GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מיכל גולד: אנחנו לא גורם שיכול להחליט לאחד או להקים משהו שונה.
מיכל גולד: מהבחינה הזאת, זה היתרון שלנו, כאשר כאן אנחנו בשני מישורים, גם במישור של מהלכים פרקטיים של סוגיות שאנחנו מזהים ושם אנחנו בונים ממש מודל עבודה בין-משרדי, וגם במישור של הידע וההכרות.
מיכל גולד: יש לנו אתר בו אנחנו הבאנו את כל משרדי הממשלה הרלוונטיים לנושא הזה ומה הרלוונטיות של כל משרד כדי לאפשר את אותם שיתופי פעולה.
מיכל גולד: זה בלי קשר לקורונה אלא כהקדמה כללית.
יוסף ג'בארין: אני מניח שלשם כך הקמתם את השולחן העגול.
יוסף ג'בארין: השאלה אולי לפחות אפשר למסד את השולחן העגול כך שיהיה תמיד גוף שרואה את כלל התמונה ויכול גם לתאם בין הגורמים השונים.
יוסף ג'בארין: בוודאי בתקופת הקורונה זה הכרח שצריך להיעשות אבל יכול להיות שזה יהווה בסיס.
מיכל גולד: אנחנו גם המלצנו בשולחן – אני מפרידה בין שני הדברים – שצריך לשמר איזשהו פורום בין-משרדי ובין-מגזרי.
מיכל גולד: אני רוצה לומר מה הייתה החשיבות והיתרון של זה בטח בתקופת הקורונה.
מיכל גולד: בעצם החיבור הזה בין השטח, בין העמותות, בין המגזר השלישי לבין גורמי הממשלה והשלטון המקומי, התרגום של השטח היה בעצם תקנות, היה את המצב בשטח ואת החיבור לשני הצדדים.
מיכל גולד: קודם כל, יכולנו להבין מה התרגום שלהם, מה באמת קורה, כלומר, יש הוראה מסוימת שלא תמיד מודעים לכל ההשלכות שלה ואפשר היה להביא בחזרה את ההשלכות.
מיכל גולד: מהצד השני, מתוך ההשלכות האלה להבין איזה תיקונים נדרשים.
מיכל גולד: חברתי הזכירה קצת איזה תיקונים שכן נעשו ממש מעכשיו לעכשיו באישון ליל בתקנות לשעת חירום כדי באמת להחזיר, אם אלה מסגרות נוער נושר, אם אלה הדברים עליהם הצבענו.
מיכל גולד: אני חושבת שהראייה הבין-מגזרית הזאת שמאפשרת לחבר גם את קובעי המדיניות גם עם מה שקורה בשטח, אני חושבת שעם כל הקושי בתקופה הזאת, אחד הדברים היפים בעיני שהיו זאת באמת העבודה הבין-מגזרית המשולבת הזאת, גם מבחינת ההתגייסות של כל הגורמים, גם מבחינת הקשב שהיה והיכולת להביא את הדברים מהר מאוד לתרגום וגם מבחינת היכולת לייצר את ההמלצות כי למעשה אני מניחה שכל אחד בגוף שלו התחיל לחשוב מה אפשר לעשות.
מיכל גולד: ברגע שאנחנו מביאים את זה כמפה רחבה, כהמלצה יותר כללית, באמת זה מקבל משנה תוקף.
יוסף ג'בארין: איך נוכל לקדם את ההמלצות של השולחן העגול ברוח הדברים שאמרה ורד קודם לכן?
יוסף ג'בארין: מה צריך לעשות?
מיכל גולד: אני לגמרי מצטרפת לחברתי.
מיכל גולד: צריך להעביר את אותו סיכום לשרים הרלוונטיים.
מיכל גולד: השתדלנו לכתוב אותו כמה שיותר ישים ולא מצריך אחר כך תרגום ופרשנות, עם ממש המלצות אופרטיביות לגבי איזה דברים צריכים להתפתח ואיזה צריכים לשמר.
מיכל גולד: להביא את זה בפני השרים, כל אחד בתחומו.
יוסף ג'בארין: אבל מה המהלך הבא?
יוסף ג'בארין: זה צריך להיות מובא בפני הממשלה?
יוסף ג'בארין: יש צוות בין-משרדי שאמור לשבת?
מיכל גולד: קודם כל, השולחן שלנו לא סיים את תפקידו.
מיכל גולד: אנחנו הגשנו את הדוח.
מיכל גולד: בהחלט הציפייה היא שזה יגיע לשרים.
יוסף ג'בארין: עת נכתב הדוח, אנחנו עדיין היינו לפני התחושה הזו שאוטוטו כנראה נכנסים לעוד החמרה.
יוסף ג'בארין: כנראה.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שלא.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שזאת דווקא סיבה טובה לשולחן העגול לשבת עכשיו, במיוחד אם המגמה הזאת לצערי תימשך.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שזו סיבה טובה לשבת ולראות שהדברים אכן יהיו מיושמים.
יוסף ג'בארין: יש מניעה שהשולחן העגול ישב ויעריך את המוכנות?
ורד וינדמן: לא.
ורד וינדמן: אין מניעה.
יוסף ג'בארין: מי אמור ליזום?
ורד וינדמן: הדוח קיים, פשוט צריך שהוא יגיע לשרים הרלוונטיים.
