GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יוסף ג'בארין: יש מאות ילדים שמחכים להיקלט במעונות ובינתיים אין להם מקומות.
יוסף ג'בארין: מאות ילדים.
יוסף ג'בארין: לדעתי זה נתון מחריד.
יוסף ג'בארין: איך החברה נכשלה בסיפוק מסגרות הרווחה ומסגרות הטיפוליות המתאימות?
יוסף ג'בארין: קשה לחשוב על מדינה מתקדמת ברמה הטכנולוגית וברמה הכלכלית, מדינה שמתפארת בעוצמה כלכלית, כאשר בנתונים מאוד בסיסיים של שירותי הרווחה אנחנו מזהים את הקשיים המחרידים הללו.
יוסף ג'בארין: אני מצפה היום גם להבין יותר את התמונה שתוצג גם על ידי המגזר האזרחי אבל גם על ידי נציגי הממשלה ולנסות למקד את הדברים כדי לראות מה ניתן לעשות.
יוסף ג'בארין: אני רוצה שנקיים בשבועות הקרובים דיונים יותר ממוקדים בשלושת הנושאים אליהם התייחסתי כאשר נושא אחד הוא דוח מבקר המדינה האחרון בנושא נוער במצוקה בקצה הרצף הטיפולי, הנושא השני הוא כל מה שקשור לילדים ונוער בסיכון בכלל והתכנית הלאומית לנוער בסיכון, והנושא השלישי הוא הנושאים היותר אקטואליים לעניין ההחמרה שאנחנו מזהים בתקופת הקורונה.
יוסף ג'בארין: אחת השאלות שצריכות להעסיק אותנו בשלב הזה היא באיזו מידה שירותי הרווחה – ככל שזה מתקשר לילדים ונוער בסיכון – בוחנים עכשיו אם יהיה גל שני של סגר והסגר.
יוסף ג'בארין: אנחנו עוד לא בטוחים שזה יהיה ומקווים שלא יהיה, אבל כל הסימנים כרגע מראים שאנחנו באמצע גל שני של וירוס הקורונה ולכן עולה השאלה באיזו מידה נלמד הלקח מהגל הראשון ושירותי הרווחה יכולים לתפקד כראוי עכשיו אל מול הגל השני ובאיזו מידה יש תכניות בנושא הזה.
יוסף ג'בארין: אני מעלה את השאלה בפני משרדי הממשלה הנוכחים כאן.
יוסף ג'בארין: נשמע היום את הדברים אבל לדעתי כמובן נצטרך לחזור אליהם בדיונים יותר ממוקדים.
יוסף ג'בארין: תודה רבה לכולכם.
יוסף ג'בארין: יש לנו גם אורחים ב-זום ויש אורחים שנוכחים פיזית.
יוסף ג'בארין: חברי חבר הכנסת ג'אבר עסאקלה, תרצה לפתוח?
ג'אבר עסאקלה: שני משפטים, ברשותך.
ג'אבר עסאקלה: אני כאן כדי לברך אותך חברי יוסף ג'בארין.
ג'אבר עסאקלה: בכל זאת אנחנו בפגישה ראשונה של הוועדה.
ג'אבר עסאקלה: הייתי בטקס אבל עכשיו זו הפגישה האמיתית הראשונה.
ג'אבר עסאקלה: אני מתנצל מראש כי אני צריך לדלג בין שתי ועדות נוספות בהן אני חבר, ועדת הפנים וועדת הקורונה.
ג'אבר עסאקלה: אני חושב שהנושא שבחרתם לפתוח בו את הדיונים הוא נושא משמעותי, במיוחד ביום סמלי בו העובדים והעובדות הסוציאליים פתוח בשביתה, היום.
ג'אבר עסאקלה: חבל שלא יכולנו להשתתף בהפגנה שלהם שמתקיימת היום בשעה 10:30 בתל אביב.
ג'אבר עסאקלה: אני חושב שהמצב של העובדים הסוציאליים הוא גם תוצאה של הלחץ האדיר שיש בחברה והמצוקות הקשות שהחברה בכללותה עוברת, גם לפני הקורונה אבל במיוחד בתקופת הקורונה.
ג'אבר עסאקלה: אם אנחנו מדברים על נוער ועל ילדים, אנחנו מדברים על קושי אמיתי.
ג'אבר עסאקלה: אני רוצה לשתף בתמונה שהיא בראשי ואני לא יכול להשתחרר ממנה, התמונה של הילדה בטייבה שאביה רצח את אימה ומצלמת האבטחה תפסה אותה רצה ברחוב, ילדה בת 7, שזה מחזה ממש כואב ואלים.
ג'אבר עסאקלה: אני חושב שהנושא הזה של מצוקת נוער וצעירים וילדים, זה נושא מאוד מאוד ראוי להשקיע בו מבחינת הוועדה הזאת וכמובן אני אשמח להיות שותף ולעזור.
ג'אבר עסאקלה: תודה רבה.
יוסף ג'בארין: אתה מוזמן תמיד לישיבות הוועדה.
יוסף ג'בארין: הצטרפה אלינו חברת הוועדה, חברתי חברת הכנסת קארין אלהרר.
קארין אלהרר: ברכות אדוני היושב ראש.
יוסף ג'בארין: לוחמת מוכרת בתחום זכויות אדם, בוודאי גם זכויות ילדים.
יוסף ג'בארין: תרצי לומר משהו?
