GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ג'סיקה: אני חושבת שכל מה שקרה סביב הקורונה, הצריך אותנו באמת לשים יד בכיס ולתמוך ולגרום למענים שהנערות הצעירות שלנו זקוקות להם להמשיך להתקיים, אם זה לגייס תרומות לאוכל הכי בסיסי, סלי מזון ומענים הכי פשוטים של יום יום כי באמת הן חזרו לרחוב כי המענים נסגרו ולא הסכמנו להשאיר אותן ללא מענים בכלל.
ג'סיקה: חשוב לי לומר לגבי העניין של המכרזים.
ג'סיקה: דובר הרבה על הנושא של חוסר במענים להלנה ומרכזים שנותנים שירות לצעירות ולנערות שלנו.
ג'סיקה: המכרזים הרבה פעמים נשענים על הצורך של העמותות להכניס את היד לכיס והעניין הזה של תת תקצוב עבור המענים שניתנים, הוא גם מאוד בעייתי.
ג'סיקה: הוא בעייתי באופן כללי, ביום יום, ובעתות משבר כלכלי כזזה עמוק עבור העמותות עוד יותר.
יוסף ג'בארין: אם אפשר להתייחס בקצרה כי אנחנו חותרים לסיום.
ג'סיקה: כן.
ג'סיקה: בקצרה.
ג'סיקה: אני רק רוצה לומר לגבי המענים הדיגיטליים.
ג'סיקה: בעצם במהלך הקורונה היה ניסיון ליצור קשר דיגיטלי עם הנערות והצעירות.
ג'סיקה: למעשה מה שהכי היה ברור זה שלא נוח להן להכניס אותנו לבתים הקטנים, למחסור, היה בזה משהו מאוד מאוד חודרני וצריך לחשוב גם על העניין של המענה הזה.
ג'סיקה: העניין של להגיע אליהן לקשר אישי גם במצב של הקורונה וגם בכלל.
ג'סיקה: הקשר האישי הוא משהו שאי אפשר לוותר עליו גם במצבי חירום.
ג'סיקה: אני מודה לכם על שהעליתם אותנו.
יוסף ג'בארין: תודה על הנקודות הללו.
יוסף ג'בארין: אנחנו רוצים לשמוע את משרד החינוך.
יוסף ג'בארין: לא שמענו את נציג המשרד.
יוסף ג'בארין: אילן שמש אתנו?
אילן שמש: אני אתכם.
אילן שמש: שלום לכם.
אילן שמש: גם אני מצטרף לברכות לוועדה.
אילן שמש: אני אומר בקצרה שלושה דברים.
אילן שמש: האחד, אחת המסקנות הבולטות מהתקופה הזו היא ילדים ונוער בסיכון שנמצאים במסגרות של משרד החינוך, צריכים לחזק אותן כדי שיפעלו ולא לסגור אותן.
אילן שמש: ילדים שנמצאים במסגרות – אני מדבר כאן על עשרות, אם לא מאות אלפים – שנמצאים בכיתות במרכזי חינוך טכנולוגיים, בוודאי בפנימיות, בשירותי הפסיכולוגים וכדומה, ברגע ששחררנו אותם, כולל ילדים בישיבות, כי סגרנו את המסגרות, חטפנו אותם בקהילה ברמות מטורפות.
אילן שמש: שמחתי שנעזרנו מלים טובות לומר על הוועדה - שהצליחו די מהר להתארגן ולגייס מחדש את המסגרות האלו.
אילן שמש: ילדים שלא יכולים לבוא הביתה באים למועדונית ושוהים בה עד שעה 7:00-6:00 בערב, שם הם אוכלים, שם הם מקבלים את המנה החינוכית וכל מה שהם צריכים לקבל.
אילן שמש: מסגרות כאלה נסגרו והעובדים, המדריכים, עובדי קידום נוער, מדריכות של מועדניות, כולם למעשה יצאו לחל"ת.
אילן שמש: כולם, דרך אגב, עבדו בהתנדבות.
אילן שמש: אין ספק שזו אחת המסקנות הראשונות.
אילן שמש: הדבר המדהים שקרה לנו זה שפתאום בגלל ששחררנו את הילדים, התברר שהרבה ילדים היו זקוקים ממש לצרכים הבסיסיים שזה אוכל.
אילן שמש: למעלה מ-4,000 ילדים שנמצאים במסגרות שלנו בדרך כלל, אוכלים בבית הספר או במסגרת, לא היו מוכרים לרווחה.
אילן שמש: רובם מוכרים לרווחה וקיבלו את השירות של הרווחה, אבל אלה שלא מוכרים לרווחה, אלה יותר מ-4,000 ילדים שנעזרנו ברווחה לתת להם מזון יום יומי.
אילן שמש: אני יכול לומר לכם שנכון לעכשיו יש לנו במסגרות גם ילדים שנמצאים בסיום שנת הלימודים שלהם.
אילן שמש: ילדים שאנחנו מחזיקים אותם בשיניים בכיתות מב"ר, במרכזי חינוך טכנולוגיים, בלימודי הילה.
אילן שמש: אני מדבר על כ-25,000 ילדים שצריכים לסיים תעודת בגרות ואנחנו משקיעים ברגעים אלה, בימים אלו, את רוב המאמצים שלנו בצורה מטורפת כדי שהם יגיעו ויסיימו עם תעודת בגרות או שיעשו את הבחינות.