יוסף ג'בארין: אני כמובן אוכל לעשות את זה בוועדה אבל השאלה אם השולחן העגול לא אמור לארח באותה ישיבה גם את נציגי משרדי הממשלה.
ורד וינדמן: כל נציגי משרדי הממשלה כמובן מוזמנים.
יוסף ג'בארין: לא, האחראים על היישום.
ורד וינדמן: אנחנו העברנו את זה למשרד ראש הממשלה.
ורד וינדמן: אני מניחה שמשרד ראש הממשלה – היו כמה שולחנות עגולים – המתכלל את כל ההמלצות של כל השולחנות יביא את זה.
יוסף ג'בארין: חלק מההמלצות לא מצריכות כל כך השקעה תקציבית.
יוסף ג'בארין: נכון?
יוסף ג'בארין: אפשר להתארגן, חלקית לפחות, עם המשאבים הקיימים.
ורד וינדמן: ההמלצות כאן, כמו שהדגשתי, הן לא המלצות של מבקר חיצוני אלא אלה המלצות משותפות לחברה האזרחית ולמשרדי הממשלה.
יוסף ג'בארין: לדעתי זו נקודת כוח.
ורד וינדמן: הדרג היישומי, המשרדים ומי שעומד בראשם.
מריה רבינוביץ': אפשר לשאול שאלה?
מריה רבינוביץ': קראתי בדוח ש"בימים אלה מוביל משרד הרווחה צוותים בנושא בניית מודל לאיתור ולזיהוי ילדים ונוער בסיכון וסיוע להם בהיעדר פעילות מלאה של מערכת החינוך והבריאות בקהילה בשיתוף משרדים רבים כמו משרד החינוך, בריאות, משטרת ישראל ומשרד המשפטים".
מריה רבינוביץ': כבר הוקמו צוותים בעקבות הדוח?
מיכל גולד: יש איזשהו צוות ומי שמובילה אותו זאת עובדת סוציאלית ראשית לחוק הנוער.
מיכל גולד: היו כמה מפגשים אבל הצוות לא סיים את תפקידו.
מריה רבינוביץ': אבל כבר מתחילים ליישם את ההמלצות ופועלים בעקבות הדוח.
מיכל גולד: הוא נפגש ודן בסוגיות.
יוסף ג'בארין: גברת גולד, ברשותך, אולי נשמע קודם את הנתונים המדאיגים של עמותת עלם לגבי נוער בסיכון, כך שתוכלי גם להתייחס לזה.
תמי ברנע: את רועי חומרי מ-עלם.
רועי חומרי: אני אתכם, בוקר טוב.
יוסף ג'בארין: בדוח היו לכם נתונים מאוד קשים.
רועי חומרי: כן.
רועי חומרי: ברשותך, אני רוצה לפתוח באיזושהי הוקרה.
רועי חומרי: אני רוצה לומר תודה לשתי הנשים שדיברו – ורד ומיכל – ואני חושב שבהובלה שלהם של השולחן העגול היה תפקיד מהותי בהפחתת מספר בני הנוער והצעירים שחוו סיכון ומצוקה בתקופת הקורונה.
רועי חומרי: זה נשמע אולי פומפוזי, אבל באמת אין מלים שיתארו את התרומה של שתי הנשים האלה באופן ספציפי בהובלה של המהלך של הוועדה וכמה משמעותית הייתה הוועדה.
רועי חומרי: אדוני, שאלת מה אפשר לעשות ואני אומר שגם בדוח, חלק מההמלצות שלהן, מדברות על מה לא לעשות כמו לא לסגור את השירותים החברתיים בשעת משבר.
רועי חומרי: יש הרבה דברים שאפשר ליישם באופן מיידי וזאת רק אחת מהתפוקות המשמעותיות של הוועדה הזאת.
רועי חומרי: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו זה המבצעים של העשייה שלנו בתקופה הזאת.
רועי חומרי: אני אומר שהעמותה לא כיבדה את כל הנחיות משרד הבריאות במקום מסוים, מה שאומר שעל אף שהורו לסגור שירותים וסגרו את התקצוב שלהם, אנחנו החלטנו כעמותה להושיט את היד לכיס ולהמשיך להפעיל את המענים גם אם הם לא תוקצבו בהיקף הזה וזה מה שנתן לנו את היכולת לראות בזמן אמת את תמונת המצב אותה הבאנו לאחר מכן בדוח שפורסם אתמול.
רועי חומרי: זה מתחבר גם לדברים שגם מיכל וגם ורד העלו, שכדי לראות את הדברים ולראות מה קורה, צריך להיות היכן שבני הנוער נמצאים, היכן שנמצאים הילדים והיכן שנמצאים הצעירים.
רועי חומרי: האוכלוסייה הזאת כאוכלוסייה מוחלשת שלפעמים מתמודדת עם הצטלבות של שיוכים, גם מבחינת המגדר, גם מבחינת המגזר אליו הם שייכים, סבלה בתקופה הזאת כי בתקופה הזאת שהורו לכולם להיות בבתים, שהבתים הם הסביבה הכי בטוחה, אלה אנשים – הילדים ובני הנוער עליהם אנחנו מדברים – שחיים בבתים עבורם הבית הוא מקור כל פגיעה.
רועי חומרי: זה המקום שהכי מסכן אותם.
