה למגזרים אחרים, מעידה שצריך לתת לזה משאבים נוספים.
עזרא חן: משרד הבריאות, משרד החינוך, בתכניות השונות שלו, הרלב"ד וכן הלאה, המשרדים הייעודיים שעוסקים ב – זה לא ליבת העשייה של המשרד, העובדה שבשלוש השנים האחרונות - - -
מיכל בר דורון: ארבע.
עזרא חן: ארבע השנים האחרונות - - -
מיכל בר דורון: עכשיו החמישית מתחילה.
עזרא חן: כן, עושים את זה, זה מעולה, זה חשוב מאוד, זה מפחית, אנחנו רואים גם את התוצאות והעובדה שאת מציינת שזה מלווה גם במחקר שהיה גם חלק מהתנאים להמשך הפעילות שלנו שם, היא מאוד מאוד חשובה והיא תצביע גם על מה שנצטרך לעשות בהמשך.
עזרא חן: שוב, אני אומר שצריך לפעול לטווח ארוך, שהמשאב הזה יהיה באופן קבוע במשרדים ייעודיים.
עזרא חן: זאת העבודה שצריכים לעשות כל השותפים.
יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, עזרא.
יפעת שאשא ביטון: אני אומר כמה דברים.
יפעת שאשא ביטון: קודם כל אני באמת מברכת על כך שבסופו של דבר הוחלט שאנחנו כן משאירים את התקציב, אם כי חשוב לומר שלא במלואו, אבל ברובו, לגבי התכנית הזו.
יפעת שאשא ביטון: אתה כאן אומר שצריך יותר, אף אחד מאיתנו לא יכעס אם משרד החקלאות יחזיר את מה שהוא צמצם ויוסיף על זה, אני חושבת שאפילו אנחנו נברך.
עזרא חן: המקום הוא של משרדים אחרים הייעודיים, שזה תפקידם.
יפעת שאשא ביטון: משרד החקלאות מדבר בשם משרד החקלאות, אנחנו אחר כך נדבר על המשרדים האחרים.
יפעת שאשא ביטון: חשוב להגיד, עזרא, ואמרתי את זה גם למשרד בזמנו, אנחנו בעצם בנינו פה חבילה של פעילויות שעוסקות בנושא של בטיחות ילדים בכלל וכל הרעיון היה שגם התכנית הלאומית לבטיחות ילדים לא תבוא עכשיו במקום תכניות שכבר היו בשטח, כי אז מה הועילו חכמים?
יפעת שאשא ביטון: הרעיון הוא שאנחנו נביא אותם בנוסף למה שהיה בשטח כדי שאנחנו נחזק את הפעילות הקיימת.
יפעת שאשא ביטון: אין שאלה מהנתונים שהוצגו כאן, אולי כשאנחנו שוחחנו, לפני חודשיים זה היה, אז עוד לא ראינו את זה באופן ממשי, אבל אין שאלה מהנתונים שהוצגו כאן שהתכנית הזו מניבה פרי.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מדברים על נפש אחת, אנחנו מדברים אפילו על יותר מ-50%, זה ירד מ-38 ל-17, אם אני זוכרת נכון?
יפעת שאשא ביטון: בתמותת ילדים זה משמעותי מאוד, הלוואי שהיינו מצליחים לעשות את השינוי הזה, ואפילו חצי ממנו, כשאנחנו מסתכלים על התמונה הכוללת של ילדים במדינת ישראל.
גלית גלעד: כן, יש לנו שנה קשה גם השנה הזאת, אנחנו ניתן לכם סיכום שנה.
יפעת שאשא ביטון: אני יודעת, בגלל זה אני אומרת את זה.
יפעת שאשא ביטון: לכן אם אנחנו מסתכלים באמת ביחס למשאבים שניתנים כאן, שאתה בעצמך מעיד על כך שהם לא משאבים מאוד גדולים, אבל הם מצליחים להוביל תהליך של שינוי מאוד מאוד גדול ואני חושבת שצריך לשמר את זה.
יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמובן נבדוק את עצמנו גם בשנה הקרובה ובהתאם לזה אני מקווה שתתקבל החלטה מושכלת עם תוספת נדיבה, כי אני מקווה שבאמת נצליח להוכיח את עצמנו.
יפעת שאשא ביטון: אז שוב תודה, באמת.
יפעת שאשא ביטון: לצד כל ההומור והציניות, תודה רבה.
יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לעבור למשרד הרווחה, יש פה נציג של משרד הרווחה?
אחמד אבו סעלק: כן.
אחמד אבו סעלק: שמי אחמד, אני מפקח ילד ונוער במשרד הרווחה.
אחמד אבו סעלק: למעשה אין לנו תכניות מיוחדות למניעת תאונות ילדים במגזר הבדואי.
אחמד אבו סעלק: מלבד זה שאנחנו נעזרים בארגון 'בטרם' שמעביר סדנאות לאימהות שהילדים שלהן נמצאים, שילדי הרווחה שנמצאים במסגרות והאימהות שלהם מקבלות סדנאות מארגון 'בטרם' וזה מסייע המון.
עזרא חן: אגב, זה חלק מהפרויקט של משרד החקלאות עם 'בטרם'.
עזרא חן: זה לא משרד הרווחה שמביא את המשאבים.
ניבין אבו רחמון: לא, הוא אמר שזו לא תכנית שלהם.
יפעת שאשא ביטון: הוא מציין שזו תכנית 'בטרם'.
עזרא חן: לא, כי 'בטרם', יש לה שיתופי פעולה עם משרד החינוך וכן הלאה עם משאבים שמביאים בתכניות - - -
יפעת שאשא ביטון: זה בתכניות הכוללות.
עזרא חן: כאן זה פרופר של משרד החקלאות.
אחמד אבו סעלק: אני סבור שיש למשרד הרווחה מה לעשות בתחום תאונות ילדים, יש לו מה להתערב.
אחמד אבו סעלק: אנחנו מטפלים באוכלוסיות בסיכון ובאוכלוסיות חלשות תמיד הסיכון הוא יותר גבוה לפגיעות.
אחמד אבו סעלק: זה נושא למחשבה למשרד הרווחה, עם פרויקטים לעתיד.
יפעת שאשא ביטון: לכם, אתם המשרד.
אחמד אבו סעלק: לנו, אני מדבר בשמי, בשם משרד הרווחה.
יפעת שאשא ביטון: זה נכון שבמקומות שבהם יש אוכלוסיות מוחלשות יותר, במיוחד אוכלוסיות בסיכון, שם הסיכון להיפגעות הוא גם גבוה יותר.
יפעת שאשא ביטון: הנושאים צריכים להיות מחודדים יותר וההדרכה והליווי מן הסתם בהתאם.
יפעת שאשא ביטון: כן, אני חושבת שמשרד הרווחה הוא פקטור מאוד משמעותי כי הוא בא בעצם בקשר עם אותן משפחות, הוא יכול לתווך את כל מה שאנחנו מדברים עליו כאן ישירות לאוכלוסייה, ואני מסכימה איתך לגמרי שאתם צריכים להיות חלק מהמערך הכולל הזה.
יפעת שאשא ביטון: אני שמחה שאתם מודעים לכך, עכשיו אני אשמח גם שתנקטו פעולה בעקבות המודעות.
ניבין אבו רחמון: שתתחילו לעבוד.
יפעת שאשא ביטון: יש לנו פה בקשת דיבור מעיריית רהט.
יפעת שאשא ביטון: מאג'ד, בבקשה.
מאג'ד בלאל: בוקר טוב.
מאג'ד בלאל: תודה על זכות הדיבור, חברת הכנסת יפעת שאשא.
מאג'ד בלאל: את התחלת בדברייך ואמרת שהילדים צריכים להיות מעבר לפוליטיקה, מעבר לכסף, מעבר לכל דבר.