קארין אלהרר: בהמשך.
יוסף ג'בארין: אני מציע שברשות משרדי הממשלה נשמע קצת מהשטח ואז תוכלו להתייחס.
יוסף ג'בארין: תוכלו לומר את הדברים שהכנתם אבל גם אולי להתחבר לדברים שייאמרו.
יוסף ג'בארין: כשאני אומר שטח, אני מתייחס קודם כל למגזר השלישי, לעמותות.
יוסף ג'בארין: נתחיל עם ורד.
ורד וינדמן: תודה אדוני.
ורד וינדמן: קודם כל, ברכות להצלחה.
ורד וינדמן: בעיני זו אחת הוועדות הכי חשובות של הכנסת, ואגב, הגיע הזמן שתהיה סטטוטורית ולא תידרש להקמה שוב ושוב.
ורד וינדמן: הצלחתך אדוני היושב ראש והצלחת הוועדה היא הצלחת הילדים והנוער.
ורד וינדמן: בהצלחה.
ורד וינדמן: נדמה לי שבחרת את הנושא אולי הכי בוער וחשוב ובוער כמעט באופן מילולי, וזה הנושא של ילדים ונוער בסיכון.
ורד וינדמן: כל הזמן אומרים שילדים לא חוטפים קשה את הקורונה וכי התסמינים קלים, אבל הנה מבזק חדשות שאומר שהילדים חוטפים הכי קשה בקורונה, ואני מדברת על הילדים והנוער בסיכון.
ורד וינדמן: מדברים כל הזמן על ההיבטים הבריאותיים שהם כמובן חשובים, מדברים על ההיבטים הכלכליים, אבל אי אפשר להתעלם מזה שהקורונה היא גם מגיפה חברתית ומי שנמצא בחזית הפגיעה וההיפגעות במגיפה החברתית הזו, אלה ילדים ונוער בסיכון.
ורד וינדמן: אותם לא רואים, אותם לא שומעים, הם לא גודשים את אולפני הטלוויזיה אבל אני רוצה היום – ואני מניחה שעוד רבים שנמצאים כאן ב-זום – להשמיע את הזעקה שלהם, של כל אותם ילדים שנפגעים מאלימות בבית, שחשופים לאלימות בתוך הבית, שנפגעים מינית, שאין להם מסגרת והם נמצאים ברחוב ואלה שמחכים שתושט להם יד לעזרה ואין עזרה והמענים מצטמצמים.
ורד וינדמן: הנתונים בימי שגרה, בימי טרום קורונה מדברים על 400,000 ילדים בסיכון, על 50,000 דיווחים מדי שנה ובמציאות המאוד קשה הזו, אליה הגיחה הקורונה.
ורד וינדמן: המציאות הזו שאין מספיק מסגרות ומקומות לילדים בסיכון ומציאות שבה אין מספיק עובדים סוציאליים.
ורד וינדמן: אנחנו במועצה לשלום הילד קיבלנו לאורך כל התקופה האחרונה הרבה מאוד פניות של ילדים ונוער שחשופים לאלימות, שנפגעים מאלימות, שמבקשים מזור.
ורד וינדמן: גם בימי שגרה, הרבה פעמים עובדים סוציאליים ועובדות סוציאליות, בגלל מחסור בכוח אדם, בגלל מחסור במשאבים, מגיעים לילדים רק כשהם על סף פי תהום ואם רוצים בכלל איכשהו להתחיל לדבר על מניעה, אנחנו בכלל לא בכיוון הזה.
ורד וינדמן: מדברים על קיצוצים תקציביים אבל צריך לדבר על עיבוי השירותים החברתיים.
ורד וינדמן: כמו שאמרתי, הקורונה היא מגיפה חברתית והיא לא רק מגיפה כלכלית ולא רק מגיפה בריאותית.
ורד וינדמן: כאשר מדברים על קיצוצים, זה הזמן לדבר על עיבוי של השירותים החברתיים ולא על קיצוצים.
ורד וינדמן: הדוח שמיכל גולד, נציגת הממשלה שיושבת לצדי, ואני כתבנו הוא לא דוח שנכתב מבחוץ, דוח של שולחן המשנה הבין-מגזרי תחת משרד ראש הממשלה.
ורד וינדמן: זה דוח שהיו שותפים לו למעלה מ-50 נציגים של חברה אזרחית, של משרדי ממשלה, של פילנתרופיה.
ורד וינדמן: זה דוח שנכתב בשם כולם.
יוסף ג'בארין: הדוח שיצא באפריל?
ורד וינדמן: הדוח שהוגש לפני פחות מ-10 ימים.
ורד וינדמן: הדוח הזה, המשמעות שלו היא קריאה לפעולה.
ורד וינדמן: יש שם המלצות לכל משרדי הממשלה מה הדבר הבא שצריך לעשות.
ורד וינדמן: לא משנה איך נקרא לזה, אם אנחנו בעיצומו של המשך הגל הראשון או בגל השני, זאת סמנטיקה, יש מצוקות שצריך לענות להן והדוח בעצם אומר איך.
ורד וינדמן: הוא לא פרי המצאה של אדם אחד או שניים אלא הוא פרי עבודה של כלל המשרדים וכלל הגורמים בחברה האזרחית.
ורד וינדמן: הדוח הזה, אני אומרת כמי שאחראית לכתיבה שלו, אין לו שום משמעות אם הוא רק יישאר כתוב על הנייר.