אילן שמש: אני אסיים במשהו שנאמר כאן על המפתנים ועל הנשירה.
אילן שמש: משרד החינוך ב-10 השנים האחרונות טיפל ברמה גבוהה מבחינה בין-לאומית בתופעת הנשירה של תלמידים.
אילן שמש: לא סתם הוקמו המפתנים - לפני 30-20 שנים, לא משנה כמה שנים - אלא הם הוקמו בגלל שהייתה נשירה מאוד מאוד גבוהה.
אילן שמש: היום הנשירה היא סדר גודל של פחות מאחוז, כ-20,000.
אילן שמש: גם הילדים האלה, ה-20,000 האלה שנושרים, אנחנו כל שנה, פעמיים בשנה, מגיעים אליהם, שואלים אותם אישית אם הם זקוקים למשהו, אם יכולים לעזור להם במשהו.
אילן שמש: כל הנושא של נשירה, כשמדברים על ילדים ששנתיים מסתובבים וכן הלאה וכן הלאה, יש מקרה פה ומקרה שם, אבל זאת ממש כבר לא תופעה.
אילן שמש: אני מבקש לתקן את הדבר הזה שנוצר מהסיפור של המפתנים.
אילן שמש: המפתנים נפתחו בגלל צורך אמיתי והם נתנו שירות נפלא והם נותנים שירות נפלא, אבל ככל שהנשירה הצטמצמה, האוכלוסייה למפתנים קטנה ולכן הם נסגרים ולא בגלל שמשרד החינוך יש לו איזושהי מדיניות.
אילן שמש: להיפך.
אילן שמש: משרד החינוך משתף פעולה אבל במקביל לזה משרד החינוך הרחיב שירותים אחרים בתוך משרד החינוך.
אילן שמש: פתח כיתות מב"ר, פתח כיתות אתגר, פתח מח"טים ויש 114 כאלה.
אילן שמש: 114 מרכזי חינוך טכנולוגי שייתנו הסמכות מקצועיות, תעודת בגרות טכנולוגית או תעודת בגרות רגילה.
אילן שמש: כלומר, הילדים האלה לא נשארו באוויר.
אילן שמש: משרד החינוך השקיע הון עתק בדבר הזה.
יוסף ג'בארין: אתה מעלה נקודות חשובות.
יוסף ג'בארין: אני חייב לומר שעדיין יש לנו הרבה שאלות.
יוסף ג'בארין: אנחנו נזמן ישיבה ספציפית לעניין הזה כי אנחנו עכשיו לקראת סוף הדיון.
יוסף ג'בארין: יש לנו עוד הרבה שאלות בתחום הזה.
יוסף ג'בארין: נייחד לזה דיון בהמשך ונרצה לקבל נתונים יותר מפורטים.
יוסף ג'בארין: בינתיים תודה לך על שהשתתפת.
יוסף ג'בארין: אנחנו נעבור לדוברת האחרונה, רחלי.
תמי ברנע: רחל ירדן מהסיוע המשפטי.
רחלי ירדן: שלום.
רחלי ירדן: אני מהסיוע המשפטי, משרד המשפטים.
רחלי ירדן: אני ממונה על ייצוג קטינים בסיוע המשפטי במחוז ירושלים.
רחלי ירדן: אנחנו בסיוע המשפטי מייצגים ילדים מגיל אפס עד 18, כך שהרבה מאוד מהתחלואים עליהם דיברו במהלך ישיבת הוועדה, אנחנו עדים להם ורואים אותם.
רחלי ירדן: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות מרכזיות שעלו כאן.
רחלי ירדן: נקודה אחת היא הפער הגדול בין הנחיות לבין מה שקורה בשטח.
רחלי ירדן: ראינו שגם אחרי שהשולחן העגול הבין-משרדי פעל להחזיר את כל העובדים הסוציאליים לשטח וגם אחרי שפעלו להחזיר את התכניות בפועל לשטח, התכניות נשארו סגורות ואחד הדברים הכי מורכבים היה הפער הגדול בין ההנחיות שמורידים לבין האופן בו הן מיושמות בפועל בכל רשות מקומית בנפרד.
רחלי ירדן: יש לנו החלטות שמלמדות על הפער הזה.
רחלי ירדן: חקיקה ברורה שתגדיר חד משמעית מה טיב הטיפול ומה טיב הליווי וההדרכה שמערך האומנה צריך לתת למשפחות.
רחלי ירדן: אנחנו רואים את זה לאורך כל התקופה אבל בתקופה הזאת על אחת כמה וכמה, משפחות אומנה שעשו מעשה גדול ופתחו את ביתם לילדים קשים, לילדים שיצאו ממצוקה לא פשוטה ועברו חוויות לא פשוטות והן מצאו את עצמן לבד בשטח, בלי הנחיה, בלי הדרכה, מחפשות אחרי מענה וטיפולים רגשיים לילדים שנמצאים אצלן וזה בנוסף למה שעובר עליהן.
רחלי ירדן: אנחנו רואים את זה בהחלטות משפטיות שאומרות שהפער הוא בלתי סביר.
רחלי ירדן: לדעתי השביתה שמתקיימת עכשיו, אנחנו כמובן תומכים בה, מעבר לתקנים, יש כאן איזושהי דרישה מהותית לתשתיות לעובדים סוציאליים.