מאג'ד בלאל: אני מסכים איתך לחלוטין, כהורה לילדים שהקטנה מביניהם היא בת שנה וחצי, מבין את המצב והנתונים שהוצגו פה מאוד מדאיגים.
מאג'ד בלאל: אמנם זה ירד מ-38 ל-17, אבל עדיין 17 זה המון.
מאג'ד בלאל: אין יקר מילדים, הילדים זה אוצר וילדים זה ברכה וילדים זה דבר שצריך לשמור.
מאג'ד בלאל: אני בא מהעיר הערבית השנייה בגודלה אחרי נצרת והעיר הכי צעירה בארץ.
מאג'ד בלאל: חציון הגיל ברהט זה 14 שנים, אחוז לידה ברהט בממוצע ליום בין ארבע לחמש לידות וזה אומר שזו עיר מאוד מאוד צעירה.
מאג'ד בלאל: אני ממונה על תיק הרווחה ועל תיק הבריאות ואני בדקתי את הנתונים ולפני שנבחרתי – אני גם מתקן את חבר הכנסת, חברי יוסף ג'בארין, נבחרתי לחבר מועצת העיר ולא ראש העיר, ראש העיר זה היעד הבא שלי, בעזרת ה', ממונה על תיק הרווחה ותיק הבריאות.
מאג'ד בלאל: האמת, אני בדקתי את הנתונים והבנתי שנעשית – עודיי הציג את הדברים, זה משמח שנעשים דברים ואני כמוך, עודיי, אני מאמין שבני הנוער הם עמוד השדרה, הם צריכים להיות מעורבים, הם יכולים להוביל שינוי, אבל ברהט, למען האמת, אני בדקתי את העשייה של ארגון 'בטרם', הבנתי שאין תיאום ואין קשר בכלל בין 'בטרם' לבין מתאמת מחלקת הבריאות ברהט.
גלית גלעד: זו החלטה של ראש העיר.
מאג'ד בלאל: אוקיי, בסדר, אבל זה לא משנה.
מאג'ד בלאל: דבר שני, אני גם עשיתי מחקר עם בני נוער, כמוך, ואני עקבתי אחרי הפעילות של 'בטרם', בשתי שכונות.
מאג'ד בלאל: אני עשיתי פיילוט וכמעט הפעילות לא הייתה מורגשת בכלל.
מאג'ד בלאל: זה אומר דרשני.
מאג'ד בלאל: זה אומר להביא, לעשות מצגת, להראות פעילות, אבל הפעילות – אני עשיתי פיילוט בשתי שכונות ו - - -
קריאה: השאלה כמה קבוצות היו ברהט של בני נוער.
מאג'ד בלאל: אני יודע.
מאג'ד בלאל: אני חושב שצריך לעבוד עם י"ג ולא עם בני נוער שהם - - -
יפעת שאשא ביטון: בוא נעשה הבחנה, אתה יכול לומר מה התפיסה שלך ומה צריך לעשות, וזה חשוב, כי אנחנו פה כדי לראות איפה אנחנו יכולים להתרחב, אבל זה שאתה חושב שצריך לעשות עם י"ג זה לא מבטל את זה שנעשתה פה פעילות עם י', י"א, י"ב.
יפעת שאשא ביטון: אולי זה צריך לבוא בנוסף.
מאג'ד בלאל: אני אומר שנעשים דברים, אבל הדברים לא כל כך מורגשים בשטח.
מאג'ד בלאל: אני אומר שצריך לתגבר את הפעילות, זה מתבטא במשאבים, זה מתבטא בכספים שצריך יותר, זה מתבטא גם כן שצריך לערב יותר ארגונים מהקהילה, שמבינים את השפה, מבינים את הדיבור.