רועי חומרי: בין אם הם היו בפנימיות חינוכיות שכפו עליהם לחזור הביתה כי סגרו פנימיות חינוכיות והם חזרו למקומות של פגיעה, בין אם היו במוסדות מרכזי יום, שלטרים וכולי שלא יכלו לקלוט אותם ולא יכלו לקבל אותם כי גם הם נסגרו בגלל צווים ותקנות בריאות, הם נאלצו לחזור לבתים.
רועי חומרי: מה שראינו בשלב הבא זה שכל אלה שהבית לא יכול היה להכיל אותם, או שהם לא יכלו להכיל את הבית, התחילו לברוח מהבתים ולהיות ברחוב וראינו עלייה של 40 אחוזים בקרב בני נוער וצעירים על רצף הבית.
רועי חומרי: תמונת המצב של זה שאין נכון להיום מספיק מענים להבנת חירום לבני נוער בישראל, קיבלה משנה תוקף והמחסור הזה התבטא בחריפות.
רועי חומרי: נכון להיום למשל אין כמעט פתרונות הלנה לנערות חרדיות.
רועי חומרי: הדבר הזה הכפיל את עצמו, הצורך והמצוקה, בתקופת הקורונה.
רועי חומרי: אני רוצה לומר שכל נקודות הכשל שלנו, כל הפערים - נראה לי שזיהיתי את יחיאלה יושבת שם – צריך לומר שהמשרד הוציא החוצה – ואני לא בא להגן על המשרד – מכרזים או מנסה לייצר פתרונות אבל נכון להיום הפתרונות האלה עדיין לא כוללים ולא כלולים ופשוט צריך לתת את הכלים כדי להניע את הפתרונות האלה ולהוציא אותם אל הפועל.
רועי חומרי: בנוסף, אנחנו כעמותה נמצאים במצב מאוד מאוד קשה מבחינת התמיכה והיכולת שלנו להמשיך ולהחזיק את המשא הזה.
רועי חומרי: אנחנו איבדנו גיוס משאבים, איבדנו תרומות וכמעט ולא יצרנו פעילות.
רועי חומרי: גייסנו כל מה שיכולנו כדי לפעול בזמן אמת, כדי לסייע לנוער וצעירים בסיכון ואת הרזרבות שלנו אנחנו סיימנו.
רועי חומרי: אנחנו לא פחות מכל מגזר אחר צריכים גם את התמיכה של המדינה ואת הסיוע שלה אלינו כעמותות כדי שנוכל להמשיך ביחד, המגזר השלישי והמדינה, לתמוך בחברה שלנו, בחברה הישראלית.
יוסף ג'בארין: אני אשמח אם תוכל לשתף אותנו בנתונים מרכזיים שיש לכם בדוח.
רועי חומרי: כן, בוודאי.
רועי חומרי: אני אדבר על הנתונים המרכזיים שעלו לנו בצורה הכי בולטת.
יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על תקופת הקורונה.
רועי חומרי: על תקופת הקורונה.
רועי חומרי: אדוני, אם יורשה לי, אני חושב שהממצאים האלה מייצגים את מה שחשפנו ונחשפנו אליו במהלך תקופת הקורונה של הגל הראשון כפי שהוא נקרא.
רועי חומרי: אני חושב שעכשיו אנחנו מתחילים להיחשף שוב לכל אותם דברים שרק עכשיו יוצאים לאור – פגיעות שאירעו בתקופה הזאת וכולי, בני נוער שהיו בתוך הבית – ועכשיו אנחנו נחשפים לגל השני של הנתונים.
רועי חומרי: הנתונים שפרסמנו אתמול אלה נתונים שמתייחסים לחודשים מארס עד מאי ובאמת בין הדברים הבולטים שאנחנו רואים זאת עלייה בתחלואת הנפש, בעצם בהפרעות נפשיות, דיכאון וחרדה כתוצאה מהמצב והבדידות, אבל גם הפרעות אכילה, גם פגיעות עצמיות, גם נושא של מחשבות אובדניות כתוצאה מהסיטואציה, גם החברתית-בריאותית וגם העובדה של היעדר משאבים טיפוליים, חינוכיים, פסיכולוגיים.
רועי חומרי: ורד ציינה את זה בצורה מאוד ברורה.
רועי חומרי: כל מערך התמיכה הרגשי שהיה לבני הנוער וצעירים הושבת בהתחלה.
רועי חומרי: כל הדברים האלה השאירו את בני הנוער כלואים בבית וגרמו להחרפת המצוקה.
רועי חומרי: הדבר השני הוא מחסור קורת הגג ופתרונות הלנה חירומיים לבני נוער וצעירים.
רועי חומרי: זה הגיע לנקודה שבני נוער וצעירים אומרים שעדיף להם להיות חולים בקורונה ואז יפנו אותם למלונית ויהיה להם היכן להיות מאשר ההישרדות ברחוב שהיא בלתי אפשרית.
רועי חומרי: צריך לומר שבהתחלה פשוט קשרו את ידי השירותים הקיימים.
רועי חומרי: השירותים הורשו לפעול אבל הטילו עליהם כל כך הרבה מגבלות.
רועי חומרי: נער שרצה להיכנס לפנימייה, היה צריך להביא בדיקת קורונה שמוכיחה שהוא נקי או להיכנס ולהיות בתוך המוסד 14 ימי בידוד.
רועי חומרי: זאת מציאות בלתי נסבלת לנערים בסיכון.