ורד וינדמן: הוא נמצא במשרד ראש הממשלה ומה שצריך לקרות עכשיו זה שהוועדה בתפקידה כמפקחת על עבודת הממשלה תדאג שהדוח הזה וההמלצות שלו יגיעו לכל משרדי הממשלה, ודאי למשרד הרווחה – הכוונה היא לשרים, לשר שמולי, לשר הבריאות, לשר החינוך – וכמובן למשרד האוצר.
ורד וינדמן: הדוח מדבר באופן כללי על המענים שצריכים להינתן, בין היתר בכל מה שקשור לדיגיטציה אבל לא רק.
יוסף ג'בארין: הדוח מתמקד בתופעת הקורונה, נכון?
ורד וינדמן: הוא מדבר על ילדים ונוער בסיכון בתקופת הקורונה, השולחן הבין-מגזרי.
ורד וינדמן: צודק אדוני, יש כאן הרבה מאוד על מה לדון.
ורד וינדמן: המועצה לשלום הילד יושבת גם בהרבה מאוד דיונים של ועדת החוקה וועדות אחרות שעוסקות בחקיקה של הקורונה.
ורד וינדמן: אסור לחפש את הפתרונות הקלים שמדברים אוטומטית על מעבר לדיגיטציה.
ורד וינדמן: ילדים ונוער, במיוחד ילדים ונוער בסיכון, צריכים את הקשר הפיזי.
ורד וינדמן: הם צריכים שידאגו להם במגע לא פיזי אבל פנים אל פנים.
ורד וינדמן: לא לחפש את הפתרונות הקלים של מעבר לדיגיטציה.
ורד וינדמן: זה רק כשאין ברירה.
ורד וינדמן: כדי שהדבר הזה יקרה, צריך להשקיע משאבים, צריך להשקיע בפרוטוקולים ובנהלים של עבודה והדבר הזה הוא רק בראשית דרכו.
ורד וינדמן: אם אנחנו לא נתעשת ואם הכנסת לא תגרום לכל אחד ממשרדי הממשלה להתעשת, אנחנו נימצא בדיוק באותו מקום בו היינו למרות שנעשתה עבודה מאומצת ולמרות שיש המלצות לפתרון.
ורד וינדמן: אני חושבת שזה צריך להיות דיון ראשון, כפי שאמרת, ושמשרדי הממשלה יבואו וידווחו לכנסת בתפקידה כמפקחת איך נערכים.
ורד וינדמן: זה בעצם לא איך נערכים למחר אלא איך נערכים היום לאתמול כדי לטפל בכל אותם ילדים ונוער בסיכון שחלק מהם נמצאים ברחוב.
ורד וינדמן: אין בתי ספר, אין מי שיאתר ויזהה ילדים בסיכון ובין היתר העובדות הסוציאליות ועובדי קידום הנוער והפסיכולוגים החינוכיים, הם נמצאים בחזית המאבק עבור הילדים האלה.
ורד וינדמן: אם לא תהיה להם האפשרות להושיט להם יד, הילדים האלה לבד.
ורד וינדמן: אפשר לקרוא פסק דין של בית משפט לנוער שזועק מנשמת אפו שאין לו יכולת להחליט, אין לו יכולת לשלוח ילד למסגרת כי אין מסגרת.
יוסף ג'בארין: אני חייב לומר שזה אחד הדברים שבאמת לא הצלחתי להבין איך זה עדיין קורה.
יוסף ג'בארין: מאות בני נוער, לפי פסק דין, אמורים להישלח למסגרת מסוימת ופשוט אין מקומות.
קארין אלהרר: סגרו הרבה מאוד מסגרות.
יוסף ג'בארין: זה גם בניגוד לחוק.
קארין אלהרר: סגרו הרבה מאוד מסגרות טיפוליות.
יוסף ג'בארין: מדהים.
ורד וינדמן: גם בקהילה, גם החוץ ביתיות והטרגדיה הגדולה היא שבית המשפט מצטט מפסק דין קודם וקודם קודם.
ורד וינדמן: זאת עוולה מתמשכת שהיום אנחנו נמצאים בסיטואציה שמקצינה את הפערים, שמקצינה את המצוקות והמענים מידלדלים.
יוסף ג'בארין: אני מבין שאת ומיכל הגשתן את הדוח לפני שבועיים-שלושה, אחרי השולחן העגול הבין-מגזרי, המגזר השלישי, משרדי הממשלה.
יוסף ג'בארין: מה הצעד הבא?
יוסף ג'בארין: מישהו אמור לבוא ולומר שהנה, זאת התכנית, זה היישום, אלה הם התקציבים?
יוסף ג'בארין: או שמוגש הדוח ודבר לא קורה.
ורד וינדמן: אין הנחתום מעיד על עיסתו, אבל לדוח החשוב הזה אין כל משמעות אם השרים שהזכרתי - בראש ובראשונה שר הרווחה אבל גם שר הבריאות, שר החינוך, שר האוצר והשר לביטחון פנים – לא ייקחו את הדוח הזה ויתחילו לפרוט אותו לפרטים.
ורד וינדמן: פרטים, זה כולל תכניות ויש כאן המלצות שבאו מתוך המשרדים עצמם ולא רק מתוך ארגוני חברה אזרחית.
ורד וינדמן: כולם היו יחד.