מאג'ד בלאל: עם כל הכבוד ל'בטרם', היא עדיין לא מבינה את השפה, לא מבינה את ההתקשרות עם הקהילה, צריך יותר לחבר את הקהילה ויותר להגיע לגורמים דומיננטיים שיכולים – הרי בשנה הבאה, אם יהיה עוד בוועדה ונציג שירד מ-17 ל-13 ילדים זה עדיין גם אסון.
מאג'ד בלאל: אנחנו צריכים באמת - - -
יפעת שאשא ביטון: זה הכול שאלה של איך אתה רוצה לראות את זה.
יפעת שאשא ביטון: אני מאחלת לנו שבהסתכלות הכללית במדינת ישראל נצליח כל שנה לצמצם, לא ב-50%, בעשרה ילדים, שכל שנה נרד בעשרה ילדים ואני חושבת שזו תהיה ברכה גדולה.
יפעת שאשא ביטון: נכון שכל ילד שמת מבחינתנו, ואמרתי את זה, זה עולם ומלואו, אבל אנחנו אנשים מציאותיים, אפשר אולי למזער נזקים, לא תמיד אפשר למחוק אותם.
יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שההישג הזה, הלוואי על כולנו, שאנחנו נצליח להוריד בחצי את מספר ההרוגים באוכלוסייה הכוללת.
מאג'ד בלאל: משפט לסיום.
מאג'ד בלאל: אני חושב שצריך לתת ולשריין יותר משאבים לכל הנושא של תאונות חצר בית, תמותת ילדים, ואני חושב שצריך לתגבר את הפעילות וגם לתת הזדמנות לעוד ארגונים מקומיים שיהיו שותפים, ואני חושב שגם משרד החקלאות צריך לתת יותר.
מאג'ד בלאל: נעשית עבודה טובה, גם ארגון 'בטרם', באמת, כשאני שמעתי את ההצגה בחורה זה עשה לי טוב בלב, אני חושב שגם הפעילות ברהט צריכה להיות.
מאג'ד בלאל: אתמול אישרנו תקציב של 150,000 שקל בעיריית רהט, אני אישית אלווה את זה ואני מקווה שהתוצאה תהיה יותר טובה.
מאג'ד בלאל: תודה.
יפעת שאשא ביטון: יפה, אתה רואה?
יפעת שאשא ביטון: כבר מבורך.
גלית גלעד: רק, יפעת, לענות לו.
גלית גלעד: קודם כל, כל מה שאמרת אנחנו מקבלים, אני חושבת שאנחנו מדברים באותה שפה, רק שתדע, כלל העובדים שלנו בשטח הם מתוך הקהילה ולכן כך אנחנו יודעים לעשות את השינוי.
גלית גלעד: אבל תפאדל, כל מי שרוצה אנחנו רוצים ביחד.
מאג'ד בלאל: בכיף
יפעת שאשא ביטון: המועצה לשלום הילד ואחר כך פהימה עטאונה.
כרמית פולק כהן: קודם כל אני באמת רוצה לברך על הפעילות המדהימה שאנחנו שומעים שנעשית פה.
כרמית פולק כהן: זה לא מובן מאליו, בכלל.
כרמית פולק כהן: אני כן רוצה להגיד לךָ שאנחנו, במועצה, אחד הדברים שאנחנו דוגלים בהם זה הכשרת ילדים שיהיו סוכני שינוי, בדיוק, מהרלב"ד, דיברת על סוכני שינוי.
כרמית פולק כהן: אנחנו חושבים שזה נורא נורא חשוב ואנחנו חושבים שיש להם המון איך להשפיע על המציאות שהם עצמם חווים אותה.
כרמית פולק כהן: אנחנו גם משתפים פעולה בכנס הנגב לשלום הילד, כידוע לך, עם רהט אנחנו משתפים פעולה, עם בני נוער מרהט וזה שיתוף פעולה מדהים בעינינו, אז לדעתי חשוב ששיתוף הפעולה הזה ימשיך.
כרמית פולק כהן: אני רוצה להגיד שהעשייה הזאת חייבת להיות עשייה כוללת, כמו שאמר חבר הכנסת יוסף ג'בארין.