רועי חומרי: זה היה ברור לכל נותני השירותים באשר הם ועדיין אלה היו ההנחיות ולקח זמן לשנות אותן.
רועי חומרי: נחשפנו לפלח שנוגע לוועדה הזאת באופן דווקא קצת שונה של אימהות צעירות שפשוט מהירות ההידרדרות שלהן למקומות של רעב והיעדר אמצעי קיום בסיסיים של אוכל לילדים וחיתולים היה מאוד מאוד מהיר.
רועי חומרי: אנחנו מדברים ממש על הצרכים הבסיסיים.
רועי חומרי: כאן אנחנו מדברים על קול של פעוטות, תינוקות בני יומם שלאימהות שלהם לא הייתה היכולת לתמוך בהם.
רועי חומרי: אנחנו מלווים את האימהות בנות 17, 18 ו-19 והן עוברות ברמה הרווחתית למערך המשפחה אבל הן עדיין נערות וצעירות והילדים שלהן גם הם בסיכון כתוצאה מהמצב שנכפה עליהן.
רועי חומרי: אחד הדברים המשמעותיים הנוספים שחשוב לציין כאן זאת כמות הפגיעות שהתרחשה בסביבה הביתית.
רועי חומרי: הדיווחים כמעט הוכפלו גם על אלימות מילולית ופיזית בבית וגם כל מה שנוגע לפגיעות מיניות בתוך הסביבה הביתית.
רועי חומרי: הדיווחים פשוט הכפילו את עצמם ואני רוצה לומר שוב שהדיווחים הם קצה הקרחון.
רועי חומרי: זה מה שילדים אזרו את הכוחות לבוא ולשתף ולספר אבל זה לא כל מה שקרה.
רועי חומרי: זה רק חלק ממה שקרה.
רועי חומרי: באים לפגוש את הנערים היכן שהם נמצאים ועוזרים להם לבוא ולהביע את מה שעובר עליהם ודרך זה גם להיחשף למציאות עצמה בה הם חיים.
יוסף ג'בארין: אתה מדווח על כך שהדיווחים בענייני אלימות בבית, לרבות פגיעות מיניות, הכפילו את עצמם יחסית לדיווחים לאותה תקופה אשתקד.
רועי חומרי: בהחלט.
רועי חומרי: זאת בדיוק המציאות.
רועי חומרי: אני רוצה לומר שיש קבוצות שאנחנו יודעים שהן בתת דיווח והסיבה שהן בתת דיווח כי מלכתחילה, אם דיברנו על ההתחלה, יש להן פחות מענים קיימים נכון להיום.
רועי חומרי: מכיוון שיש פחות מענים קיימים, גם המענים האלה הופחתו וצומצמו בתקופת הקורונה, ואז האפשרות שמישהו יראה את תמונת המצב של שגרת היום יום שלהם בעת הזאת היא ירדה לאפס.
רועי חומרי: אני מדבר על החברה הערבית, אני מדבר על החברה החרדית, שאלה שתי קבוצות אוכלוסייה שכמות המענים שיש שמופנים לטובת ילדים ונוער בסיכון שם - שממומשים, לא רק שמופנים – היא נמוכה בהשוואה לציבור הכללי.
רועי חומרי: בפריפריה נמוך בהשוואה לציבור הכללי.
רועי חומרי: מה שמצליחים לממש בפועל – יכול להיות שמופנים משאבים, אבל הם לא מצליחים לממש אותם.
רועי חומרי: אז מה שקרה זה שממילא יש כאן החלשה, ממילא הם בנקודת פתיחה יותר נמוכה, הקורונה הורידה אותם עוד יותר למטה ואז היכולת להיחשף למה קורה שם, גם היא הצטמצמה.
רועי חומרי: אני מקווה שהנקודה האחרונה הייתה ברורה.
יוסף ג'בארין: אין ספק שלפי הניתוח הזה קיים תת-דיווח ברור בקרב אוכלוסיות ייחודיות, בעיקר האוכלוסייה הערבית והחרדית שגם כך נכנסה לתקופת המשבר במחסור ברור ואף קיצוני במענים.
יוסף ג'בארין: אנחנו עוד נתאם ישיבה עם העמותה ונשב יותר באופן ממוקד על הדברים, גם לקראת דיונים עתידיים.
רועי חומרי: תודה רבה לך.
רועי חומרי: תודה.
יוסף ג'בארין: אם כבר דיברנו על אוכלוסיות ייחודיות, דוקטור ח'אלד אבו עסבה אתנו ב-זום.
יוסף ג'בארין: אני שמח שאתה אתנו, אחד האנשים המובילים בתחום הזה של חקר שירותי רווחה, שירותי חינוך ובמיוחד קבוצות בסיכון, נוער בסיכון באופן כללי אבל גם במיוחד בקרב האוכלוסייה הערבית.
יוסף ג'בארין: אולי אחד המעטים שגם כתבו על הנושא.
יוסף ג'בארין: אני שמח שאתה אתנו ונשמח – בעקבות הדיון שהיה כאן – אם תוכל גם למקד את הדברים במיוחד לגבי האוכלוסייה הערבית אבל גם הערות כלליות בנושא.
ח'אלד אבו עסבה: תודה רבה.
ח'אלד אבו עסבה: ראשית, אני מאחל הצלחה לעבודת הוועדה.