ורד וינדמן: בתקציב המדינה הדבר הזה חייב לקבל ביטוי.
ורד וינדמן: בלי משאבים ותכנון מראש, המגיפה החברתית שראינו בתקופה האחרונה היא כאין וכאפס לעומת מה שאנחנו רואים עכשיו ועוד צפויים לראות בעתיד.
יוסף ג'בארין: כדי שזה יקרה, אני מבין שחייבים מעין צוות בין-משרדי שיסתכל באופן כולל על הנושאים הללו וימצא את המענים.
יוסף ג'בארין: בתקופת הקורונה, אני מבין שיש לנו שני מישורים.
יוסף ג'בארין: מישור אחד הוא איך לשפר את כל הטיפול המקוון כדי שישתכלל באופן כזה שיוכל לתת מענים, אבל גם איך בכל זאת להגיע באופן פיזי לילדים שזקוקים לטיפול.
יוסף ג'בארין: אני מניח שהרבה מהילדים בסיכון לא יוכלו לקבל את התמיכה הראויה רק באופן מקוון.
יוסף ג'בארין: צריך בכל זאת למצוא בצל קורונה את המסגרות של אותו טיפול פיזי ומגע פיזי.
יוסף ג'בארין: הדוח מתייחס גם לזה וגם לזה ושני הדברים מצריכים טיפול.
יוסף ג'בארין: תוכלי בכל זאת להתייחס לשתיים-שלוש המלצות המרכזיות שצריך לקחת אותן לתשומת הלב?
יוסף ג'בארין: אגב, הדוח כולל את כל הנושאים שאנחנו מדברים עליהם, גם נוער בסיכון גבוה?
מיכל גולד: ככל שהוא מתמקד בתקופת הקורונה.
יוסף ג'בארין: כן, הכול בצל משבר הקורונה.
ורד וינדמן: השולחן הבין-מגזרי קם בעקבות פרוץ משבר הקורונה.
ורד וינדמן: השולחן הזה דן בילדים ונוער בסיכון במשבר הקורונה, אבל כמו שאנחנו רואים המשבר הוא כאן להישאר ואנחנו לצערנו לא יכולים לומר שאנחנו מדברים בסיכום ביניים.
ורד וינדמן: מה שהדוח הזה באופן כללי ממליץ, מעבר לתיאור של מה שנעשה, אחד האבסורדים הגדולים הוא שמחצית מהזמן של העבודה של השולחן העגול עסקה בהשבה של העובדים החיוניים.
ורד וינדמן: הזכרתם את שביתת העובדים הסוציאליים.
ורד וינדמן: היה צורך אבסורדי לחלוטין בעיני לעמול מאוד קשה כאשר כל אותם עובדים שהם חיוניים לא בהגדרה חוקית שלהם אלא הם חיוניים מילולית לילדים בסיכון, להחזיר אותם לעבודה.
ורד וינדמן: בלי עובדות סוציאליות, בלי עובדי קידום נוער, בלי פסיכולוגים חינוכיים, ילדים בסיכון לא יקבלו מענה מהאוויר.
ורד וינדמן: אם כן, קודם כל הדוח ממליץ ואומר שאם אנחנו נכנסים לאיזושהי תקופה של מגבלות, הן לא יחולו על העובדים החיוניים האלה.
יוסף ג'בארין: אסור לפגוע בעובדים החיוניים.
ורד וינדמן: זאת נקודה אחת.
ורד וינדמן: נקודה שנייה מדברת על איתור וזיהוי של ילדים בסיכון כשהם לא נמצאים במסגרות.
ורד וינדמן: אנחנו מדברים עכשיו על חשש ששנת הלימודים לא תיפתח בספטמבר.
ורד וינדמן: אנחנו התחלנו למעשה את החופש הגדול ולא ברור אם הילדים הצעירים יהיו בבית הספר של החופש הגדול או לא, אבל מרבית הילדים כבר היום, כפי שהם היו בקורונה, לא נמצאים במסגרות חינוכיות.
ורד וינדמן: המשמעות היא שאין גורם שיאתר ויזהה ילדים בסיכון שנמצאים בבית שלהם ולא יודעים למי לפנות לעזרה או לא יודעים לזהות שמשהו קורה להם, משהו רע שזועק לעזרה.
ורד וינדמן: לכן בדוח הצענו שיפותחו כלים לאיתור וזיהוי ילדים בסיכון מרחוק.
ורד וינדמן: על הקשר של מערכת החינוך שניהלה קשר עם אותם ילדים אבל לפתח את המענה שניתן על ידי מערכת החינוך וגם על מערכות החינוך הבלתי פורמליות כדי לאתר ולזהות ילדים בסיכון כדי להושיט להם יד לעזרה.
ורד וינדמן: במועצה לשלום הילד הרמנו קמפיין דיגיטלי כדי שאותם ילדים שנמצאים ברשתות החברתיות ידעו למי לפנות.
ורד וינדמן: גם בשלב מסוים 118 הרים קמפיין כזה.
ורד וינדמן: צריך לפתח גם את כל המענים הדיגיטליים כדי שילדים ידעו למי לפנות לעזרה.
ורד וינדמן: כמו שאמרתי קודם, חלק מהמענים צריכים להינתן פיזית.
ורד וינדמן: הם לא יכולים להינתן באופן דיגיטלי.