רחלי ירדן: בתקופה הזאת שעובדים סוציאליים נדרשו לקיים ועדות טיפול ב-זום, לרוב הרשויות המקומיות לא היו רישיונות לנהל זום מעבר ל-40 דקות.
רחלי ירדן: זה אומר שוועדה כזאת מתנהלת בקישור אחרי קישור אחרי קישור.
רחלי ירדן: עובדים סוציאליים, רובם בלי מחשב מהמשרד.
רחלי ירדן: הם לוקחים מחשב מהילדים שלהם.
רחלי ירדן: זה ממש לא אפשר לנהל את הדברים בצורה סדירה.
רחלי ירדן: אחד הדברים המאוד מאוד משמעותיים שראינו שאי אפשר בלעדיו, זה הקשר הבלתי אמצעי.
רחלי ירדן: כל עורכי הדין שלנו שמייצגים ילדים המשיכו להיות אתם בקשר בתקופה הזאת, להגיע אליהם הביתה באמצעי מיגון.
רחלי ירדן: הם עמדו בכל ההנחיות על רחוק חברתי וכל מה שנדרש, אבל בפועל הם הגיעו והתריעו על מצוקות מאוד משמעותיות שראו בבתים.
רחלי ירדן: תכניות טיפול שאמורות לתמוך בבית שביום יום הוא בקושי מתפקד אבל לא נמצאות שם.
יוסף ג'בארין: אחד הנתונים המדאיגים ביותר בדוח מבקר המדינה ממאי לעניין ילדים שנמצאים בקצה הרצף הטיפולי הוא שמאות בני נוער שאמורים להיות בעיקר במסגרת מעונות נעולים ופשוט אין להם מקומות.
יוסף ג'בארין: איך אפשר בכלל לחיות עם המצב הזה?
רחלי ירדן: הסיפור הזה הוא סיפור ארוך ועצוב שהסיוע המשפטי מלווה ויש לנו עתירה על מספר מקומות ההמתנה.
רחלי ירדן: רשימה הבלתי סבירה של המתנה למעונות נעולים.
רחלי ירדן: ורד כבר אמרה קודם שהסיפור בתקופת הקורונה היה הרבה יותר מורכב כי מעבר לעובדה שאין מספיק מקומות ותוך כדי הקורונה נסגרו מקומות של הוסטלים כאלה ואחרים, גם הקליטה הייתה סופר מורכבת.
רחלי ירדן: זאת נקודה אחרונה שכדאי שאתייחס אליה, ואחיה התייחס אליה וחשוב להדגיש אותה.
רחלי ירדן: זה מחזיר אותי לנושא הזה של הנחיות משותפות.
רחלי ירדן: כמעט כל מי שעסק בהשמה של ילדים, של נוער למעונות בתקופה הזאת, ידע שהדבר הכי קריטי זה אם נצליח לקבל בדיקת קורונה ואם נצליח לצמצם את הזמן שלהם בבידוד.
רחלי ירדן: ילד בסיכון שנקלט לראשונה במעון ונקלט לבידוד, אין לו סיכוי.
רחלי ירדן: זה ממש מסוכן מבחינתו, מבחינת הבריאות הנפשית שלו.
רחלי ירדן: לא הצלחנו לנהל שיח משותף עם משרד הבריאות על הדבר הזה.
רחלי ירדן: לא הצלחנו לקבל הנחיות חד משמעיות ותגובות ממשרד הרווחה, באיזה תנאים אפשר להיקלט.
רחלי ירדן: אני חושבת שעכשיו זה הזמן הכי משמעותי.
רחלי ירדן: אנחנו כבר בתוך הגל השני אבל יש לנו איזשהו חלון הזדמנויות של היערכות.
רחלי ירדן: אם יש עכשיו צוותים שיושבים ומנסים לנסח הנחיות ולגבש נוהל עבודה, כדאי שכולם היו שותפים לנוהל הזה.
רחלי ירדן: כדאי שגם משרד המשפטים יהיה שם, שיהיה שיח פורה של עבודה.
יוסף ג'בארין: אני מסכים אתך.
יוסף ג'בארין: הדברים האלה בטח עלו גם בשולחן העגול וההמלצות בכיוון הזה אולי ברורות.
יוסף ג'בארין: לא רק שרוצים לקוות אלא רוצים לסייע, לראות שהלקחים נלמדו ועכשיו הם ייושמו, אם באמת ניכנס לעוד תקופה של סגירת מסגרות חברתיות.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לך.
יוסף ג'בארין: אנחנו בכל זאת נרצה לשמוע עוד דובר אחרון.
יוסף ג'בארין: מרדכי וינטר.
יוסף ג'בארין: הוא היה אתנו כל הדיון ובכל זאת רצינו לשמוע אותו.
גליה אנג'ל: אני סגנית מנהלת הלובי למלחמה באלימות מינית.
גליה אנג'ל: היה לי מאוד חשוב לדבר בהקשר לכמה דברים שנאמרו כאן, בעיקר על הפגיעה המינית בילדים מתחת לגיל 14 ועל המענים שקיימים כיום.
גליה אנג'ל: אם אנחנו מדברים על המענים האלה גם כמנגנוני איתור, שזו בעיה שרבים העלו כאן, ואם אנחנו מדברים על המענים האלה כמו שאיילה אמרה שהם היו בפעילות מלאה בתקופת הקורונה.