כרמית פולק כהן: היעדר סלילת כבישים ביישובים האלה, היעדר תשתיות, אנחנו רואים היעדר השקעת משאבים במקומות שהם הכי קריטיים להגנה ולמוגנות של ילדים.
כרמית פולק כהן: הרבה פעמים הסברה לא תעזור אם באמת ביציאה מבית הספר – היה על זה דיון בוועדת החינוך, אתה יוצא מבית ספר ואין כביש סלול, ההסעה לא יודעת לאן להגיע כדי שהילדים יעמדו ומאיפה הם יירדו.
כרמית פולק כהן: זה לא כמו שאנחנו רואים כביש עם מעבר חציה אז - - -
יפעת שאשא ביטון: כן, הנקודה הזו ברורה.
כרמית פולק כהן: כן, אני רק אומרת שבמובנים האלה אין ספק שצריכה להיות פה באמת עשייה הוליסטית כדי להשלים את כל הדברים המדהימים שאנחנו שמענו עליהם פה היום.
כרמית פולק כהן: וכמו שאמרת, אני באמת מקווה שנמשיך לראות גם שיתוף פעולה וגם ירידה בנתונים.
יפעת שאשא ביטון: פהימה, בבקשה.
פהימה עטאונה: פהימה עטאונה, אני מנהלת תכניות במחלקת קידום בריאות באג'יק, מכון הנגב.
פהימה עטאונה: נכון שאני מנהלת תכניות ואני מהיישוב חורה, אבל אני מדברת כאישה מתוך הקהילה, שזה נושא כל כך כאוב וכולנו פה מסביב לשולחן נוגעים בנושא הזה.
פהימה עטאונה: אני מדברת על אוכלוסייה שהיא מאוד צעירה, אם זה 60% מכלל האוכלוסייה שהם מתחת ל-18 ואני אומרת שאלה נתונים כל כך גבוהים ומדאיגים.
פהימה עטאונה: אג'יק, מכון הנגב, בשיתוף פעולה עם ארגון 'בטרם', עם כיל וארגון מתן, אנחנו גיבשנו תכנית שהיא תכנית קהילתית, אך ורק לקהילה הבדואית, שהיא מותאמת תרבותית.
פהימה עטאונה: זה אומר שהפיתוח של החומרים שהם מותאמים לשטח, מותאמים לשפה הכי פשוטה, שהיא מדברת לכל אחד ואחד שהוא יכול לגעת בה.
פהימה עטאונה: התכנית הזאת, שהיא בנויה על הנושא של הקניית ידע וגם העלאת מודעות, כשמדברים על הנושא של חשיפה לקהל מאוד רחב, במיוחד ביישובים גדולים, עם דגש על הכפרים הבלתי מוכרים, שהם האחוז הגדול ויש להם כל האתגרים ויש להם פוטנציאל מאוד גדול להיפגעות.
פהימה עטאונה: אנחנו מדברים על תכנית שהיא בשלושה שלבים, שלב ראשון אנחנו מדברים על עובדים של כיל, שהם ייקחו חלק בנושא של בטיחות מעבר לגדר של המפעל.
פהימה עטאונה: זה לא משאית שיש לה חומר מסוכן שצריך לטפל, החומר המסוכן היום נמצא בבית, שזה נושא של חומרי ניקוי, מדברים על כוויות, והם גם ייקחו חלק גם בתרומה שלהם לקהילה.
פהימה עטאונה: הנושא של החיבור שלנו עם 'בטרם' כגוף מקצועי וגם ארגון מתן וגם כיל, הניב תכנית ארוכת טווח.
פהימה עטאונה: השנה אנחנו התחלנו בה בהכשרות לנשים, למנהיגות בקהילה, למסגדים.
פהימה עטאונה: אגב, הגענו במספר מאוד גדול בקבוצות ברווחה, גם בקבוצה של ריאן, מתנ"סים.