ורד וינדמן: כדי שזה יקרה, צריך להשקיע משאבים באמצעי הגנה, בהסעות וכאשר אין תחבורה ציבורית, צריך הסעה יותר מוגנת, באמצעי היגיינה שחסרו פיזית, חסרו מוצרי היגיינה, גם במסגרות החוץ ביתיות, גם בתוך בתים שנקלעו למצוקה כלכלית ולעוני.
ורד וינדמן: את המשאבים האלה צריך להשקיע כדי לנהל קשר.
ורד וינדמן: לא תמיד טיפול נפשי יכול להינתן ב-זום, בוודאי לא לילדים בסיכון.
ורד וינדמן: צריך להשקיע מצד אחד במענים פיזיים אבל גם כאשר אין ברירה וכאשר זה אפשרי לנסח פרוטוקולים של עבודה מקוונת, גם עבודה מקוונת של מערכת בריאות הנפש, גם של פסיכולוגים חינוכיים ובעצם כל מי שמנהל קשר דיגיטלי עם ילדים בסיכון.
ורד וינדמן: את התורות האלה צריך לאסוף ולפתח.
ורד וינדמן: כפי שאמרת, גם אנחנו ממליצות בדוח על כך שיהיה צוות קבוע בין-משרדי, בין אם זה במסגרת השולחן העגול ובין אם זה במסגרת אחרת, כדי שיהיה תכלול של הדברים.
ורד וינדמן: אחת מהבעיות הקשות שראינו זה שהיו הוראות מגבוה – במירכאות או לא – והן לא ירדו לשטח ובמקביל נסגרו מסגרות.
ורד וינדמן: מענים בקהילה נסגרו, מסגרות חוץ ביתיות עצרו את הקליטה והדברים האלה, אסור שהם יקרו.
יוסף ג'בארין: נסגרו, הכוונה שנסגרו בעת המשבר.
ורד וינדמן: נסגרו ואחר כך לפתוח מענים בקהילה שנסגרו, זה תהליך מאוד ארוך.
ורד וינדמן: קל מאוד לסגור אבל קשה מאוד אחר כך לפתוח.
יוסף ג'בארין: אז עדיף להמשיך לגבש פרוטוקול שישמור על המסגרות האלו גם בתקופת המשבר.
ורד וינדמן: באופן עקבי.
ורד וינדמן: אולי הדבר האחרון שאני אומר זה שיש אוכלוסיות במדינת ישראל שאו שלא משתמשות באמצעים מקוונים או שאין להן תשתית, כמו הבדואים בנגב, או משפחות שהעוני והיעדר הביטחון התזונתי ילכו ויעמיקו, לא לכולם יש טבלטים בבית – וכשאני אומרת לא לכולם, זה באנדר סטייטמנט – ואם רוצים לאפשר קשר עם המטפלים, עם המשפחות כשהילדים נמצאים במסגרות חוץ ביתיות, כדי לשמר קשר, צריך להשקיע משאבים גם בדיגיטציה וגם בשיפור מיומנויות, בין אם של הורים ובין אם של מטפלים בהקשר הזה.
ורד וינדמן: כל הדברים האלה כתובים שחור על גבי לבן.
ורד וינדמן: בכוונה זה דוח קצר כדי שאף אחד לא יוכל לומר שהוא ארוך מדי לקריאה.
ורד וינדמן: כל מה שצריך זה לקחת אותו וליישם.
ורד וינדמן: שלא נימצא שוב עם איזה דוח חשוב וכאשר הדברים יקצינו נשאל היכן היינו.
יוסף ג'בארין: זה מתחבר להקדמה שלי.
יוסף ג'בארין: מלכתחילה הגענו לתקופת המשבר במצב שהוא מאוד קשה.
יוסף ג'בארין: לפי הנתונים שיש לי ממרכז המחקר של הכנסת בתכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון אותרו כ-240,000 בני נוער בסיכון, מתוכם טופלו רקכ-60,000.
מריה רבינוביץ': כ-60,000 מטופלים מדי שנה.
יוסף ג'בארין: זה אומר שמדי שנה, מי שמקבלים את הטיפול, זה כמעט 25 אחוזים.
מריה רבינוביץ': כרבע מהילדים המאותרים.
מריה רבינוביץ': אני רוצה לציין שהאיתור היה בין שנת 2008 ל-2010 ועכשיו הם מתחילים איתור חדש במסגרת התכנית.
מריה רבינוביץ': אותרו כ-260,000-240,000 ילדים וכמחצית קיבלו טיפולים במסגרת תכניות אחרות שהן לא במסגרת התכנית הלאומית.
מריה רבינוביץ': מתוך ה-130,000-120,000 שנותרו, כמחצית מהם מדי שנה מקבלים סיוע.
מריה רבינוביץ': לכן ההערכה היא שיש עוד כ-60,000 ילדים שלא מקבלים סיוע.
יוסף ג'בארין: שנשארו מחוץ לטיפול כלשהו, לא במסגרת חינוכית ולא במסגרת שירותי רווחה.
מריה רבינוביץ': לא במסגרת התכנית הלאומית.
יוסף ג'בארין: ההערכה שלכם כיום מדברת על כ-60,000 ילדים ונוער בסיכון שלא זוכים למענה כלשהו, בשום מסגרת טיפולית, לא בענייני רווחה ולא במסגרת חינוכית.
יוסף ג'בארין: אלה שמאותרים פוזיטיבית.