גליה אנג'ל: חשוב לי לומר שאנחנו בלובי קיבלנו המון פניות על פגיעה מינית שהתרחשה בבתים, שזה באמת מתאים לנתונים שעלו גם מעלם וגם מדוברים אחרים שדיברו קודם לכן.
גליה אנג'ל: חשוב מאוד לומר שיש בעיה אינהרנטית במענים האלה כי עד היום הוכשרו רק פעמיים רופאי ילדים לטפל בזיהוי ואיתור של התעללות והתעללות מינית בילדים.
גליה אנג'ל: קיימים רק שמונה מרכזי הגנה לילדים עד גיל 14 שמטפלים בנושא הזה ברחבי הארץ כאשר שניים מתוכם נותנים טיפול בערבית וזה לא מספיק.
גליה אנג'ל: שני מרכזים שמספקים טיפול בשפה הערבית.
יוסף ג'בארין: לפני כן דיברת על רופאים שהוכשרו לעשות את הבדיקה ואת הזיהוי של הפגיעה המינית.
גליה אנג'ל: היו שתי הכשרות בארץ לנושא הזה.
גליה אנג'ל: כמובן שצריך עוד הכשרות.
גליה אנג'ל: חייבים לעשות את זה אבל זה ענין של תקציבים ותקנים.
יוסף ג'בארין: כמה רופאים השתתפו בהכשרות.
גליה אנג'ל: אני צריכה לשלוח לך את המספרים.
גליה אנג'ל: יש לנו דוח על זה.
גליה אנג'ל: כרגע בארץ מטפלים פחות מ-10 רופאים שעברו את ההכשרה הזאת.
גליה אנג'ל: זה מאוד בעייתי.
גליה אנג'ל: כמובן שבהכשרות נוספות חייבים לשים דגש על הכשרת רופאי ילדים דוברי ערבית.
גליה אנג'ל: בנוסף לזה אתם דיברתם הרבה על ועדה בין-משרדית וזה מאוד מאוד חשוב.
גליה אנג'ל: כיום יש ועדה לא בין-משרדית שלא משתתפים בה נציגי המשרדים הרלוונטיים שזה משרד הרווחה, משרד המשפטים, משרד לביטחון פנים אלא רק משרד הבריאות לכתיבת נוהל לטיפול ראשוני בילדים נפגעי אלימות מינית.
גליה אנג'ל: גם ההגעה למרכזים האלה היא מלאה בחסימות בירוקרטיות.
גליה אנג'ל: זאת אומרת, צריך הפניה של גורמים ברווחה או הפניה של המשטרה.
גליה אנג'ל: אי אפשר פשוט להגיע למרכזי ההגנה כשיש חשש לפגיעה מינית.
גליה אנג'ל: אנחנו רואים שהתחום הזה של ההתניות שהן עוברות דרך בירוקרטיה משפיעות בעיקר כאשר יש חשש לפגיעה מינית בילדים ממשפחות גרושות כי זה נכנס להיות חלק מתוך האג'נדה של הגירושין וזה מאוד מאוד בעייתי.
גליה אנג'ל: כמובן הפריסה הארצית היא דלה מאוד מאוד וזה בעייתי.
יוסף ג'בארין: באמת דברים מאוד חשובים.
יוסף ג'בארין: נשמח אם תעבירי את זה באופן מסודר לוועדה, כדי שיהיו לנו את הנתונים הללו.
גליה אנג'ל: אני כמובן אעביר את הדוחות שלנו.
גליה אנג'ל: הדוח שלנו עכשיו בכתיבה.
גליה אנג'ל: אנחנו עכשיו במחקר ביחד עם רופאים שכן עברו והעבירו את ההכשרה הזאת.
יוסף ג'בארין: ואם אפשר גם התייחסות לאוכלוסיות ייחודיות, לאוכלוסייה הערבית, לאוכלוסייה החרדית.
גליה אנג'ל: בוודאי.
גליה אנג'ל: מאוד חשוב לומר שמרכזי ההגנה האלה פועלים כדי לטפל בילדים מגיל אפס עד גיל 14 בגלל שהטיפול האקוטי שנעשה רק בחמישה בתי חולים בישראל היום הוא לא מותאם לילדים, הוא לא מותאם לטיפול בשפה הערבית - וגם על זה אנחנו עובדות, על הכשרה של עוד רופאים שיוכלו להעביר טיפול אקוטי בשפה הערבית – ויש כאן בעיות אינהרנטיות שנכנסו אתנו לתוך תקופת הקורונה.
גליה אנג'ל: זה דבר שלדעתי בגלל הייחודיות של פגיעה מינית בילדים ופגיעה מינית בנוער, צריך לכנס ואני אשמח מאוד אם היא תתכנס, ועדה לדיון מיוחד בנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אכן כן.
יוסף ג'בארין: אכן תתקיים ישיבה מיוחדת.
יוסף ג'בארין: זה נושא סופר חשוב שמתקשר גם לחוק שאנחנו אמורים לעקוב אחר יישומו.
יוסף ג'בארין: אנחנו בטח נהיה בקשר.
יוסף ג'בארין: ככל שיהיו לך נתונים מוכנים, אשמח שתעבירי אלינו.
יוסף ג'בארין: מרדכי וינטר אתנו?
מרדכי וינטר: לא ביקשתי לדבר.
תמי ברנע: אמרו לי שרצית להגיע לכאן פיזית.
תמי ברנע: בסדר.
תמי ברנע: טעות שלי.