ח'אלד אבו עסבה: אני גם מאחל הצלחה לך באופן אישי, חבר הכנסת ג'בארין.
ח'אלד אבו עסבה: הוועדה הזאת היא ועדה חשובה מאין כמוה, לאו דווקא בתקופת הקורונה אלא בכלל היא ועדה מאוד חשובה וצריך לתת לה את הגיבוי המלא.
ח'אלד אבו עסבה: זה חותך כמובן עמדות פוליטיות.
ח'אלד אבו עסבה: אני כמעט 30 שנים עוסק במחקר בתחום ילדים ונוער בסיכון.
ח'אלד אבו עסבה: גם פרסמתי הרבה מאוד מאמרים וספרים בתחום, במיוחד בקרב האוכלוסייה הערבית.
ח'אלד אבו עסבה: הנושא הזה הוא חשוב, לאו דווקא בתקופת משבר.
ח'אלד אבו עסבה: יש אוכלוסיות מוחלשות במדינת ישראל, כפי שציין החבר מעמותת עלם שדיבר לפני, שהן כל הזמן נמצאות במשבר ואין גם איתור מספיק וגם אין מענה.
ח'אלד אבו עסבה: האיתור האחרון שנעשה, כפי שכבר צוין, היה ב-2010.
ח'אלד אבו עסבה: נדמה לי ש-10- שנים לא נעשה איתור ולכן גם צריך לבדוק את אמינות האיתורים האחרונים ומה הם הכלים לאיתור כאשר מדברים על בניית כלים שהם דיגיטליים לאוכלוסיות שאין להן נגישות, במיוחד אוכלוסיות מוחלשות ולגביהן אני לא יודע איך ניתן לעשות איתור.
ח'אלד אבו עסבה: לגבי המענים.
ח'אלד אבו עסבה: כפי שצוין קודם, המענים כמעט לא קיימים ואם הם קיימים, הם צריכים להיות אולי מותאמים גם תרבותית וגם חברתית אבל זה לא נעשה מספיק.
ח'אלד אבו עסבה: אני מכיר את העבודה של עלם, היו להם פרויקטים בחברה הערבית ופרויקטים דווקא מוצלחים אבל כל כך מעטים שכיום אני לא יודע מה קורה עם הפרויקטים האלה.
ח'אלד אבו עסבה: הם היו מרוכזים באזור המרכז ולא בפריפריה, שם הבעיה היא אקוטית והבעיה רצינית ביותר.
ח'אלד אבו עסבה: אני חושב שהנושא של ילדים ונוער בסיכון הוא בעל חשיבות כי המחיר של זה הוא מחיר מאוד כבד מבחינה חברתית ומבחינה כלכלית.
ח'אלד אבו עסבה: לאור מה שקורה היום, קריסת מערכת הרווחה ובכלל מדינת הרווחה במדינת ישראל ומערכות הרווחה בשלטון המקומי, והמצ'ינג שמבקשים מהשלטון המקומי דווקא באזורים שהם אזורים מוחלשים, אני לא יודע איך הם יכולים להתמודד עם סוגיות כאלה.
ח'אלד אבו עסבה: אני מכיר באופן אישי כמה עובדות בשלטון המקומי, ברווחה, מחזיקות בתיקים ומטפלות בתיקים שוטפים ואין להן זמן לעסוק במניעה, שלא לדבר על טיפול שהוא טיפול מערכתי וטיפול כולל.
ח'אלד אבו עסבה: העבודה של הוועדה הבין-משרדית היא מצוינת.
ח'אלד אבו עסבה: אני מאוד מברך על זה.
ח'אלד אבו עסבה: אני עוד לא קראתי את הדוח אבל אני מניח שזה דוח מאוד מקצועי ויש בו המלצות שהן המלצות אופרטיביות.
ח'אלד אבו עסבה: הבעיה היא לא בהמלצות אלא ביישום ההמלצות.
ח'אלד אבו עסבה: לדעתי צריך לבנות איזשהו גוף שיכול לפקח ובאמת לעקוב אחר ההמלצות האלה וגם לנסות לבנות את ההקצאה והתקציב של החלוקה התקציבית באופן דיפרנציאלי שיכול לתת גם מענה לאוכלוסיות שהן מוחלשות במיוחד.
ח'אלד אבו עסבה: בינתיים בזה אני אסתפק.
יוסף ג'בארין: יש לי שאלה לגבי ההמלצות של השולחן העגול.
יוסף ג'בארין: הייתה התייחסות לאוכלוסיות ייחודיות ובאוכלוסיות ייחודיות אני כולל את האוכלוסייה הערבית והחרדית.
יוסף ג'בארין: אולי בכל זאת תשתף אותנו בנקודה או שתיים שצריך לשים אותה עכשיו ביישום ההמלצות לגבי האוכלוסייה הערבית באופן מיוחד.
יוסף ג'בארין: היכן החוליה החלשה ביותר שצריך עכשיו להיות ערים לה?
ח'אלד אבו עסבה: שוב, אני שותף במחקר שהוא בין-לאומי ואנחנו כל הזמן עוקבים אחרי ילדים ונוער בסיכון והתנהגויות של בני נוער.
ח'אלד אבו עסבה: אנחנו רואים עלייה מאוד מדאיגה גם בנושא של אלימות, גם בנושא של פגיעות מיניות וגם בנושא של צריכת סמים.