יוסף ג'בארין: לא אותם 400,000 שלהערכתנו קיימים.
ורד וינדמן: ה-400,000 הם אלה שידועים למערכת הרווחה.
ורד וינדמן: אין צל של ספק שזה מספר מאוד מאוד חלקי.
ורד וינדמן: יש ילדים שאנחנו לא יודעים עליהם והמצוקות קיימות - בגלל שהחברה נמצאת בהן כרגע - וגברו לאורך התקופה ועוד יגברו בהמשך.
ורד וינדמן: בכוח האדם הקיים היום במדינת ישראל, לא רק בתחום העבודה הסוציאלית אלא גם בתחום בריאות הנפש למשל, אם כבר היום ילדים מחכים חודשים ארוכים לטיפול של בריאות הנפש - צריך לחשוב מה קורה אם יש איש צוות שנכנס לבידוד.
ורד וינדמן: כמו שאמרתי, צריך לעבות את השירותים.
ורד וינדמן: אנחנו נמצאים בפיחות של המענים וגידול במצוקות.
יוסף ג'בארין: השאלה שלי מתייחסת לתקופה טרם המשבר.
יוסף ג'בארין: האם אנחנו מדברים על כ-400,000 ילדים ובני נוער בסיכון שמזוהים על ידי המערכת, בין אם זו מערכת החינוך ובין אם זו מערכת הרווחה?
ורד וינדמן: אנחנו מדברים על 400,000 ילדים ונוער שידועים.
יוסף ג'בארין: אני מקווה שאחר כך נציגי משרדי הממשלה יתייחסו לזה, אבל האם יש מאגר נתונים אחיד?
יוסף ג'בארין: מאגר נתונים אחיד שמכווץ את כל הידע הזה, את כל הנתונים הללו?
יחיאלה ארבל: על זה מדבר דוח מבקר המדינה.
יחיאלה ארבל: בדיוק על זה הוא מדבר.
יוסף ג'בארין: אבל דוח המבקר מתייחס בעיקר לנוער בסיכון גבוה.
יוסף ג'בארין: אנחנו כאן מתייחסים למסגרת שהיא הרבה יותר רחבה.
קארין אלהרר: קל וחומר, אדוני.
יוסף ג'בארין: מיכל, את תתייחסי אחר כך לשאלה.
יוסף ג'בארין: האם יש נתון כללי של ילדים ובני נוער בסיכון שמזוהים ואנחנו יכולים לבדוק אם הם מקבלים או לא מקבלים את המסגרת הטיפולית הראויה?
ורד וינדמן: אנחנו מכירים לא מעט מקרים של ילדים שזקוקים למסגרת והם לא נמצאים במסגרת.
ורד וינדמן: אלה מספרים מתמשכים.
ורד וינדמן: אנחנו לא מדברים על שבועות או על ימים אלא אנחנו מדברים על המצב הזה במשך שנים.
יוסף ג'בארין: שנים, ואז יש החמרה.
ורד וינדמן: ללא ספק.
קארין אלהרר: אדוני היושב ראש, קודם כל, ברכות חמות על כהונתך.
קארין אלהרר: אני מקווה שתצליח לשנות כאן הרבה דברים.
קארין אלהרר: אני בטוחה שתעשה כל שביכולתך.
קארין אלהרר: מדובר באמת באחת הוועדות הכי משמעותיות לחייהם של ילדים והילדים הם העתיד של כולנו וראוי שנשקיע בהם.
קארין אלהרר: באמת בהצלחה גדולה.
קארין אלהרר: אני רוצה לומר משהו לגבי נושא הדיון היום.
קארין אלהרר: אדוני, האוכלוסייה של ילדים ונוער בסיכון היא בגירעון זכויות לאורך שנים.
קארין אלהרר: לאורך שנים אנחנו מתריעים על כך שלא ניתנים המענים, הם ניתנים בצורה חלקית מאוד, הם ניתנים בצורה שיותר מתאימה למגבלות תקציב מאשר מתאימה לצרכים ולמענים.
קארין אלהרר: נעשו כמה שינויים בשנים האחרונות אבל הם מעט מדי והרבה פעמים מאוחר מדי.
קארין אלהרר: במדינה בה המענים בימים של שגרה הם מענים לא טובים, כולנו מבינים שבעתות מצוקה המענים הולכים ופוחתים.
קארין אלהרר: שווה בדמיונך משפחה שנקלעת למצוקה כלכלית, משפחה שמראש היה לה מעט מאוד ועכשיו יש לה ממש מעט והיא לא מסוגלת לתת לילד את מה שהוא זקוק לו.
קארין אלהרר: הרבה פעמים מצוקה כלכלית הופכת למצוקה נפשית של ממש.
קארין אלהרר: הדברים מקרינים על חייהם של ילדים.
קארין אלהרר: אם פעם היו הרבה מאוד אנשים שעסקו בפילנתרופיה ונתנו את החסר למסגרות שהמדינה לא הצליחה לתת להם מענה, היום יש את זה הרבה פחות.
קארין אלהרר: מה שזה אומר בפועל זה ילדים עם הרבה צרכים ומדינה שיודעת לתת מעט שירותים ומעט מאוד מענים.
קארין אלהרר: אני אומרת שאין לנו את הפריבילגיה לעשות סדר בהיסטוריה.