יוסף ג'בארין: היית אתנו בדיון?
מרדכי וינטר: כל הדיון.
יוסף ג'בארין: תרצה לומר שני משפטים לפני נסיים?
יוסף ג'בארין: אני בכל זאת אשמח לשמוע.
מרדכי וינטר: מה שמצער לשמוע זה שגם אחרי 10 שנים הקשיים די דומים.
מרדכי וינטר: מצד שני אני חושב שיש הרבה מאוד מענים שהתפתחו בעשור האחרון ולא דיברו עליהם.
מרדכי וינטר: זאת אומרת, התמונה היא לא רק שחורה.
מרדכי וינטר: בתמונה יש הרבה דברים חיוביים.
מרדכי וינטר: הרבה מאוד מענים לפרטי פרטים.
מרדכי וינטר: אבל לא תיארתם את זה.
מרדכי וינטר: כאשר אתה עומד מהצד – ואני כבר שש שנים לא עובד בממשלה אלא אני בצד השני של המגזר השלישי – אתה רואה שנעשים דברים טובים מאוד.
מרדכי וינטר: נכון שחסרים משאבים אבל צריך גם להציג את הדברים שנעשים וחבל שזה לא נעשה.
מרדכי וינטר: אני מציע לך כבוד היושב ראש החדש – ואני מאחל לך בכל לבי הצלחה, ישבתי 20 שנים בוועדה הזאת – כדאי שתביא גם את הדברים שמצליחים ויש הרבה מאוד הצלחות.
מרדכי וינטר: למרות הקורונה וגם עם הקורונה, צריך להציג אותם, לראות מה עובד ומה לא עובד.
מרדכי וינטר: אם למשל בתכנית הלאומית שהוצגה – וזו תכנית 360 - יש עשרות תכניות טובות שמצליחות.
מרדכי וינטר: זה לא בא לידי ביטוי.
מרדכי וינטר: לא צריך להציג רק את חצי הכוס הריקה.
מרדכי וינטר: יש דברים טובים וגם במסגרת הקורונה הם הוכיחו את עצמם.
יוסף ג'בארין: תודה רבה על ההערה.
יוסף ג'בארין: מטבע הדברים, אתה יודע, התקופה הזו היא תקופה של ניסיון לשפר ולקדם את הדברים ולכן התמקדנו בדברים שצריך לשפר.
מרדכי וינטר: כדאי ללמוד גם מהצלחות.
יוסף ג'בארין: אני מניח שתהיה לנו הזדמנות לשמוע גם על העשייה בתחום שאני בטוח שהיא קיימת.
יוסף ג'בארין: נפגשנו לדיון הזה גם בצל הדוח הקשה של מבקר המדינה, גם בצל המחדל שהיה בתחילת משבר הקורונה כאשר כמעט והשירותים החברתיים לא תפקדו וילדים ונוער בסיכון נשארו מרחוק.
יוסף ג'בארין: עכשיו אנחנו מנסים ללמוד ממה שהיה, כדי שזה לא יחזור על עצמו.
יוסף ג'בארין: גם הדיווחים ששמענו, לרבות התכנית הלאומית לשלום הילד, עדיין יש קשיים להגיע לכל אלה שהיו בתכנית.
יוסף ג'בארין: דיברו על כך שלפחות 30 אחוזים מהתכניות והמסגרות עוד לא חזרו לתפקד.
יוסף ג'בארין: השאיפה שלנו היא לשפר עד כמה שאפשר.
יוסף ג'בארין: אני רוצה לסכם את הדיון.
יוסף ג'בארין: אכן יש את ההיבטים החיוביים בכך שיש כיום מסקנות והמלצות ברורות, במיוחד עכשיו של השולחן העגול.
יוסף ג'בארין: אנחנו צריכים לשתף פעולה ולעבוד ביחד כדי לראות איך הדברים אכן מתכתבים ומיושמים.
יוסף ג'בארין: אנחנו פתוחים גם לרעיונות שלכם, ורד ומיכל, לגבי דיונים שאפשר לקיים כדי לקדם את ההמלצות הללו.
יוסף ג'בארין: אני מניח גם שאתן בעצמכן תיזמו ישיבה של השולחן העגול עכשיו, לקראת אולי החרפת המצב, כדי להיות בטוחים שהשירותים האלה ימשיכו לתפקד.
יוסף ג'בארין: שמענו ממנהלי כל התכניות שמסגרת שנסגרת, ילדים שנפלטים, כמעט ואי אפשר להחזיר אותם אחר כך.
יוסף ג'בארין: לכן חשוב שלא נגיע למצב הזה שהילדים הללו נפלטים מהמערכת.
יוסף ג'בארין: הנושא של דוח מבקר המדינה והילדים בקצה הרצף הטיפולי, נתונים מאוד קשים ואנחנו נרצה לקיים על זה דיון מיוחד.
יוסף ג'בארין: יכול להיות שיש מקום לבקש מהוועדה לביקורת המדינה לקיים דיון בעניין הזה.
יוסף ג'בארין: קשה, מאוד קשה לשמוע על מאות ילדים שלא זוכים למענה.
יוסף ג'בארין: זאת מסגרת טיפולית שהם לא זוכים לה ואני מניח שהתוצאה תהיה רק הידרדרות נוספת במצבם.
יוסף ג'בארין: בתכנית הלאומית, אני מבין שכיום עובדים על הערכה מחדש של הילדים שצריך לאתר.