ח'אלד אבו עסבה: יש הרבה מאוד מוקדים שלדעתי צריך לטפל בהם.
ח'אלד אבו עסבה: הדבר שאולי הוא החשוב ביותר שלדעתי צריך לתת לון מענה הוא בילוי הזמן של בני נוער, לאו דווקא בתקופת משבר אבל גם בתקופת משבר, היכן הם מבלים, באיזה מסגרות הם נמצאים, האם בכלל יש מענה לבני נוער בסיכון.
ח'אלד אבו עסבה: אנחנו יודעים בספרות המקצועית – מי שעוסק בזה יודע – שאוכלוסיות חזקות יודעות לנצל את המשאבים טוב יותר מאשר אוכלוסיות מוחלשות.
ח'אלד אבו עסבה: צריך לתת גם על זה את הדעת ולבנות מסגרות שהן מסגרות טיפוליות וגם מוסדות שיכולים באמת להעניק טיפול ראוי לילדים שנמצאים ממש בשוליים והם רבים, גם בנושא של נשירה ובכלל גם בנושאים של משבר חברתי וגם משבר כלכלי במשפחה.
ח'אלד אבו עסבה: אנחנו עדים היום, דיברת על החברה הערבית, לאחוזי גירושין מאוד גבוהים ונמצאים בסכנה הרבה יותר גדולה כי אין מענה לאוכלוסיות האלה.
ח'אלד אבו עסבה: הבעיות הן רבות, חבר הכנסת ג'בארין.
ח'אלד אבו עסבה: אי אפשר כרגע לפרוט אותן אבל אפשר למקד את האוכלוסיות האלה ולתת להן איזה שהם סדרי עדיפויות כאלה ואחרים.
ח'אלד אבו עסבה: שוב, אני אומר שהבעיה היא לא המלצות.
ח'אלד אבו עסבה: המלצות יש למכביר.
ח'אלד אבו עסבה: השאלה היא אם יש מדיניות מאחורי ההמלצות האלה ואם יש מדיניות – אם יש תקציבים, ואם יש מעקב בבניית כלים שהם כלים מותאמים לאוכלוסיות השונות.
יוסף ג'בארין: אני מסכים.
יוסף ג'בארין: אכן אחד התפקידים שלנו בוועדה, אחד האתגרים הגדולים עכשיו הוא לנסות לקדם כמה שאפשר את יישום ההמלצות.
יוסף ג'בארין: כפי שאמרת, אולי רובן כבר קיימות וצריך לדאוג שהן ייושמו.
יוסף ג'בארין: המעקב והלחץ על מקבלי ההחלטות, זה חלק מהתפקיד שלנו.
יוסף ג'בארין: אני לא רק מודה לך אלא אני גם מקווה שתוכל גם להיות אתנו בדיונים של הוועדה.
יוסף ג'בארין: אנחנו נקיים דיון ספציפי על נוער בסיכון באוכלוסייה הערבית ובוודאי שנצטרך גם את הידע ואת הבקיאות שלך.
יוסף ג'בארין: יחיאלה, תרצי להתייחס?
יוסף ג'בארין: לאחר מכן נשמע את איילה ממשרד הרווחה, את אחיה קמארה ואת ליאת שהיא עובדת סוציאלית.
יחיאלה ארבל: קודם כל, גם אני כמובן מצטרפת לברכות ומאחלת לכם הצלחה.
יחיאלה ארבל: ההצלחה שלכם זאת הצלחה שלנו ובעיקר של הילדים והנערים בסיכון.
יחיאלה ארבל: אני במקצועי לא עובדת סוציאלית.
יחיאלה ארבל: בהכשרה אני דברים אחרים ולכן אני כאן היום.
יחיאלה ארבל: אבל אני רוצה להביע הרבה מאוד הזדהות עם חבריי העובדים הסוציאליים שהם עיקר העובדים במשרד הרווחה ולהשמיע את קולי כאן שתשמעו אותם, שהממשלה תשמע אותם, ושמהר הם יחזרו לעבודה.
יחיאלה ארבל: בני נוער בכלל ובני נוער בסיכון וכל האוכלוסיות מאוד זקוקים להם.
יחיאלה ארבל: לגבי העניין של פיזור המטפלים בנוער בסיכון.
יחיאלה ארבל: אתה העלית את זה כנקודה ואמרת שאולי צריך לאחד.
יחיאלה ארבל: אני דווקא חושבת שעל מנת לטפל בבני נוער בסיכון צריך מומחיות של הרבה גופים.
יחיאלה ארבל: בני נוער בסיכון, נגיד בגילי 12 עד 18, הם בגיל חוק חינוך חובה.
יחיאלה ארבל: הם חייבים את המשאבים של משרד החינוך.
יחיאלה ארבל: הם בני נוער בסיכון ולכן הם צריכים משאבים טיפוליים ולכן הם צריכים את המומחיות של משרד הרווחה, את המומחיות הטיפולית.
יחיאלה ארבל: רק שיתופי פעולה בין גופים שונים - כמו ביטחון פנים שהרבה פעמים צריך לתת את הדעת על בני נוער, אלה שלעתים עסוקים בעבריינות לצערנו - רק שיתופי פעולה בין כל הגופים האלה, אבל באמת שותפות אמיתית יכולה לסייע לבני הנוער לצאת ממעגל העבריינות, ממעגל הנחשלות, ממעגל השוטטות ולעלות על איזשהו כיוון טוב יותר ולקראת היותם אזרחים מועילים לחברה.