קארין אלהרר: אנחנו צריכים לתת היום – היום, לא מחר ובטח לא מוחרתיים – אינפוזיה דחופה, מענה חירום לילדים, כי מה שהיום נמצא בקצה, בעוד כמה חודשים הוא פשוט לא יהיה.
קארין אלהרר: אנחנו רואים שאפילו העובדות הסוציאליות שאמורות לתת את המענה, אין להן את היכולת לעשות את זה.
קארין אלהרר: הן הגיעו למצב כל כך קשה שהן נאלצו לצאת לשביתה וזה לא דבר של מה בכך.
קארין אלהרר: הן ספגו לאורך השנים הרבה מאוד חוסרים והן פשוט הגיעו למצב שהן אומרות שאין להן את הכלים לתת מענים ובנסיבות האלה לא נהיה שם.
קארין אלהרר: זה לא ממקום של חוסר רצון.
קארין אלהרר: אלה נשים ואנשים שיצאו לשליחות אמיתית ואנחנו רק מרחיבים את השורות של אוכלוסיות הקצה.
קארין אלהרר: אני קוראת לך אדוני לדרוש ממשרדי הממשלה לתת פתרונות, גם אם הם חלקיים, היום.
קארין אלהרר: אי אפשר להמתין.
קארין אלהרר: המשבר הזה רק הולך ומחריף.
קארין אלהרר: הממשלה מתנהלת בכאוס טוטאלי בכל רמה שבדקנו, בין אם זה ברמה הבריאותית, בין אם זה ברמה הכלכלית ואנחנו רואים את זה גם ברמה החברתית.
קארין אלהרר: לא צריך לתת שימרחו אותנו, לא לחכות לתקציב, אלא היום צריך להציל ילדים היום צריך להציל נוער.
קארין אלהרר: אני אשמח לשמוע מהמשרדים הממשלתיים מה הם עושים היום כדי למנוע את המצב של עוד ועוד אנשים שנמצאים בחרפה.
קארין אלהרר: העוני הוא לא רק עוני כלכלי.
קארין אלהרר: העוני יביא אותם לבעיות נפשיות קשות וזה ייפול על כתפי המדינה.
קארין אלהרר: שקל שלא נותנים היום, הוא מאות אלפי שקלים שנידרש להם מחר.
יוסף ג'בארין: הגעת באיחור אבל אני פתחתי את הישיבה בדברי תמיכה במאבק ובשביתת העובדים והעובדות הסוציאליים.
יוסף ג'בארין: אנחנו מחזקים את ידיהם ובוודאי מצטרפים לדרישה לשפר גם את תנאי העבודה, וגם את השכר וגם את המנגנונים שיכולים לשמור על שלומם נוכח תופעת האלימות אליה הם נופלים קורבן.
קארין אלהרר: אדוני, אני צריכה לצאת להצביע על רוויזיה ואחזור לאחר מכן.
יוסף ג'בארין: מצטרפת אלינו חברת הכנסת החדשה, מיכל קוטלר וונש.
יוסף ג'בארין: את גם חברת הוועדה.
מיכל וונש: גם חברת הוועדה.
מיכל וונש: אני רוצה להתחיל בברכות על המינוי הראוי והחשוב.
מיכל וונש: אני אומר אדוני היושב ראש שבעיני זה אחד הדברים הכי חשובים ובהם אנחנו מתעלים מעל הפוליטיקה ומעל אופוזיציה וקואליציה וחייבים לשתף פעולה.
מיכל וונש: בהקשר של דוח עלם שפורסם הבוקר, וגם חברת הכנסת אלהרר התייחסה אליו, אני אומר שצריך להסתכל על התקופה בה אנחנו נמצאים כמובן כאתגר גדול וגם כהזדמנות גדולה לעשות תיקון כאשר בעצם החוליות החלשות ביותר בחברה הישראלית למשך שנים רבות - וזאת לא רק הממשלה הזאת או המשבר הזה – נעלמות מתחת לרדאר.
מיכל וונש: הרבה מאוד פעמים לתוך הוואקום הזה נכנס – ואני שמעתי רק את סוף דבריה של חברת הכנסת אלהרר – המגזר השלישי והרביעי.
מיכל וונש: אנחנו צריכים לצפות, אם לא כבר צופים, במגזר הזה שהולך ומושפע בצורה מאוד אקוטית ואנחנו חייבים להיערך לדבר הזה.
מיכל וונש: ממחקר משפטי שערכתי בנושא ראיתי שכ-40,000 ארגונים ללא כוונות רווח במדינת ישראל פועלים יום יום ושעה שעה בכל התחומים הללו.
מיכל וונש: 40,000 הארגונים האלה, גם אלה יושפעו בצורה מאוד מאוד חריפה.
מיכל וונש: לוואקום הזה שנכנסו כל הארגונים האלה על מנת להיטיב עם אזרחי מדינת ישראל, לרבות מי שהם החוליות החלשות ביותר בחברה הישראלית, המדינה צריכה להיערך מבעוד מועד ולקחת בחשבון גם לקראת הדיונים על התקציב את הקריסה של הרבה מאוד מהארגונים ואולי בקטע של ההזדמנות ולא רק של המשבר יהיה מקום לעשות סדר בתוך הוואקום הזה שנוצר.
מיכל וונש: בעצם אין דבר כזה ואקום.