יוסף ג'בארין: לצערנו, אני מניח שבעקבות משבר הקורונה, הנתונים כנראה יהיו יותר קשים.
יוסף ג'בארין: אם דיברו על 250,000 בשנת 2010, אני מבין, לפחות מהדברים ששמענו היום, שהמספר הזה כנראה ילך ויגדל.
יוסף ג'בארין: מכאן חשיבות המעקב שלנו, שיימצאו התקציבים והמשאבים והתקנים כדי לטפל בילדים בסיכון ונוער במצוקה.
יוסף ג'בארין: התמונה לצערי לא טובה, בלשון המעטה, ונצטרך כולנו לעשות כל מאמץ כדי לקדם את הנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אלה הילדים שלנו, הבנים שלנו, האחים של כולנו וצריכים להתאמץ כדי למצוא את התשובות ומהר ככל שאפשר, לפני שאלה יהיו מקרים שאולי יהיה קשה להציל אותם.
יוסף ג'בארין: אם אין הערות, אני אסיים בנימה הזאת.
יוסף ג'בארין: לדעתי הדיון הזה היה מאוד חשוב כדי לקבל את התמונה הרחבה.
יוסף ג'בארין: לי היה טוב להפליג בים הסוער הזה עם כל המסגרות שצריך ללמוד ועד כמה הן מתפקדות ולא מתפקדות, אבל היה מצער מאוד לשמוע על המחסור בהרבה תחומים.
יוסף ג'בארין: כמעט אין מסגרת שדיברנו עליה שאפשר לומר שהמצב שם מושלם אלא עדיין צריכה להיעשות עוד הרבה עבודה.
יוסף ג'בארין: אני לוקח על עצמי יחד עם הצוות שלי בלשכה וכמובן צוות הוועדה להמשיך את הדיונים הללו.
יוסף ג'בארין: אין ספק שנצטרך להיות ממוקדים יותר, כל פעם בהיבט מסוים, כדי שנוכל אולי להתקדם יותר.
יוסף ג'בארין: נמשיך את העשייה הזאת.
רם שפע: בוקר טוב.
רם שפע: אני מתנצל על האיחור.
רם שפע: היה לנו כאן דיון סוער וחשוב על עתידן של תנועות וארגוני הנוער, גם בהקשר של החברה הערבית ובכלל.
רם שפע: אנחנו פותחים את הדיון ביוזמתו החשובה של ידידי חבר הכנסת יוסף ג'בארין והנושא שעל סדר היום הוא התמודדות עם הפערים הגדולים בין תלמידים יהודים ובין תלמידים ערבים בתוצאות מבחני פיזה 2019.
רם שפע: אני מניח וגם שואף שנרחיב את הדיון על איך פיזה מייצר באופן כללי או על הפערים הגדולים שאנחנו יודעים שהם ניכרים גם כך בין החברה הערבית לחברה הכללית.
רם שפע: דיברנו קודם - גם חבר הכנסת שחאדה דיבר על זה וגם חבר הכנסת טאהא מדבר על זה בדיונים רבים של ועדת החינוך – שאפילו העובדה הרבה פעמים כשאנחנו רוצים שנציגי ארגונים יגיעו לכאן וידברו בדיון, גם בדיונים שקשורים לחברה הערבית, לא תמיד אנחנו מצליחים להעלות ב-זום או שיגיעו לוועדה נציגים של החברה.
רם שפע: הלוואי – ואני אומר לכם את זה בהקשר הזה בקריאה משותפת – שנצליח לייצר גם כאן בוועדה נציגות יותר משמעותית של נציגי ציבור, לא של חברי הכנסת.
רם שפע: ידידי יוסף ג'בארין, אני אתן לך להציג את הנושא בו אנחנו דנים ביוזמתך.
יוסף ג'בארין: תודה רבה כבוד היושב ראש.
יוסף ג'בארין: אני עושה את זה בשני כובעים כאשר הכובע הראשון הוא כיוזם וגם כיושב ראש הוועדה לזכויות הילד בדיון המשותף הזה.
רם שפע: לא ציינתי זאת.
רם שפע: אני מתנצל.
רם שפע: אתה צודק.
רם שפע: ידידי יושב ראש הוועדה המיוחדת לזכויות הילד.
רם שפע: אני שמח שוועדה כל כך חשובה נמצאת בידיך.
רם שפע: אני חושב, מצפה ובטוח שנעשה הרבה שיתופי פעולה הן בדיון הזה והן בכלל.
רם שפע: ברכות חמות ובהצלחה.
יוסף ג'בארין: אני גם צופה לשיתופי פעולה.
יוסף ג'בארין: יש הרבה נושאים משותפים בענייני זכויות ילדים, בענייני חינוך, ובאמת נקווה לשיתוף פעולה שישרת את ציבור התלמידים וילדים באופן מיוחד.
יוסף ג'בארין: אנחנו תכף נשמע מראמ"א את סיכום הנתונים.
יוסף ג'בארין: אני רק אומר שעבורי לא רק שאלה נתונים מדאיגים אלא הנתונים מראים שהמערכת צריכה לגבש בהקדם האפשרי, באופן מיידי, תוכנית פדגוגית ותוכנית תקציבית שתוכל להתמודד עם סוגיית הפערים הגדולים שנחשפו במבחני פיזה.
יוסף ג'בארין: רק לסבר את האוזן.