יחיאלה ארבל: זאת עמדתי.
יחיאלה ארבל: לגבי עלם, ביקשת שאני אתייחס.
יחיאלה ארבל: קודם כל אני אומר שעלם היא עמותה מצוינת ואנחנו מאוד נהנים לעבוד אתה.
יחיאלה ארבל: היא מקצועית, רצינית, מחויבת.
יחיאלה ארבל: יחד עם זאת, זאת עמותה אחת מני רבות שהן ספקיות של מכרזים של משרד הרווחה.
יחיאלה ארבל: הרבה מאוד מהתקציבים של עלם הם התקציבים שאנחנו מעבירים להם מול מכרזים שהם עוברים אצלנו והם מפעילים מסגרות שאנחנו בונים את התכנית שלהן, את התפיסה, את דרכי העבודה ואת זה צריך לזכור.
יחיאלה ארבל: עלם הוא לא גוף שעומד בפני עצמו אלא הוא נשען על מכרזים של משרד הרווחה ואת זה חשוב להגיד.
יוסף ג'בארין: אני מניח שלא רק.
יחיאלה ארבל: לא רק אבל בעיקר.
יחיאלה ארבל: צריך לזכור שזאת עמותה אחת מני רבות, כך שהדוח הזה – אמר רועי, ובצדק – הוא רק קצה הקרחון.
יחיאלה ארבל: זה נכון.
יחיאלה ארבל: התמונה לצערי הרבה יותר גדולה.
יוסף ג'בארין: אם הם מדברים על דיווחים שמכפילים את עצמם לצערי בהיבט השלילי, זה קצה הקרחון.
יחיאלה ארבל: אני רוצה להצטרף לרועי ולהודות לכם – ורד ומיכל.
יחיאלה ארבל: אני מייצגת גם את המפתנים בארץ.
יחיאלה ארבל: המפתנים זאת מסגרת לטיפול בבני נוער על קצה הרצף שנשרו מכל מסגרות החינוך.
יחיאלה ארבל: זאת מסגרת שהיא משותפת למשרד החינוך ולמשרד הרווחה.
יחיאלה ארבל: בשל קשיים שמשרד החינוך נתקל בהחזרת כל בתי הספר מחד ומאידך ראינו שהילדים של המפתנים במצבים מאוד קשים של הידרדרות ושוטטות ברחובות, פנינו אל השולחן העגול, אל ורד ומיכל, ובאמת באישון לילה הן סידרו כך שהמפתנים יחזרו לעבודה, לפעילות אמיתית, כי ב-זום זה לא מספיק טוב.
יחיאלה ארבל: לילדים האלה זה ממש לא מספיק טוב.
יחיאלה ארבל: המסגרות חזרו והמון המון תודה לכן.
יוסף ג'בארין: כמה ילדים בישראל במסגרת המפתנים?
יחיאלה ארבל: המפתנים והמיתרים, אלה שני כלים שלנו, 2,600 ילדים בשנה.
יוסף ג'בארין: רק?
יחיאלה ארבל: לצערי והנה אני מגיעה לנושא האחרון שרציתי להתייחס אליו, ברשותך, דוח מבקר המדינה.
יוסף ג'בארין: המספר הזה קצת הפתיע אותי.
יוסף ג'בארין: 2,600 זוכים למסגרת הזאת כאשר יש עשרות אלפים שנשארים מאחור.
יחיאלה ארבל: אולי מאות אלפים.
יוסף ג'בארין: שצריכים את המסגרת הספציפית הזאת.
יחיאלה ארבל: נכון.
יוסף ג'בארין: מאות אלפים זה הנתון היותר כללי.
יחיאלה ארבל: זה בסדר שנדבר על דוח מבקר המדינה?
יחיאלה ארבל: אני מבקשת לדבר רק על החלק הראשון של דוח מבקר המדינה.
יחיאלה ארבל: החלק הראשון מדבר על בני נוער על קצה רצף הסיכון, הסכנה והניתוק בקהילה.
יחיאלה ארבל: החלק השני של הדוח מדבר על בני נוער בראשות חסות הנוער, שזה מחוץ לקהילה, בפנימיות, במסגרות נעולות ובמסגרות אחרות אבל לזה אני לא אתייחס כי זה לא באחריות שלי.
יחיאלה ארבל: דוח מבקר המדינה בדק את המפתנים ואת המיתרים ברחבי הארץ.
יחיאלה ארבל: אחת המסקנות שלו, הוא באמת מדבר על כך שצריך לפרוס הרבה יותר מפתנים ומיתרים בכל רחבי הארץ.
יחיאלה ארבל: זאת אחת המסקנות שלו.
יחיאלה ארבל: הוא מדבר על כך שחסרים נתונים על מספר ועל מיקום של בני נוער בסיכון גבוה.
יחיאלה ארבל: אין לנו היום מספר של בני נוער שמשוטטים ברחובות.
יחיאלה ארבל: בגלל מדיניות אי ההנשרה של משרד החינוך, בני הנוער רשומים בבתי הספר והם ממשיכים להיות רשומים שם.
יחיאלה ארבל: אין לנו מספרים על כמה בני נוער, וכנראה שיש רבים כאלה, שמשוטטים והם לא תחת הפנס של אף אחד.