מיכל וונש: אני מברכת אותך על כניסתך לתפקיד ומקווה שמתוך הדוח הזה נצא ונדע באמת לשתף פעולה בצורה מיטבית שמתעלה מעל הפוליטיקות ומתעלה מעל ההבדלים כדי לטפל בנושאים הבוערים ביותר של החברה הישראלית.
מיכל וונש: אני אומר שבעיני חשוב להסתכל במסגרת הדוח הזה גם על מספרי האימהות היחידניות שבעצם מחפשות כרגע עבודה, שהן דורשות עבודה.
מיכל וונש: אני חושבת שהן בהחלט חלק מהסיפור של מה שאנחנו רואים וישפיע גם כמובן על הנתונים בנוער הזה שנותר ללא כל גב, לא כלכלי, לא נפשי ולא אחר.
יוסף ג'בארין: בוודאי שאני מסכים אתך שזכויות ילדים אלה דברים אוניברסליים.
יוסף ג'בארין: לכולנו יש ילדים ואחים קטנים וכמובן שהם חשובים בכל הקשת הפוליטית.
יוסף ג'בארין: בהקדמה שלי אמרתי שאחרי אולי שנה וחצי שוועדות הכנסת לא תפקדו, היום זה יותר דיון מבוא.
יוסף ג'בארין: התחלנו לגעת בנושאים המרכזיים ובהמשך גם נקיים דיונים יותר ספציפיים על כל אחת מהסוגיות שעלו.
יוסף ג'בארין: נמצאת אתנו ב-זום הילה שמש ממשרד הרווחה שביקשה להתייחס לנושאים.
הילה שמש: אני לא ממשרד הרווחה אלא מהמטה לביטחון לאומי ולא ביקשתי להתייחס.
הילה שמש: כנראה נפלה טעות.
יוסף ג'בארין: אם אנחנו אתך, תרצי להתייחס לדברים שנאמרו עד עכשיו?
הילה שמש: המטה לביטחון לא עוסק בתחום הזה.
הילה שמש: אין לי כרגע מה להוסיף.
הילה שמש: תודה.
יוסף ג'בארין: מיכל, בבקשה.
יוסף ג'בארין: תציגי את עצמך.
מיכל גולד: לפני שאני אציג את עצמי, אני אומר שאני חושבת שכל הנוכחים כאן בחדר היו אלה שעקבו כל הזמן מתי מוקמת הוועדה ומי יעמוד בראשה, ואנחנו באמת מאוד מברכים על כך.
מיכל גולד: הזכרת שנה וחצי, אבל אני לא יודעת לספור כמה זמן לא היה דיון בוועדה אבל באמת וחסרונה הורגש.
מיכל גולד: אני ממשרד המשפטים, אני מתאמת בין-משרדית למניעת עבריינות נוער.
מיכל גולד: חשוב לי לומר את זה כי משרד המשפטים הוא לא משרד שנותן שירותים – יש לנו את הזרועות של הפרקליטות, של הסנגוריה הציבורית, של הסיוע המשפטי – אבל היחידה שלנו היא יחידה מתכללת ומתאמת בין כל הגופים.
מיכל גולד: דיברנו קודם על כך שאחד הדברים שמאפיינים ילדים ונוער בסיכון הוא שהם מטופלים על ידי הרבה מאוד משרדי ממשלה ובאמת מהמקום הזה יש את הצורך ביחידה שלנו כי אכן צריך להיות תיאום בין כל המשרדים האלה.
מיכל גולד: מכאן אני רוצה לעבור לשולחן העגול כי אני חושבת שיש שולחן בין-מגזרי במשרד ראש הממשלה ובעצם בתקופת הקורונה הבינו שיש כמה אוכלוסיות שמצריכות קשב יותר מיוחד.
מיכל גולד: גם בעקבות פניות המועצה לשלום הילד וגם שלנו, הוקם השולחן העגול.
יוסף ג'בארין: סליחה, לפני השולחן העגול.
יוסף ג'בארין: אתם במשרד המשפטים - לנוכח המציאות המשפטית כאשר קיים פיזור יתר לנושא הזה של ילדים בסיכון, גם הממשלה הגדולה יותר עם מספר השרים וכנראה שעוד אפילו משרדים נוגעים בנושא – לא חשבתם על יוזמה למקד את הטיפול בילדים ונוער במצוקה?
יוסף ג'בארין: לעשות איזשהו תיקון משפטי שאולי יכול לעשות סדר בתחום הזה?
יוסף ג'בארין: באמת הרושם שאני מקבל, אני מסתכל על החומרים, זה פיזור שבסופו של דבר פוגע בילדים.
מיכל גולד: קודם כל, הפיזור הוא לא משפטי, הוא ממשלתי.
מיכל גולד: אין כאן כל כך סוגיה משפטית שנוגעת לזה.
מיכל גולד: מה שאנחנו כן עושים ביחידה שלנו בסוגיות, עובדים על רצף טיפולי.
מיכל גולד: בעצם כיוון שקטינים עוברים בין הרבה מאוד גופים - שאגב, חלקם במשרד החינוך, משרד הרווחה, המשרד לביטחון פנים, המשרד לביטחון קהילתי ועוד – מה שאנחנו עושים, מייצרים ביחד עם כל השותפים מודלים של רצף טיפולי.
מיכל גולד: כלומר, איך אנחנו רואים שכל המבוגרים בחייו של הקטין מתואמים ושהעברת המקל ביניהם היא מסודרת.