יוסף ג'בארין: אנחנו מדברים על מבחן בקרב גילי 15 שנעשה בשנת 2017.
יוסף ג'בארין: התוצאות פורסמו ב-2019.
יוסף ג'בארין: התוצאות הראו שיש הרחבה של הפערים בין תלמידים יהודים לערבים מאז המבחן האחרון של פיזה שהיה ב-2015, ולגבי אחד מתחומי הידע שנבחנו – קריאה, בלשון אם, אוריינטציה בקריאה –התוצאות של התלמידים הערבים היו הגרועות ביותר מאז החל מבחן פיזה.
יוסף ג'בארין: זאת אומרת, לא רק שיש מגמת הרחבת פערים מאוד ברורה בתוצאות המבחן, אלא שיש תוצאה מאוד נמוכה והנמוכה ביותר בהשוואה לתוצאות אחרות לפחות בכל מה שנוגע לקריאה ומיומנויות שפה.
יוסף ג'בארין: כדי לחדד את הפערים העצומים עליהם אני מדבר אני אוסיף ואומר שהערכה של הגורמים המקצועיים היא שפער של 30 נקודות הוא פחות או יותר שנת לימוד.
יוסף ג'בארין: אם אנחנו מסתכלים על הפערים במתמטיקה ובמדעים, אנחנו רואים שאנחנו מדברים על פער של שלוש עד ארבע שנים בין יהודים לערבים.
יוסף ג'בארין: כאשר מדברים על הפער הקיים בקריאה ובאוריינות לשון ושפת אם, הפער הוא כמעט חמש שנים.
יוסף ג'בארין: אלה תוצאות מדהימות שלכל הדעות צריכות לטלטל את המערכת.
יוסף ג'בארין: שר החינוך הכריז, מיד אחרי פרסום התוצאות, שהוא מקים צוות שיבחן את הנושא ויבוא עם המלצות.
יוסף ג'בארין: תכף נשמע מנציגי המשרד היכן זה עומד, האם יש המלצות, האם הסתיימה העבודה של הצוות, האם עדיין נעשית עוד עבודה.
יוסף ג'בארין: אם יש המלצות, כמובן שנשמח לשמוע וגם ללוות את יישומן.
יוסף ג'בארין: בקיצור אני אומר שמבחני הפיזה מראים שבישראל יש שתי מערכות לימוד.
יוסף ג'בארין: יש מערכת לימוד של החינוך העברי שהיא בסטנדרטים אירופאיים, קצת מעל הממוצע, ויש מערכת חינוך של התלמידים הערבים שנמצאת ממש בתחתית.
יוסף ג'בארין: אגב, מדובר על כ-80 מדינות.
יוסף ג'בארין: אם מתייחסים ל-80 המדינות כליגה וטבלה, רואים שהציונים של התלמידים בחינוך העברי הם בצמרת אותה טבלה והציונים של התלמידים הערבים הם בתחתית הטבלה, מתחת לקו האדום שבעצם יורד לליגה התחתונה יותר.
יוסף ג'בארין: זה מאוד מדאיג.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שהדיון הזה יקדם אותנו.
יוסף ג'בארין: אני גם מאמין שהדיון הזה יהיה חלק מעוד דיונים כדי לעקוב אחרי המלצות הוועדה כפי שנשמע עוד מעט מנציגי המשרד.
סמי אבו שחאדה: שאלה.
סמי אבו שחאדה: התלמידים היהודים יודעים לקרוא עברית בישראל?
סמי אבו שחאדה: הבעיה היא בלימודי שפה?
סמי אבו שחאדה: לא יודעים ללמד בישראל שפה?
יוסף ג'בארין: הפער הגדול ביותר הוא בקריאה – תלמידים יהודים בקריאה עברית ותלמידים ערבים בקריאה ערבית.
סמי אבו שחאדה: יודעים ללמד אלא שהבעיה היא ערבית.
יוסף ג'בארין: בעיה קשה מאוד בערבית.
רם שפע: תודה רבה חבר הכנסת ג'בארין, יושב ראש הוועדה.
רם שפע: אני רוצה לומר שאנחנו מדברים על התוצאות הכי אי-שוויוניות שקיימות.
רם שפע: כלומר, בסוף הפערים הם הכי הגדולים שיכולים להיות וככל שאנחנו לא נטפל בנושא הזה, המדינה יחד אתנו, אנחנו חלק ממנה, הפערים רק יגדלו.
יוסף ג'בארין: הפערים הכי גדולים גם בהשוואה לשאר המדינות.
רם שפע: זו הכוונה.
רם שפע: בפיזור האוכלוסייה שלנו בישראל, בפער שבין התוצאות הטובות ביותר לתוצאות הכי פחות טובות, אנחנו נמצאים ביחס לעולם במקום האחרון.
רם שפע: זה הדבר שצריך להטריד את כולנו.
רם שפע: אני חייב לומר עוד דבר שמטריד אותי.
רם שפע: אני מאוד שמח לראות כאן שישה חברי כנסת של הרשימה המשותפת אבל אני לא שמח על כך שאתם היחידים שנמצאים בדיון הזה.
רם שפע: אני חושב שהפערים האלה צריכים להדאיג את כולנו כחברי כנסת שחיים בחברה הישראלית, וזה לא משנה באיזו מפלגה אנחנו.
רם שפע: פערים כאלה לא מוסיפים כבוד לחברה הישראלית.