יוסף ג'בארין: בעצם נתוני הנשירה של משרד החינוך בעניין הזה לא משקפים את המציאות.
יחיאלה ארבל: זה מה שדוח מבקר המדינה אומר.
יחיאלה ארבל: מבקר המדינה ראיין ילדים במסגרות שלנו, בעיקר במיתרים, והוא מציין שיש ילדים שמדווחים שהם היו רשומים בבית הספר, שוטטו שנתיים ברחובות עד שהם הגיעו למיתר.
יחיאלה ארבל: הוא מצטט את זה בדוח.
תמי ברנע: זה נתון שידוע למשרד החינוך?
תמי ברנע: את אומרת מדיניות אי הנשרה.
יחיאלה ארבל: יש מדיניות אי הנשרה.
יחיאלה ארבל: אפס הנשרה.
יחיאלה ארבל: זאת המדיניות שלהם.
יחיאלה ארבל: לא להנשיר בני נוער.
יחיאלה ארבל: אני לא רוצה לדבר בשם משרד החינוך.
תמי ברנע: יהיה נציג ממשרד החינוך ונוכל לשאול אותו.
יוסף ג'בארין: אני שואל על מה שאת יודעת.
יחיאלה ארבל: אני אומר מה שאני יודע.
יוסף ג'בארין: לכאורה נשמע כאילו המדיניות היא לא לדווח על נשירה.
יחיאלה ארבל: לא.
יחיאלה ארבל: אני אומר את כל מה שאני יודעת.
יחיאלה ארבל: משרד החינוך התחיל תהליך שבסופו הוא רוצה לתת מענה לכלל ילדי מדינת ישראל.
יחיאלה ארבל: זאת מדיניות מבורכת.
יחיאלה ארבל: אני רוצה לחיות במדינה שמשרד החינוך ייתן מענה לכלל ילדי מדינת ישראל על כל הגוונים שלהם, על כל הצרכים שלהם, על כל המאפיינים שלהם.
יחיאלה ארבל: בתהליך – אתם יודעים, כמו מטוטלת שבהתחלה היא זזה הכי שמאלה – נאמר כנראה, אני לא רוצה לדבר בשם משרד החינוך אבל זה מה שאני מבינה ואתה שואל מה אני מבינה – לא להנשיר את הילדים, לנסות לעשות הכול כדי להשאיר אותם במערכת ולתת להם מענים הולמים.
יחיאלה ארבל: לשם כך הוקם אגף א' לחינוך ילדים ונוער בסיכון במשרד החינוך שעושה המון עבודה טובה בעניין הזה אבל זה תהליך וזה תהליך ארוך.
יחיאלה ארבל: כרגע לא כל הילדים ובני הנוער מצליחים לקבל מענה בבתי הספר הגדולים, עם הרבה ילדים וכולי וכולי.
יחיאלה ארבל: יש ילדים שמשוטטים ברחובות ולא מקבלים מענה.
יחיאלה ארבל: אנחנו במשרד הרווחה נותנים, יחד עם משרד החינוך, מענה באמצעות המפתנים.
יחיאלה ארבל: זאת מסגרת שהיא משולבת לשני המשרדים.
יחיאלה ארבל: משרד החינוך נותן את הלימודים העיוניים ואנחנו נותנים את כל נושא התעסוקה, הכשרה מקצועית ובעיקר טיפול במפתנים.
יחיאלה ארבל: לצערי אני מוכרחה להגיד, ודוח מבקר המדינה עוד לא ידע להגיד את זה כשזה התפרסם במאי, באשדוד, שם יש לנו מפתן מצוין, הוחלט לסגור אותו עכשיו, בימים אלה.
יוסף ג'בארין: בגלל הקורונה.
יחיאלה ארבל: לא, בלי קשר לקורונה.
יחיאלה ארבל: ב-31 באוגוסט הוא ייסגר.
יוסף ג'בארין: מי החליט לסגור?
יחיאלה ארבל: הרשות המקומית.
יוסף ג'בארין: איזו סיבה יש לרשות המקומית לסגור מפתן?
יחיאלה ארבל: אני לא יודעת.
יחיאלה ארבל: צריך לשאול את הרשות המקומית.
יחיאלה ארבל: הם טוענים שיש קשיים מאוד בקשר גם עם משרד החינוך.
יוסף ג'בארין: מצד אחד הוא מדבר על בעיה כזו ומצד שני על בעיה של רשות מקומית כמו כפר מנדא עם צורך מאוד ברור במסגרת הזו.
יוסף ג'בארין: הרבה שנים הם מבקשים ולא זוכים.
יחיאלה ארבל: בכפר מנדא יש להם מיתר מעולה.
יחיאלה ארבל: הרשות המקומית לקחה אותו להפעלה על ידי הרשות עצמה.
יחיאלה ארבל: קודם הוא הופעל על ידי מפעיל שלא צלח.
יחיאלה ארבל: בכפר מנדא דווקא מקבלת עכשיו מענה מצוין.
יחיאלה ארבל: מה שקורה לצערי בכפר מנדא זה שהם רצו מח"ט, מרכז חינוך טכנולוגי, ומשרד החינוך העמיד תנאי, או מיתר או מח"ט, לא תקבל את שניהם.
יחיאלה ארבל: אם אתה רוצה מח"ט, תסגור את המיתר.
יחיאלה ארבל: אני אומרת את זה לצערי.