עופר כסיף: אם אתם מרשים לי, אני רוצה לומר משהו בחמש שניות.
עופר כסיף: זאת לא פעם ראשונה שזה כך.
עופר כסיף: כל פעם שיש דיון שנוגע לציבור הערבי, רוב מוחלט של הסיעות לא מגיע.
קריאה: אנחנו לא צריכים להתבכיין.
עופר כסיף: זאת לא התבכיינות אלא ביקורת.
רם שפע: חבר הכנסת וליד טאהא, בבקשה.
וליד טאהא: תודה רבה אדוני היושב ראש.
וליד טאהא: תודה לידידי יוסף, יושב ראש הוועדה לזכויות הילד.
וליד טאהא: זה דיון חשוב מאוד.
וליד טאהא: דרך אגב, אני רוצה להזכיר לכל עמיתיי וחבריי ולכל השומעים אותנו שבזמנו אני יזמתי הצעה לסדר לגבי תוצאות מבחני הפיזה.
וליד טאהא: שים לב היושב ראש, ההצעה שלי נדחתה ואז הייתי צריך להגיש ערעור בוועדה המסדרת דאז כדי לערער על החלטת הדחייה של נשיאות הכנסת ואז הנושא עלה לסדר היום בכנסת.
וליד טאהא: בכמה משפטים אני אומר שהתוצאות גילו או העידו על פערים תהומיים בכל התחומים בין החברה היהודית לחברה הערבית.
וליד טאהא: הממוצע הגבוה ביותר של התלמידים הערבים בכל המקצועות שנעשו הוא נמוך מהממוצע הנמוך ביותר של ההישגים של התלמידים מהחברה היהודית.
וליד טאהא: זאת אומרת, במקצועות שהתלמידים הערבים השיגו תוצאות טובות, עדיין הם היו הנמוכים יותר מהתוצאות הנמוכות ביותר אצל התלמידים היהודים.
וליד טאהא: זה לא מעיד באמת על רמות התלמידים אלא יש כאן בעיה.
וליד טאהא: יש כאן בעיה שבמהותה נוגעת לתכנים ולכפייה בסוג התכנים שמועברים לתלמיד הערבי שאינם תואמים את התרבות שלו, את ההיסטוריה שלו וכמובן נושאים כספיים בכל הממדים.
וליד טאהא: התלמיד הערבי מקבל אולי שליש ממה שמקבל התלמיד היהודי.
וליד טאהא: הדיון הקודם היה על החינוך הבלתי פורמלי וגם שם ראינו את ההבדלים בעניין הזה.
וליד טאהא: הנושא בו אנחנו דנים הוא חשוב מאוד ותודה רבה לשני יושבי הראש.
רם שפע: תודה רבה.
רם שפע: חברת הכנסת סונדוס סאלח.
סונדוס סאלח: ברכות על הדיון המאוד חשוב.
סונדוס סאלח: ברכות לחברנו חבר הכנסת יוסף ג'בארין ולחבר הכנסת רם שפע.
סונדוס סאלח: אני לא מופתעת מתוצאות מבחני הפיזה כי הפערים הם לא תוצאות המבחן עצמו או מתכונת המבחן אלא זאת תמונת ראי שמשקפת את המציאות המסובכת, המקוטבת, האפליה, התקצוב השונה בין האוכלוסייה הערבית לאוכלוסייה הישראלית בכלל.
סונדוס סאלח: מה שמדאיג הוא הדירוג עצמו ביחס למדינות ה-OECD והדבר השני שמדאיג מאוד הוא הפערים הקיימים.
סונדוס סאלח: יותר מדאיג מכל דבר אחר זה שימור הפערים הקיימים והיעדר תוכנית על מנת להדביק ולגשר על פערים קיימים בין האוכלוסייה הערבית לבין הממוצע הארצי בכלל.
סונדוס סאלח: להציג את הדאגות, כל אחד יכול לעשות זאת.
סונדוס סאלח: התפקיד שלנו הוא להמיר את הדאגות שלנו לתוכנית עבודה.
סונדוס סאלח: מה זה אומר?
סונדוס סאלח: אנחנו בחופשת הקיץ לפני פתיחת שנת הלימודים החדשה ועד עכשיו לא שמעתי שיש תוכנית אחת שמטרתה להדביק את הפערים ולגשר על הפערים שנוצרו והתווספו בעקבות משבר הקורונה.
סונדוס סאלח: אין תוכנית שמיועדת להדבקת הפערים ואין תקצוב שוויוני לתלמיד במערכת החינוך הערבית לעומת מערכת החינוך היהודית.
סונדוס סאלח: התפקיד שלנו, גם כפוליטיקאים, בוועדה הזו, לקראת התקציב והצבעה עליו, להכניס את התוכנית הזו לתקצוב מיידי, על מנת להדביק את הפערים הקיימים.
רם שפע: תודה רבה לך חברת הכנסת סונדוס סאלח.
רם שפע: אני רוצה בבקשה לשמוע את נציגי משרד החינוך.
רם שפע: נמצאת אתנו גם חגית גליקמן, מנכ"לית הרשות הארצית למדידה והערכה.
רם שפע: לאחר מכן נשמע גם את מוהנא פארס.
חגית גליקמן: צוהריים טובים.
חגית גליקמן: תודה רבה על ההזמנה לשתף אתכם בהישגים ובממצאים של מחקר פיזה 2018.